Справа № 462/1077/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

31 липня 2015 року м.Львів

Залізничний районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді Галайко Н.М.

при секретарі Фрейдун А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договром,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 62350,13 доларів США та 207266,09 грн.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №602/25-023 від 24.03.2006 року, згідно якого відповідачу надано кредит в сумі 36000 доларів США зі сплатою процентної ставки за кредитом 12,75% річних на період користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 24.03.2026 року. Станом на 01.08.2015 року утворилася заборгованість в розмірі 62350,13 доларів США та 207266,09 грн., що становить 35525,42 долари США основного боргу, 26824,71 долари США, пеня за невчасну сплату заборгованості по кредиту нараховану з 07.01.2014 року по 07.01.2015 року в розмірі 118094,662 грн., пеню за невчасну сплату заборгованості по відсотках, нараховану з 07.1.2014 року по 07.01.2015 року в розмірі 89171,47 грн., а також просить стягнути судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду клопотання про підтримання позову у повному обсязі та розгляд справи у його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився із невідомих причин, про розгляд справи був належним чином повідомлений. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Представник відповідача у судовому засіданні 17.06.2015 року проти позову заперечив.

Оглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку що позов слід задоволити.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надатигрошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Положення ст.1048 ЦК України передбачають, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики,якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Виходячи з положень ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бутиповернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1052 ЦК у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №602/25-023 від 24.03.2006 року згідно якого відповідачу надано кредит в сумі 36000 доларів США зі сплатою процентної ставки за кредитом 12,75% річних на період користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 24.03.2026 року. (а.с.3-7, 13-18).

Відповідно до кредитного договору повернення кредитних коштів здійснюється позичальником згідно графіку визначеного договором.

Відповідно до п.п.3.3.8, 3.3.9 кредитного договору позичальник зобов'язаний сплачувати проценти за користування кредитом в порядку, визначеному п. 2.4, 2.5 цього договору; своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку визначеному п.1.1 цього договору.

Згідно п.4.4 договору кредиту у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених в п.п. 3.3.7, 3.3.9, цього договору, протягом більше ніж 5 днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відпорвідно, позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 04.12.2007 року звернено стягнення на заставлене майно згідно іпотечного договору №914 від 24.03.2006 року, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 на загальну суму 65236,08 доларів США та стягнуто судовий збір (а.с.12).

Як зазначено в ухвалі Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 березня 2015 року (номер в ЄДРСР 43266776), «суди повинні мати на увазі, що одночасне стягнення суми боргу з боржника та звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить майновому поручителю, у рахунок погашення зазначеного боргу призводить до стягнення на користь кредитора однієї й тієї самої суми заборгованості одночасно як з боржника, так і з майнового поручителя за рахунок належного йому майна. За такої ситуації відбувається фактичне подвоєння суми заборгованості, яка належить до виплати кредиторові. Наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане боржником в іпотеку нерухоме майно постанова Верховного Суду України від 4 вересня 2013 року у справі № 6-73цс13). Разом із тим задоволення подібних позовних вимог можливе лише у разі, коли суду надані беззаперечні докази того, що попередні заходи не призвели до належного виконання зобов'язання».

Згідно Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитним правовідносин» задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 04.12.2007 року вступило в законну силу, неодноразово зверталось до виконання, зокрема 29.07.2009 року, 27.12.2010 року, 07.05.2014 року, 11.06.2015 року, проводився аукціон з продажу квартири АДРЕСА_1, однак станом на даний час квартира не реалізована, рішення суду не виконано, заборгованість за кредитом не погашена.

Згідно розрахунку заборгованості за Кредитним договором (а. с. 8) станом на 01.08.2015 року утворилася заборгованість розмірі 62350,13 доларів США та 207266,09 грн., що становить 35525,42 долари США основного боргу, 26824,71 долари США, пеня за невчасну сплату заборгованості по кредиту нараховану з 07.01.2014 року по 07.01.2015 року в розмірі 118094,662 грн., пеню за невчасну сплату заборгованості по відсотках, нараховану з 07.1.2014 року по 07.01.2015 року в розмірі 89171,47 грн.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не виконав своїх зобов'язань перед позивачем за кредитним договором, що є підставою для задоволення позову.

Окрім того, з відповідача слід стягнути в користь ПАТ " Укрсоцбанк " судовий збір, сплачений при поданні позовної заяви (а.с.1 ).

На підставі ст.ст.10, 11, 60, 79, 209, 212-215, 225-226 ЦПК України, ст.256, 553, 554, 651, 1048, 1049, 1050, 1052, 1054 ЦК України, керуючись, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором №602/25-023 від 24.03.2006 року в сумі 62350,13 доларів США (шістдесят дві тисячі триста п'ятдесят доларів США) та 207266 грн. 09 коп. (двісті сім тисяч двісті шістдесят шість гривень 09 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 3654 грн. сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданною протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд, що його ухвалив, шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя:(підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: Галайко Н.М.