УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Червинської М.Є., Юровської Г.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом прокурора Краснопільського району в інтересах держави в особі Краснопільської селищної ради Краснопільського району Сумської області до ОСОБА_4, третя особа - відділ Держземагенства у Краснопільському районі Сумської області, про визнання недійсним державного акту на земельну ділянку,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 17 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 05 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року прокурор Краснопільського району в інтересах держави в особі Краснопільської селищної ради Краснопільського району Сумської області звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_1 від 22 грудня 2009 року на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована на території Краснопільської селищної ради Краснопільского району Сумської області по АДРЕСА_1.

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що на підставі рішення селищної ради 21 квітня 2008 року відповідачка отримала державний акт серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку площею 0,15 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована на території Краснопільської селищної ради Краснопільского району Сумської області по АДРЕСА_1 отримання якої вважав неправомірним, оскільки сесія ради 21 квітня 2008 року не проводилась, що підтверджується листом Краснопільської селищної ради № 736 від 25 листопада 2014 року, а тому підстави для видачі державного акту на вказану земельну ділянку відсутні.

Заочним рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 17 лютого 2015 року позов задоволено.

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 22 грудня 2009 року, виданий для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованих на території Краснопільської селищної ради Краснопільського району Сумської області по АДРЕСА_1.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 05 травня 2015 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відхилено, заочне рішення рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 17 лютого 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення прокурора Кранопільського району Сумської області, Краснопільської селищної ради Краснопільського району Сумської області, відділу Держземагенства у Краснопільському районі Сумської області на неї, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди попередніх інстанції, задовольняючи позов, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), правильно застосували норми матеріального права, які їх регулюють, дійшовши обґрунтованого висновку про відсутність у відповідачки законних підстав для набуття права власності на спірну земельну ділянку, оскільки рішення Краснопільської селищної ради, на підставі якого видавався державний акт на право власності на землю, не приймалося.

Статтями 116, 118 ЗК України визначено підстави й порядок набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності.

Державний акт на право приватної власності на землю видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення, на підставі якого такий акт виданий, і дотримання вимог, передбачених земельним законодавством, зокрема ст.ст. 116, 118 ЗК України.

Аналогічний правовий висновок викладено у Постанові Верховного Суду України від 23 жовтня 2013 року в справі № 6-93цс13.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 17 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 05 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

М.Є. Червинська

Г.В. Юровська