У Х В А Л А

Іменем України

10 лютого 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі

головуючогосудді КОНДОРА Р.Ю.

суддівЛЕСКА В.В., ЧУЖІ Ю.Г.

при секретаріМАРЧИШАКУ Ю.М.

за участю представника позивача Сухотіна Д.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Банк Форум» Соловйова Н.О., до ОСОБА_5 і ОСОБА_6 про стягнення боргу та звернення стягнення на предмет іпотеки, за апеляційною скаргою ПАТ «Банк Форум», від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Соловйова Н.О., на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 23 жовтня 2014 р., -

в с т а н о в и л а :

22.04.2014 ПАТ «Банк Форум», від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Банк Форум» Соловйова Н.О., звернулося до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_5 і ОСОБА_6 мотивуючи наступним. За кредитним договором від 29.10.2007 № 0388/07/26-Z АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», надав ОСОБА_5 кредит у розмірі 15000,00 дол. США зі сплатою за нього 13,0% річних і строком по 27.10.2017. Виконання зобов'язань позичальника було забезпечено іпотекою належного ОСОБА_6 домоволодіння вартістю 241972,00 грн, яке знаходиться по АДРЕСА_1, про що 29.10.2007 був укладений договір іпотеки. Банк свої зобов'язання виконав, тоді як позичальник свої порушив і спричинив виникнення боргу, що за період розрахунку з 09.04.2013 по 08.04.2014 становив 145282,60 грн, а саме: за кредитом - 8749,62 дол. США, що за офіційним курсом НБУ 11,728167 грн/1 дол. США є еквівалентом 102617,01 грн, за процентами - 2597,20 дол. США (еквівалент 30460,39 грн), пеня за простроченими сумою кредиту та процентами - 614,35 дол. США (еквівалент 7205,20 грн) і штраф за невиконання зобов'язань зі страхування - 5000,00 грн. Письмові вимоги про сплату заборгованого, звернені до відповідачів, результату не дали. Посилаючись на ці обставини, на умови договору та на положення цивільного законодавства щодо права дострокового стягнення усього боргу у випадку порушення зобов'язань позичальником, в т.ч., за рахунок предмета іпотеки, позивач просив:

стягнути на свою користь з ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором від 29.10.2007 № 0388/07/26-Z у розмірі 145282,60 грн, а саме: за кредитом - 8749,62 дол. США, що є еквівалентом 102617,01 грн, за процентами - 2597,20 дол. США (еквівалент 30460,39 грн), пеню за простроченими сумою кредиту та процентами - 614,35 дол. США (еквівалент 7205,20 грн) і штраф - 5000,00 грн;

в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 у розмірі 145282,60 грн звернути стягнення на предмет іпотеки - домоволодіння, яке складається з житлового будинку загальною площею 173,6 кв. м, житловою площею 86,3 кв. м, позначеного на плані літерою «А», житлового будинку під літерою «Б», сараю під літерою «В», вбиральні під літерою «Г», 1-3 споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, і належать ОСОБА_6 шляхом продажу з прилюдних торгів за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 23.10.2014 позов задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором у розмірі 145282,60 грн і 1452,82 грн у відшкодування витрат по оплаті судового збору. У решті позову відмовлено.

Позивач оскаржив рішення суду в частині відмови в задоволенні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, вважає, що суд неправильно застосував норми матеріального та порушив норми процесуального права. Так, суд, застосувавши мораторій на звернення стягнення на предмет іпотеки, не з'ясував, чи є предмет іпотеки єдиним житлом іпотекодавця та членів його сім'ї, чи поширюється дія відповідного закону на іпотекодавця, щодо якого невідомо, чи не є він суб'єктом антикорупційного законодавства. Крім того, закон не містить заборони для прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки таке рішення саме по собі не тягне обов'язкової реалізації майна, відповідний закон належить застосовувати на стадії виконання рішення суду. Просить у вказаній частині рішення змінити, вимогу - задовольнити.

У іншій частині позивачем, а також відповідачами рішення суду не оскаржується.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача Сухотіна Д.Ю., який апеляцію підтримав, розглянувши справу за правилами ст. 305 ч. 2 ЦПК України у відсутність відповідачів, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи сторін, суд приходить до такого.

Із урахуванням положень ст.ст. 10, 11 ЦПК України щодо диспозитивності судового процесу та норм ст. 303 ч. 1 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд не робить висновків щодо судового рішення по суті в частині, яка не оскаржується, та бере до уваги відповідні пов'язані факти і обставини, оскільки це необхідно для розгляду скарги.

Відмовляючи в задоволенні вимоги позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд першої інстанції виходив з наявності встановленої законом тимчасової заборони на застосування такого стягнення. Висновки суду відповідають вимогам закону, обставинам справи та ґрунтуються на доказах яким дано правильну оцінку.

Встановлено, що за кредитним договором від 29.10.2007 № 0388/07/26-Z Акціонерний комерційний банк «Форум», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк Форум», надав ОСОБА_5 кредит у розмірі 15000,00 дол. США зі сплатою 13,0% річних і строком по 27.10.2017. (а.с. 10-16, 24). Виконання зобов'язань позичальника було забезпечено іпотекою домоволодіння, яке складається з житлового будинку загальною площею 173,6 кв. м, житловою площею 86,3 кв. м, позначеного на плані літерою «А», житлового будинку під літерою «Б», сараю під літерою «В», вбиральні під літерою «Г», 1-3 споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, і належать ОСОБА_6, про що 29.10.2007 із банком був укладений договір іпотеки (а.с. 17-18). Позичальник порушив свої зобов'язання за кредитним договором і спричинив виникнення боргу. Кредитор вимогами за вих. № 322/3600 і № 323/3600 від 26.07.2012, що були отримані позичальником та іпотекодавцем 28.07.2012 (а.с. 19-21), зажадав погашення боргу, що результату не дало. За період розрахунку з 09.04.2013 по 08.04.2014 кредитор визначив борг у розмірі 145282,60 грн, а саме: за кредитом - 8749,62 дол. США, що за офіційним курсом НБУ 11,728167 грн/1 дол. США є еквівалентом 102617,01 грн, за процентами - 2597,20 дол. США (еквівалент 30460,39 грн), пеня за простроченими сумою кредиту та процентами - 614,35 дол. США (еквівалент 7205,20 грн) і штраф за невиконання зобов'язань зі страхування - 5000,00 грн (а.с. 22). Ці факти відповідачами не заперечувалися.

Відповідно до наказу Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 14.03.2014 № 14 у ПАТ «Банк Форум» у зв'язку з початком процедури виведення банку з ринку запроваджено тимчасову адміністрацію, 16.06.2014 Виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 49 про початок ліквідації ПАТ «Банк Форум», уповноваженою особою на тимчасову адміністрацію та на ліквідацію призначено Соловйову Н.А. (а.с. 25, 26, 113, 114).

За приписами ст.ст. 11-14, 202, 509, 525, 526, 572, 589, 590, 611, 614, 623-625, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 7, 33, 39 Закону України «Про іпотеку» (Закон № 898-IV) (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), цивільні права та обов'язки, що виникають з договорів, повинні належно виконуватися; позичальник зобов'язаний повернути кредитору заборговане, а той управі вимагати борг, за відповідних умов - достроково, відшкодування збитків, сплати неустойки, в т.ч. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та реалізації його за рішенням суду.

Таким чином, право кредитора-іпотекодержателя отримати задоволення своїх вимог за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізації передбачене законом, договорами і ніким не заперечується як таке.

Поряд із цим, 07.06.2014 набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (Закон № 1304-VII), відповідно до якого протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається іпотеки згідно із ст. 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання майнового поручителя за умови, що у майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна не перевищує 250 кв. м для житлового будинку (ст. 1 п. 1). Законом № 1304-VII установлено також, що його дія не поширюється на осіб, які є суб'єктами Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» (ст. 6).

Закон № 1304-VII розрахований на тимчасову дію в часі, до законодавчого врегулювання відповідних питань, протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм (ст.ст. 3, 4). Отже, Закон № 1304-VII не припиняє зобов'язальних правовідносин, не припиняє дію договору іпотеки, проте, у період дії цього Закону, який фактично зупиняє дію та застосування відповідних норм інших законів, виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо мають місце умови, що визначені Законом. З положень Закону також випливає, що законодавче врегулювання питання погашення заборгованості за кредитами, вираженими в іноземній валюті, вплине на розмір заборгованості, її елементи, обрахунок у відповідній грошовій одиниці і т.ін., що має істотне значення для характеру кредитно-боргових та забезпечувальних правовідносин, прав і обов'язків їх учасників.

Як убачається з наявних у справі документів, загальна площа належного ОСОБА_6 житлового будинку (предмета іпотеки) є меншою за 250 кв. м, у будинку зареєстровані та проживають окрім іпотекодавця ще семеро осіб, в т.ч, троє дітей (онуків ОСОБА_6М.), а в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні відомості про інші речові права ОСОБА_6 на нерухоме майно (а.с. 8, 31, 100-103). У суді першої інстанції представник іпотекодавця вказував на відповідність предмета іпотеки та даних щодо іпотекодавця вимогам, встановленим Законом № 1304-VII, і просив застосувати цей Закон при вирішенні вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Особа на власний розсуд здійснює своє право на захист і розпоряджається своїми цивільними та процесуальними правами (ст. 12 ч. 1, ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст. 10 ч. 1, ст. 11 ч. 2 ЦПК України). Діючи у цивільних відносинах на свій ризик і розсуд, позивач у суді першої інстанції просив розглянути позов у відсутність його представника (а.с. 95-96), а в апеляційній інстанції після виконання судом вимог ст. 10 ч. 4 ЦПК України і роз'яснення права на відповідне клопотання, представник апелянта пояснив, що потреби у з'ясуванні питання про поширення на ОСОБА_6 за відповідним особистим правовим статусом Закону № 1304-VII (ст. 6 Закону) немає, клопотання для встановлення таких обставин не заявив.

За таких обставин, позивач не спростував доводів іпотекодавця та рішення суду щодо наявності підстав для застосування у спірних правовідносинах норм Закону № 1304-VII. Міркування про те, що положення зазначеного Закону не можуть застосовуватися на стадії розгляду справи судом, а їх слід застосовувати на стадії виконання рішення суду не можуть бути враховані. На переконання колегії суддів, у взаємозв'язку з нормами ЦК України, Закону України «Про іпотеку», які передбачають право іпотекодержателя з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет іпотеки, встановлюють способи звернення такого стягнення в позасудовому і в судовому порядку (отже, дають можливість реалізувати відповідне майнове право без згоди і всупереч волі власника-іпотекодавця), зміст Закону № 1304-VII, який встановлює заборону на примусове стягнення (відчуження без згоди власника) майна, передбачає можливість його застосування на тій стадії спірних відносин, на якій виникає відповідне питання. Законодавчих заборони чи/або перешкод для застосування указаного Закону на стадії розгляду справи судом немає. Тож Закон № 1304-VII у відповідний матеріально- і процесуально-правовий спосіб може бути застосований як на стадії судового розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, позаяк норми інших законів діють, лише оскільки не суперечать нормам Закону № 1304-VII.

Відтак, на підставі ст. 308 ЦПК України апеляцію слід відхилити, рішення суду, що відповідає вимогам ст.ст. 212-215 ЦПК України, в оскарженій частині слід залишити без змін.

Керуючись ст. 307 ч. 1 п. 1, ст.ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Соловйова Н.О., відхилити, рішення Мукачівського міськрайонного суду від 23 жовтня 2014 р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді