Справа № 212/894/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

16 лютого 2015 року м. Кривого Рогу

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу в складі:

головуючого судді Чайкіна І.Б.,

при секретарі Конограй В.В.

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, при заочному розгляді у залі суду міста Кривого Рогу, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - служба у справах дітей Виконкому Жовтневої районної у місті ради м Кривого Рогу про надання дозволу для тимчасового виїзду дитини за кордон без згоди та супроводу батька, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про надання дозволу виїзду за межі України до Єгипту для відпочинку та оздоровлення неповнолітньої дитини без згоди батька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на період з 01.03.2015 року по 30.04.2015 року.

В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, не надав суду пояснень та заперечень проти позову.

Третя особа звернулася до суду із заявою про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідно ст.197 ЦПК України не здійснюється.

Суд встановив, що Позивачка ОСОБА_2 з 07.06.2008 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3. 23.07.2012 року за рішенням суду їх шлюб було розірвано ( а.с.6). Під час шлюбу у них народився син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є Відповідач, про що свідчить свідоцтво про народження дитини (а.с.7).

Сімейні відносини між сторонами припинені, у теперішній час відповідач відбуває покарання у Дніпропетровському слідчому ізоляторі. Сторони не підтримують стосунків. Дитина залишилася проживати з позивачкою, та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач у вихованні та утриманні дитини ніякої участі не приймає, жодних стосунків ні з нею , ні з дитиною не підтримую, уникає будь-якого спілкування. Дитина часто хворіє простудними захворюваннями. У зв'язку з чим, ОСОБА_2 має намір та можливість виїхати з дитиною за кордон в гості до матері, для оздоровлення дитини. Для виїзду за кордон необхідна згода батька, заяву яку він повинен надати нотаріусу для її нотаріального посвідчення. Однак на теперішній час відповідач не спілкується з позивачкою та своєю дитиною, не приймає ніякою участі у його утриманні та вихованні, позивачка позбавлена можливості отримати згоду від відповідача на виїзд сина за межі України у її супроводі.

Статтею 33 Конституцією України від 28 червня 1996 року передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом.

Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 р. № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 р. № 231.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 р. № 231 визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям - громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється:

1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон;

2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: коли другий з батьків є іноземцем або особою без громадянства, що підтверджує запис про батька у свідоцтві про народження дитини, і він відсутній у пункті пропуску; коли у паспорті громадянина України для виїзду за кордон, з яким прямує громадянин, який не досяг 16-річного віку, або проїзному документі є відповідний запис про вибуття на постійне місце проживання за межі України чи відмітка про взяття на консульський облік в дипломатичному представництві України за кордоном;

3)у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій:

свідоцтва про смерть другого з батьків;

рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків;

рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім;

рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним;

рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків;

довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України;час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері).

Таким чином, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків - батька і матері - у всіх правах і обов'язках відносно своїх дітей. Зокрема, стаття 155 СК України визначає, що здійснення батьками своїх прав по виконанню обов'язків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Законодавством визначено права та обов'язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Конвенцією про права дитини (ратифіковані Постановою Верховної Ради №789 від 27.02.91р.) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання дозволу виїзду за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька підлягає частковому задоволенню, оскільки допустити негайне виконання рішення суду в частині оформлення документів на тимчасовий виїзд за межі України, слід відмовити.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 10, 212-215, 224-225 ;ЦПК України, Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженого Постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57, Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року № 231, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Надати дозвіл на виїзд за межі України в Ара?бську Респу?блику Єги?пет строком з 01.03.2015 року до 30.04.2015 року, громадянина України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який не досяг 16-річного віку, у супроводі матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка буде забезпечувати проїзд, перебування за кордоном та повернення в Україну свого сина, без згоди та супроводу батька ОСОБА_3, з метою відпочинку та оздоровлення.

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку

Суддя: І. Б. Чайкін