22-ц/775/982/2015(м)
Категорія 50 Головуючий у 1 інстанції Мирошниченко Ю.М.
Доповідач Ігнатоля Т.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого - Ігнатоля Т.Г.,

суддів - Кочегарової Л.М., Пономарьової О.М.,

при секретарі - Герасимовій Г.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: комунальний заклад «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного та шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області, про зменшення розміру аліментів та стягнення безпідставно одержаних коштів

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом. Посилався на те, що на підставі рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 09 жовтня 2009 року з нього стягуються аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу на користь ОСОБА_2, яка витрачає їх на власні потреби, незважаючи на те, що з 09 вересня 2014 року діти знаходяться на повному державному забезпеченні в комунальному закладі «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного та шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області. Крім того, на даний час на його утриманні знаходиться друга дружина, яка є безробітною, та її донька від першого шлюбу. Такі значні суми, які відраховуються на користь відповідачки поставили його сімю у скрутне матеріальне становище.

З урахуванням наведених обставин, позивач просив зменшити розмір аліментів, стягнутих з нього на користь відповідачки з 1/3 до 1/6 частини; стягнути з ОСОБА_2 суму перерахованих на її користь аліментів з 9 вересня 2014 року по час звернення до суду в розмірі 20271,95 грв., зарахувавши половину цих коштів на особисті рахунки дітей в Ощадбанку, а іншу половину коштів - в рахунок майбутніх аліментів.

Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 18 серпня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування судом обставин справи, які мають значення для її вирішення, просив рішення скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити його позов про зменшення розміру аліментів з 1/3 частини до 1/6 частини його доходу. Зокрема, зазначав, що суд не прийняв до уваги його матеріальне та сімейне становище, а саме, що на його утриманні знаходиться його нова дружина, яка скорочена з роботи та нині є безробітною та її неповнолітня донька. Крім того, за час розгляду справи він захворів хронічним захворюванням та потребує значних витрат на лікування. З роботи його скорочено 7 серпня 2015 року та він також є безробітним.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 який підтримав доводи скарги та просив її задовольнити, заперечення проти скарги відповідачки ОСОБА_2, яка просила скаргу відхилити, а рішення суду залишити без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей. У вересні 2010 року шлюб розірвано. Після припинення шлюбних відносин діти залишилися проживати з матірю.

На підставі рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 9 жовтня 2009 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 01.10.2009 року.

З 09 вересня 2014 року по 29 серпня 2015 року діти знаходилися в комунальному закладі «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області ( а.с. 14,98-101).

Відповідно до довідки ПАТ «ММК імені Ілліча» за період з вересня 2014 року по червень 2015 року включно з ОСОБА_5, який працював у цеху №601 «Аглофабрика», відраховано аліментів на користь ОСОБА_2 в розмірі 20 271,95 грв. ( а.с.9, 47).

Згідно з висновком Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 15 червня 2015 року ОСОБА_2 витрачає аліменти не за цільовим призначенням (а.с. 12).

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні позову, суд зазначив в рішенні, що достатніх підстав для зменшення аліментів немає, оскільки доказів витрачання ОСОБА_2Л аліментів на власні потреби не надано; в житті відповідачки відбулися зміни, на підставі яких органи опіки та піклування прийняли рішення про повернення дітей відповідачці; вимоги про внесення частки аліментів на особисті рахунки дітей в Державному ощадному банку України позивач в суді не підтримав; перерахування половини стягнутих з нього аліментів за час перебування дітей на повному державному забезпеченні в рахунок майбутніх аліментів не ґрунтується на законі.

Колегія суддів не може не погодитися з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.1,2 ст.183 цього Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

У відповідності зі ст.186 Сімейного Кодексу України за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Обґрунтовуючи свої вимоги про зменшення аліментів, позивач посилався на нецільове витрачання аліментів відповідачкою і в якості доказу цього зазначив висновок органу опіки та піклування, яким встановлено цей факт.

Між тим, суд цей висновок не прийняв в якості доказу.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з цим, оскільки ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, відповідно до положень ст.212 ЦК України, оцінив належність, допустимість, достовірність цього доказу за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні всіх наявних у справі матеріалів у їх сукупності і відобразив результати своєї оцінки в рішенні, навівши відповідні мотиви його неприйняття, з огляду на те, що висновок органу опіки не підтверджений будь якими фактичними даними, які б свідчили про використання позивачкою аліментів на своє лікування, оплату комунальних послуг та інші потреби.

Відповідно до положень ч.2 ст.212 ЦПК України жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Будь - яких належних та допустимих доказів на підтвердження факту витрачання аліментів не за цільовим призначенням позивач не надав ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційному суді на той факт, що відповідачка ОСОБА_2 на засіданні органу опіки та піклування Іллічівської райадміністрації визнала цей факт, є безпідставним, оскільки таких даних матеріали справи не містять.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не може не погодитися з висновком суду першої інстанції, що підстав для зменшення розміру аліментів внаслідок їх нецільового використання з боку відповідачки немає за їх недоведеністю.

Крім того, як вбачається з висновку органу опіки та піклування від 15 червня 2015 року №02/3 -591 -14, відповідно до акту обстеження житлово - побутових умов ОСОБА_2 умови для проживання дітей у квартирі створені ( а.с. 12-13).

Згідно з протоколом засідання комісії з прав дитини Іллічівської райадміністрації №16 від 12 серпня 2015 року ОСОБА_2 оформила пенсію по інвалідності, яка призначена їй 17 липня 2015 року; за актом обстеження житлово - побутових умов від 31 липня 2015 року, складеного службою у справах дітей Іллічівської райадміністрації, за адресою АДРЕСА_1 умови для проживання дітей створені належні. ОСОБА_2 придбала дітям канцелярські приладдя до нового учбового року. Відповідно до листа адміністрації комунального закладу Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» з квітня 2015 року ОСОБА_2 відвідала дітей у дитячому будинку 12 разів, батько дітей відвідав 3 рази.

Відповідно до рішення комісії з питань захисту прав дитини Іллічівської райадміністрації від 12 серпня 2015 року та актів про факт передачі дітей від 29 серпня 2015 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, передані на виховання та проживання матері ОСОБА_2 ( а.с. 98-99).

Вказаних обставин сторони в апеляційному суді не заперечували.

З урахуванням зазначеного, прийняття рішення про зменшення аліментів у теперішній час суд обгрунтовано вважав недоцільним.

Посилання ОСОБА_1 на те, що за час перебування дітей у державному закладі він переплатив значну суму коштів, чим поставлений у скрутне матеріальне становище, і ці кошти підлягають стягненню з відповідачки, є безпідставними, оскільки вимог про стягнення цих коштів на свою користь позивач не заявляв, а суд, відповідно до ст. 11 ЦПК України, розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності зі ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Враховуючи положення цієї норми процесуального закону, апеляційний суд не перевіряє законність оскаржуваного рішення в частині відмови у задоволенні інших вимог позивача - про перерахування частини аліментів на рахунки дітей в Державному ощадному банку України та зарахування іншої частини аліментів в рахунок майбутніх платежів у звязку з тим, що в апеляційній скарзі позивачем не наведено жодних обґрунтувань незаконності рішення в цій частині. В апеляційному суді ОСОБА_1 заявив, що ці вимоги він не підтримує.

Посилання позивача в скарзі, на те, що підставою для зменшення розміру аліментів є зміна його матеріального та сімейного становища, погіршення стану його здоровя, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки ці обставини не були предметом позову та розгляду суду першої інстанції і можуть бути підставою для звернення позивача з новим позовом.

Оскільки рішення суду ухвалено у відповідності з нормами матеріального і процесуального права, воно підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга позивача відхиленню.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18 серпня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Т.Г.Ігнатоля

Судді: Л.М.Кочегарова

ОСОБА_6