Справа № 161/2826/15-ц
Провадження № 2/161/1567/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

29 квітня 2015 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд в складі:

головуючого судді - Пушкарчук В.П.

при секретарі - Акайомовій Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції про визнання права власності на автомобіль, звільнення майна з-під арешту та зняття з розшуку, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції про визнання права власності на автомобіль, звільнення майна з-під арешту та зняття з розшуку.

Свій позов мотивував тим, що 23.02.2009 року придбав у ОСОБА_2 автомобіль марки ВАЗ 21043, 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, тип автомобіля - легковий.

З метою розрахунку за вищевказаний автомобіль, позивач передав ОСОБА_2 16500,00 грн. На підтвердження чого, відповідачем було написано розписку, в якій він зазначав, що отримав кошти від позивача за продаж автомобіля та ніяких претензій стосовно укладеної угоди до нього не має.

Також було складено акт прийому-передачі, яким засвідчено, що відповідач передав, а позивач отримав у власність зазначений транспортний засіб.

Оскільки всі істотні умови угоди сторонами було узгоджено та ніяких заперечень стосовно ціни та предмета угоди у сторін не виникало, ОСОБА_2 видав на ім'я ОСОБА_1 нотаріально посвідчену довіреність від 30.11.2010р., надавши йому повноваження щодо повного розпорядження, користування та володіння транспортним засобом, як його власника.

Згодом, позивачу стало відомо, що на придбаний автомобіль накладено арешт згідно постанов державних виконавців Другого ВДВС Луцького МУЮ. За вказаних обставин позивач вимушений звернутись до суду з метою захисту свого порушеного майнового права на автомобіль, що був придбаний ним у ОСОБА_2 11.05.2011 року.

Позивач вважає, що він набув право власності на вказаний вище автомобіль на законних підставах, оскільки відповідач ОСОБА_2 передав йому транспортний засіб разом з технічним паспортом та видав на його ім'я довіреність згідно якої передав усі повноваження власника автомобіля, а ОСОБА_1 належним чином провів розрахунок.

Просить визнати договір купівлі-продажу транспортного засобу марки ВАЗ 21043, 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3, кузов НОМЕР_2, тип легковий універсал, укладений 23.02.2009 року дійсним. Визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки ВАЗ 21043, 2002 року випуску, кузов НОМЕР_2, тип легковий універсал. Звільнити вказаний автомобіль з-під-арешту та зняти вищевказаний транспортний засіб з розшуку.

Позивач та його представник в судове засідання подав заяву про слухання справи у його відсутності, просять суд позов задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи.

Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності позивача та його представника по наявним матеріалам справи.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися по невідомим суду причинам, хоч були повідомлені про час та місце слухання справи, про що свідчать письмові матеріали справи.

Зі згоди позивача та його представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.02.2009 року ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_2 автомобіль марки ВАЗ 21043, 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, тип автомобіля - легковий. З метою розрахунку за вищевказаний автомобіль, позивач передав ОСОБА_2 16500,00 грн. На підтвердження чого, відповідачем було написано розписку, в якій він зазначав, що отримав кошти від позивача за продаж автомобіля та ніяких претензій стосовно укладеної угоди до нього не має (а.с.5).

Факт переходу права власності стверджується актом приймання передачі транспортного засобу від 23.02.2009 року та розпискою (а.с.5).

Вищезазначений автомобіль належав ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВОА 272797 від 13.09.2002 р. (а.с. 6).

30.11.2010 року ОСОБА_2 видав ОСОБА_1, нотаріально посвідчену довіреність, в якій зазначив, що вона видана на підставі договору доручення, укладеного в усній формі. Цією довіреністю ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_1 розпоряджатися згаданим автомобілем, а саме, керувати ним, зняти з обліку чи поставити на облік в органах ДАІ, продати, заставити, здати в оренду, обміняти, а також виконувати всі інші дії, пов'язані з розпорядженням автомобілем. Довіреність видана з правом передоручення повноважень третім особам та з правом тимчасового виїзду за кордон (а.с. 7).

Після придбання автомобіля позивач перереєстрацію транспортного засобу в органах ДАІ своєчасно не провів.

11 лютого 2015 року ОСОБА_1 стало відомо, що придбаний ним автомобіль знаходиться в розшуку і під арештом, накладеним постановами Другого ВДВС Луцького МУЮ. Автомобіль був затриманий як власність ОСОБА_2, після того, як цей автомобіль був придбаний у нього позивачем (а.с. 8).

На теперішній час наявність арешту на спірний автомобіль позбавляє ОСОБА_1 можливості провести перереєстрацію придбаного ними автомобіля і, відповідно, позбавляє його можливості в повному обсязі здійснювати свої права власників автомобіля.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 16 ЦК України серед інших способів захисту цивільних прав є визнання права та інтересів.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі відсутності документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи встановлені по справі обставини, суд визнає, що є достатні підстави для визнання за ОСОБА_1 права власності на автомобіль на підставі договору купівлі-продажу від 23.02.2009 року.

Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Приймаючи до уваги ту обставину, що на час накладання Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції арешту на автомобіль та його розшук в 2015 році, цей автомобіль належав на праві власності ОСОБА_1, і враховуючи правомірність відчуження відповідачем вказаного автомобіля позивачу, то для поновлення прав останнього, за захистом яких він звернувся до суду, необхідно зняти арешт та розшук із вказаного автомобіля безкоштовно.

Керуючись ст. ст. 10, 14, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 22, 204, 328, 334, 392 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу транспортного засобу марки ВАЗ 21043, 2002 року випуску, кузов НОМЕР_4, державний номерний знак НОМЕР_3, тип легковий, який укладений 23.02.2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки ВАЗ 21043, 2002 року випуску, кузов НОМЕР_4, державний номерний знак НОМЕР_3, тип легковий.

Звільнити автомобіль марки ВАЗ 21043, 2002 року випуску, кузов НОМЕР_4, державний номерний знак НОМЕР_3, тип легковий з-під арешту безкоштовно та зняти даний автомобіль з розшуку.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідачів, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду В.П. Пушкарчук