АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Галичанського А. Д.

суддів: Чупікової В.В., Яремка В.В.

секретар Тодоряк Г.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ нажитого майна подружжя та виділення частки та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1, в інтересах якої за довіреністю діє ОСОБА_4, на рішення Путильського районного суду Чернівецької області від 24 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2012 року ОСОБА_1, в інтересах якої за довіреністю діє ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ нажитого майна подружжя та виділення частки.

Посилалася на те, що 15 жовтня 1999 року між нею та ОСОБА_2 зареєстрований шлюб. 03 лютого 2006 року, шлюб між ними розірвано, але вони продовжували сумісне проживання та вели сумісний сімейний побут. Остаточно між сторонами були розірвані сімейні відносини в грудні 2010 року.

22-ц/749/327/15 р. Головуючий у 1-й інстанції Проскурняк С.П.

Категорія 48 Доповідач Галичанський А.Д.

Під час сумісного проживання ними було придбано у спільну сумісну власність, наступне майно: автомобіль ВАЗ 2101, вартістю 8000,00 грн.; автомобіль УАЗ, вартістю 10400,00 грн.; автомобіль ГАЗ-66, вартістю 27000,00 грн.; автомобіль РАФ, вартістю 5000,00 грн.; станок для виготовлення «вагонки» вартістю 16000,00 грн.; пилу «УРАЛ», вартістю 3300,00 грн.; 2 пили «Shtil» 618, загальною вартістю 3200,00 грн.; молочний сепаратор вартістю 750,00 грн.; меблевий спальний набір вартістю 2800,00 грн.; меблеву м'яку частину вартістю 3500,00 грн.; меблеву стінку вартістю 2500,00 грн.; меблевий кухонний набір вартістю 1200,00 грн.; генератор світла 3500,00 грн.; газонокосарку вартістю 12000,00 грн.; духовку електричну для випічки хліба, вартістю 550,00 грн.; мікрохвильову піч, вартістю 400,00 грн.; три холодильники двохкамерні загальною вартістю 3000,00 грн.; три телевізори загальною вартістю 2400,00 грн.; супутникову антену з тюнером вартістю 2000,00 грн.; диван вартістю 600,00 грн.; пральну машину вартістю 450,00 грн.; електричний камін (з тенами) вартістю 400,00 грн.; мопед EX50QT-B, вартістю 2850,00 грн. Всього на загальну суму 111800,00 грн.

Зазначала, що в 2006 році, в період сумісного ведення сімейного господарства відповідач зареєструвався приватним підприємцем та орендував приміщення під продуктовий магазин в селі ОСОБА_5, який обладнав за сумісний з позивачкою рахунок. Для початку роботи магазину було придбано холодильники, прилавки, вітрини на загальну суму 25000,00 грн. Вказане майно також вважає спільною сумісною власністю.

В 2002 році під час сумісного проживання вона з відповідачем збудували за адресою с. Мариничі ферму на території якої розводили свиней та почали будувати жилий будинок. Поруч з фермою є незавершене житлове приміщення, яке будувалось для позивачки з наміром розмістити там швейний цех. На цей час дана ферма коштує 30000 грн.

Зазначала, що до майна, яке було власністю відповідача та повинно бути визнане об'єктом права спільної сумісної власності сторін належить наступна нерухомість:

- домоволодіння за адресою Чернівецька область, Путильський район, с.Мариничі, вул.Головна, буд.156, яке було подароване відповідачу 12 січня 2006 року, на підставі договору дарування від 12.01.2006 року. Цей будинок на час дарування був в аварійному стані і не підлягав для проживання. Крім цього, поруч з старим майже розваленим будинком є новобудова, в будівництві якої вона приймала участь протягом сумісного проживання. В даному будинку позивачка в теперішній час ще зареєстрована, але не має змоги проживати в зв'язку з постійними погрозами розправи від колишнього чоловіка. Внаслідок спорудження будинку на території подарованого домоволодіння за вказаною адресою, вказане домоволодіння подорожчало на 10000 грн., та на цей час коштує враховуючи оцінку сторін при даруванні 15500 грн.

- домоволодіння за адресою Чернівецька область, Путильський район, с.Мариничі, вул.Томнюка (хутір Бісків), буд.33, що належить відповідачу на праві власності також було змінено добудовами. Відповідач сумісно з нею, під час сумісного проживання в шлюбі побудували житловий одноповерховий будинок на території цього ж домоволодіння, в якому потім і проживали. Внаслідок спорудження будинку на території домоволодіння за вказаною адресою, це домоволодіння подорожчало на 20000 грн., та на цей час коштує 28000 грн.

- домоволодіння в с.Усть-Путила, Путильського району, Чернівецької області, яке відповідач успадкував, також було змінено спільними зусиллями з нею. Під час сумісного проживання на території цього домоволодіння нею та відповідачем була побудована будівля, внаслідок чого господарство подорожчало на 10000 грн. та на цей час коштує 25000 грн.

Виходячи з цього, вона запропонувала відповідачу добровільно поділити спільне майно, виділивши їй домоволодіння за адресою Чернівецька область, Путильський район, с.Мариничі, вул.Головна, буд.156, вартістю 15500 грн., молочний сепаратор , вартістю 750,00 грн., мопед марки EX50QT-B, вартістю 2850,00 грн. Всього майна на загальну суму 19100,00 грн. Решту майна запропонувала відповідачу. Однак він відмовився.

Просила суд поділити майно, набуте нею за час шлюбу з відповідачем ОСОБА_2, виділивши їй: домоволодіння за адресою Чернівецька область, Путильський район, с.Мариничі, вул.Головна, буд.156, вартістю 15500,00 грн., молочний сепаратор, вартістю 750 грн., мопед марки EX50QT-B, вартістю 2850 грн. Всього майна на загальну суму 19100 грн.

ОСОБА_2 подав до суду зустрічний позов до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди.

В зустрічному позові зазначав, що відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_3 намагаються незаконно заволодіти його майном. Так, 03 лютого 2006 року між ним та ОСОБА_1 по взаємній згоді був розірваний шлюб. В позовній заяві від 22 грудня 2005 р. про розірвання шлюбу до Путильського районного суду ОСОБА_1 зазначила, що спору про поділ майна немає. Вона отримала відповідні кошти в грошовому еквіваленті за нажите спільне майно, а тому спору про поділ майна не було.

Вказував, що відповідачі добре знають, що перераховане в первісному позові майно не є спільним майном подружжя.

Вважав, що позов пред'явлено завідомо безпідставний та необґрунтований, оскільки позивачі хочуть поділити майно, яке не є спільним майном подружжя, яке належить іншим особам, та яке не існує.

Внаслідок подання ОСОБА_1, ОСОБА_3 безпідставного первісного позову, йому завдано моральну шкоду. Ними не надано доказів на підтвердження обставин, що викладені в позовній заяві, їх поведінка є протиправною, вони зловживають наданими їм процесуальними правами, порушують принцип добросовісності, оскільки їм добре відомо, що не можна ділити майно, яке не належить подружжю, а є власністю інших осіб. Між їх протиправною поведінкою та моральною шкодою є причинний зв'язок.

На підставі викладеного просив суд стягнути із відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 20000 грн., по 10000 грн. із кожного відповідача.

Рішенням Путильського районного суду Чернівецької області від 24 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Поділено майно набуте за час шлюбу з ОСОБА_2, виділено ОСОБА_1 мопед марки EX50QT-B.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати вищезазначене рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги про поділ майна задовольнити повністю.

Вважає, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню в звязку з неповним зясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, ухвалене з порушенням і неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довела належними та допустимими доказами факт придбання молочного сепаратора під час шлюбу, а спірний будинок по вул.Головній, 156 є самочинним будівництвом і не може бути предметом поділу.

При цьому, суд не встановив обсяг спільно нажитого майна подружжя, наявного на час припинення спільного ведення господарства.

З таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1,2 ст.71, ст.74 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому, суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 15 жовтня 1999 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб. 03 лютого 2006 року шлюб між ними розірвано, але вони проживали однією сімєю, не перебуваючи в шлюбі між собою. Остаточно спільне проживання припинили в грудні 2010 року, що підтверджується поясненнями ОСОБА_1 і ОСОБА_2Т (згідно його заяви до Путильського РВВС від 16.02.2011 р. на а.с.43).

Згідно позовної заяви позивач ОСОБА_1 зазначила, що вона з чоловіком за час спільного проживання придбали наступне майно: автомобіль ВАЗ 2101, вартістю 8000,00 грн.; автомобіль УАЗ, вартістю 10400,00 грн.; автомобіль ГАЗ-66, вартістю 27000,00 грн.; автомобіль РАФ, вартістю 5000,00 грн.; станок для виготовлення «вагонки» вартістю 16000,00 грн.; пилу «УРАЛ», вартістю 3300,00 грн.; 2 пили «Shtil» 618, загальною вартістю 3200,00 грн.; молочний сепаратор вартістю 750,00 грн.; меблевий спальний набір вартістю 2800,00 грн.; меблеву м'яку частину вартістю 3500,00 грн.; меблеву стінку вартістю 2500,00 грн.; меблевий кухонний набір вартістю 1200,00 грн.; генератор світла 3500,00 грн.; газонокосарку вартістю 12000,00 грн.; духовку електричну для випічки хліба, вартістю 550,00 грн.; мікрохвильову піч, вартістю 400,00 грн.; три холодильники двохкамерні загальною вартістю 3000,00 грн.; три телевізори загальною вартістю 2400,00 грн.; супутникову антену з тюнером вартістю 2000,00 грн.; диван вартістю 600,00 грн.; пральну машину вартістю 450,00 грн.; електричний камін (з тенами) вартістю 400,00 грн.; мопед EX50QT-B, вартістю 2850,00 грн. Всього на загальну суму 111800,00 грн.

Крім того, зазначала, що до майна, яке було власністю ОСОБА_2 і повинно бути визнане обєктом права спільної сумісної власності належить наступна нерухомість:

- домоволодіння за адресою Чернівецька область, Путильський район, с.Мариничі, вул.Головна, буд.156;

- домоволодіння за адресою Чернівецька область, Путильський район, с.Мариничі (хутір Бісків), вул.Томнюка, буд.33;

- домоволодіння в с.Усть-Путила, Путильського району, Чернівецької області.

Суд апеляційної інстанції сприяв всебічному і повному зясуванню обставин справи.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції судом за клопотанням позивача призначена товарознавча та автотоварознавча експертиза вартості спірного майна, оплата за проведення якої ОСОБА_1 не внесена.

Крім того, сторонам судом розяснено їх обовязок довести ті обставини на які вони посилалися як на підставу своїх вимог або заперечень та попереджено про наслідки вчинення або не вчинення ними процесуальних дій.

Однак будь-яких належних та допустимих доказів додатково суду апеляційної інстанції сторонами не подано.

Аналізуючи докази, що є в матеріалах справи щодо обсягу спільно нажитого майна подружжя та наявного на час припинення спільного ведення господарства ОСОБА_1 і ОСОБА_2Т колегія суддів приходить до наступного висновку.

Що стосується нерухомого майна судом встановлено наступне.

Домоволодіння за адресою Чернівецька область, Путильський район, с.Мариничі, вул.Головна, буд.156 (попередньо 174) було подароване відповідачу ОСОБА_2 12 січня 2006 року на підставі договору дарування від 12.01.2006 року (а.с.21), а новий споруджений будинок за вказаною адресою є самочинним будівництвом і не може бути предметом поділу.

Домоволодіння за адресою Чернівецька область, Путильський район, с.Бісків, вул.Томнюка, буд.33 згідно облікової картки обєкта погосподарського обліку на 2011-2115 роки належить ОСОБА_6, а не ОСОБА_2, як зазначила позивач (а.с.84-86).

Домоволодіння в с.Усть-Путила, Путильського району, Чернівецької області за ОСОБА_2 не зареєстровано. Також він не звертався до Усть-Путильської сільської ради для надання дозволу на проведення будівельних робіт. Вказане підтверджується інформацією Усть-Путильської сільської ради від 18 лютого 2013 року № 34 (а.с.75).

Таким чином, вищезазначене нерухоме майно не є об'єктом права спільної сумісної власності бувшого подружжя Гавриляк та не підлягає поділу між ними в натурі.

Що стосується рухомого майна (автомобілів) колегією суддів встановлено наступне.

Автомобіль РАФ, вартістю 5000,00 грн. зареєстрований за ОСОБА_5, а власника автомобіля ГАЗ-66 неможливо встановити, що підтверджується інформацією наданою відділенням ДАІ Путильського РВ України в Чернівецькій області (а.с.105).

Автомобіль УАЗ 452 А придбаний ОСОБА_2 до укладення шлюбу 25.03.1997 року, що вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 41).

Вищезазначені автомобілі не є об'єктом права спільної сумісної власності бувшого подружжя Гавриляк та не підлягають поділу між ними в натурі.

Автомобіль ВАЗ 2101, вартістю 8000,00 грн., придбаний під час спільного проживання подружжя Гавриляк 13.06.2006 року, що вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 41). Вказаний автомобіль є об'єктом права спільної сумісної власності бувшого подружжя.

Що стосується рухомого майна (речей) судом встановлено наступне.

Наявність таких речей у подружжя, як станок для виготовлення «вагонки» вартістю 16000,00 грн.; пила «УРАЛ», вартістю 3300,00 грн.; пила «Shtil» 618, вартістю 1600,00 грн.; молочний сепаратор вартістю 750,00 грн.; меблевий спальний набір вартістю 2800,00 грн.; меблева м'яка частина вартістю 3500,00 грн.; меблева стінка вартістю 2500,00 грн.; меблевий кухонний набір вартістю 1200,00 грн.; газонокосарка вартістю 12000,00 грн.; духовка електрична для випічки хліба, вартістю 550,00 грн.; три холодильники двохкамерні загальною вартістю 3000,00 грн.; три телевізори загальною вартістю 2400,00 грн.; супутникова антена з тюнером вартістю 2000,00 грн.; диван вартістю 600,00 грн.; пральна машина вартістю 450,00 грн.; мопед EX50QT-B, вартістю 2850,00 грн. підтвердив ОСОБА_2 у своїй зустрічній позовній заяві від 28 січня 2013 року. Заперечуючи проти їх вартості, належних та допустимих доказів суду не надав. Вказані речі є об'єктом права спільної сумісної власності бувшого подружжя Гавриляк та підлягають поділу між ними в натурі.

Наявність однієї пили «Shtil» 618, вартістю 1600,00 грн., генератора світла 3500,00 грн., електричного каміну (з тенами) вартістю 400,00 грн., мікрохвильової печі, вартістю 400,00 грн. ОСОБА_2 у своїй зустрічній позовній заяві від 28 січня 2013 року заперечив. Належними та допустимими доказами їх наявність не підтверджена, а тому суд не визнає їх об'єктом права спільної сумісної власності бувшого подружжя Гавриляк та вони не підлягають поділу в натурі.

Таким чином до майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та підлягає поділу між ними в натурі слід визнати наступне рухоме майно:

станок для виготовлення «вагонки» вартістю 16000,00 грн.; пилу «УРАЛ», вартістю 3300,00 грн.; пилу «Shtil» 618, вартістю 1600,00 грн.; молочний сепаратор вартістю 750,00 грн.; меблевий спальний набір вартістю 2800,00 грн.; меблеву м'яку частину вартістю 3500,00 грн.; меблеву стінку вартістю 2500,00 грн.; меблевий кухонний набір вартістю 1200,00 грн.; газонокосарку вартістю 12000,00 грн.; духовку електрична для випічки хліба, вартістю 550,00 грн.; три холодильники двохкамерні загальною вартістю 3000,00 грн.; три телевізори загальною вартістю 2400,00 грн.; супутникову антену з тюнером вартістю 2000,00 грн.; диван вартістю 600,00 грн.; пральну машина вартістю 450,00 грн.; мопед EX50QT-B, вартістю 2850,00 грн.; автомобіль ВАЗ 2101, вартістю 8000,00 грн., всього на загальну суму 63500,00 грн.

Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином кожному з бувшого подружжя Гавриляк слід виділити майна на суму 31750,00 грн.

З вищезазначеного майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 слід виділити: пилу «УРАЛ», вартістю 3300,00 грн.; молочний сепаратор вартістю 750,00 грн.; газонокосарку вартістю 12000,00 грн.; духовку електричну для випічки хліба, вартістю 550,00 грн.; два холодильники двохкамерні загальною вартістю 2000,00 грн.; два телевізори загальною вартістю 1600,00 грн.; супутникову антену з тюнером вартістю 2000,00 грн.; пральну машину вартістю 450,00 грн.; мопед EX50QT-B, вартістю 2850,00 грн.; меблевий спальний набір вартістю 2800,00 грн.; меблеву м'яку частину вартістю 3500,00 грн., а всього на загальну суму 31800, 00 грн.

ОСОБА_2 слід виділити: станок для виготовлення «вагонки» вартістю 16000,00 грн.; пилу «Shtil» 618, вартістю 1600,00 грн.; меблеву стінку вартістю 2500,00 грн.; меблевий кухонний набір вартістю 1200,00 грн.; один холодильник двохкамерний вартістю 1000,00 грн.; один телевізор вартістю 800,00 грн.; диван вартістю 600,00 грн.; автомобіль ВАЗ 2101, вартістю 8000,00 грн., всього на загальну суму 31700, 00 грн.

З метою дотримання рівності часток подружжя при поділі майна з ОСОБА_1 слід стягнути на користь ОСОБА_2 кошти в сумі 50 грн.

Вищезазначених норм матеріального права та обставин справи суд першої інстанції не врахував та прийшов до помилкового висновку про відмову в задоволенні позову в частині поділу рухомого майна в повному обсязі, що у відповідності до п.п. 1,3,4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для часткового скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову щодо поділу рухомого майна.

Керуючись ст.ст. 307,309 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої за довіреністю діє ОСОБА_4, задовольнити частково.

Рішення Путильського районного суду Чернівецької області від 24 грудня 2014 року в частині відмови в задоволенні позову щодо поділу рухомого майна скасувати.

Позов в цій частині задовольнити частково.

В рахунок поділу майна подружжя ОСОБА_1 виділити майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя: пилу «УРАЛ» вартістю 3300,00 грн.; молочний сепаратор вартістю 750,00 грн.; газонокосарку вартістю 12000,00 грн.; духовку електрична для випічки хліба вартістю 550,00 грн.; два холодильники двохкамерні загальною вартістю 2000,00 грн.; два телевізори загальною вартістю 1600,00 грн.; супутникову антену з тюнером вартістю 2000,00 грн.; пральну машину вартістю 450,00 грн.; мопед EX50QT-B вартістю 2850,00 грн.; меблевий спальний набір вартістю 2800,00 грн.; меблеву м'яку частину вартістю 3500,00 грн., а всього на загальну суму 31800, 00 грн.

ОСОБА_2 виділити: станок для виготовлення «вагонки» вартістю 16000,00 грн.; пилу «Shtil» 618 вартістю 1600,00 грн.; меблеву стінку вартістю 2500,00 грн.; меблевий кухонний набір вартістю 1200,00 грн.; один холодильник двохкамерний вартістю 1000,00 грн.; один телевізор вартістю 800,00 грн.; диван вартістю 600,00 грн.; автомобіль ВАЗ 2101 вартістю 8000,00 грн., всього на загальну суму 31700, 00 грн.

В рахунок рівності часток подружжя при поділі майна стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 50 грн. грошової компенсації.

В інші частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно