У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Парінова І.К., розглянувши касаційну скаргу приватного підприємства «Люблинецьбуд» на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 31 березня 2015 року та на ухвалу апеляційного суду Волинської області від 14 травня 2015 року в справі за заявою приватного підприємства «Люблинецьбуд» про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29 травня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Люблинецьбуд» про стягнення статутної частки та визнання права власності на майно,

в с т а н о в и в:

Приватне підприємство «Люблинецьбуд» (далі - ПП «Люблинецьбуд») звернулося до суду із вказаною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29 травня 2012 року визнано мирову угоду, укладену між ПП «Люблинецьбуд» та ОСОБА_2, відповідно до якої останній відведені в натурі об'єкти нерухомого майна, які виділені на її користь рішенням загальних зборів від 04 травня 2012 року як виплата вартості належної їй частки у розмірі 13,60 % майна підприємства, розташованого по АДРЕСА_1. Зазначав, що ОСОБА_3, яка була його представником у цій справі, не мала права на представлення його інтересів, оскільки довіреність на представництво інтересів ПП «Люблинецьбуд» була видана директором підприємства ОСОБА_4, який на час розгляду справи у суді був звільнений з посади. Також зазначав, що на час постановлення ухвали від 29 травня 2012 року діяла заборона на відчуження майна ПП «Люблинецьбуд», про що було невідомо на момент винесення рішення, тому таку обставину необхідно вважати нововиявленою. Ураховуючи наведене, просив скасувати ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29 травня 2012 року та постановити нове рішення, яким у позові ОСОБА_2 відмовити.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 31 березня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 14 травня 2015 року, заяву залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ПП «Люблинецьбуд» просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанції, ухвалити нове рішення, яким заяву задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Крім того заявник звернувся з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень.

Ураховуючи те, що наведені у клопотанні підстави пропущення строку на касаційне оскарження судових рішень є поважними, клопотання підлягає задоволенню, а процесуальний строк - поновленню.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно зі статті 361 ЦПК України <nau://ukr/1618-15%7Cst361> підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

У пункті 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» <nau://ukr/v0004740-12> судам роз'яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК України <nau://ukr/1618-15%7Cst361>).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини 2 статті 361 ЦПК України <nau://ukr/1618-15%7Cst361>, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, обґрунтованими є висновки судів попередніх інстанцій про те, що наведені вище обставини не є нововиявленими у розумінні статті 361 ЦПК України, оскільки існували на час розгляду справи та могли бути відомі заявнику.

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту касаційної скарги й доданих до неї матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для скасування оскаржуваних рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити приватному підприємству «Люблинецьбуд» строк на касаційне оскарження ухвали Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 31 березня 2015 року та ухвали апеляційного суду Волинської області від 14 травня 2015 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за заявою приватного підприємства «Люблинецьбуд» про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29 травня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Люблинецьбуд» про стягнення статутної частки та визнання права власності на майно, за касаційною скаргою приватного підприємства «Люблинецьбуд» на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 31 березня 2015 року та на ухвалу апеляційного суду Волинської області від 14 травня 2015 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.К. Парінова