Справа № 203/6000/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2015 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого судді: Маймур Ф.Ф.,

при секретарі: Прокопчук М.О.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» про визнання незаконним та скасування наказу, стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2015 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_3 з позовом до ПАТ «ЄВРАЗ Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» про визнання незаконним та скасування наказу, стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди (а.с. 2-6).

Позивач у позовній заяві та у судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що з вересня 2014 року працює в ПАТ «ЄВРАЗ Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» на посаді складача потягів. Наказом № 141/В від 14 серпня 2015 року «Про застосування заходів дисциплінарного стягнення до працівника ОСОБА_1 за порушення правил охорони праці» в редакції наказу № 143/В від 19 серпня 2015 року «Про внесення змін в наказ № 141/В від 14 серпня 2015 року» позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення п.2.23 Робочої інструкції № РИ (МП) 3300-152-2015 складача потягів 5-го розряду ст. «Прокатна» Східного району служби експлуатації залізничного цеху, п.3.10 Інструкції по охороні праці № ИОТП-168 для складача потягів ЖДЦ, а саме сходження з підніжки тепловоза під час руху у вигляді оголошення догани та невиплати 100 % всіх видів премій за наслідками праці цеха та підприємства за серпень місяць 2015 року у відповідності до п. 4.1 Інструкції по охороні праці № ИОТП-168 для складача потягів ЖДЦ. 18 серпня 2015 року позивач звернувся з письмовою заявою до профспілкового комітету відповідача з приводу незаконності застосування заходів матеріального стягнення за порушення правил охорони праці, за наслідками розгляду якої, позивачу було розяснено, що застосування заходів матеріального стягнення за порушення правил охорони праці є цілком правомірним. Однак, позивач стверджує, що правила та інструкцію не порушував, тому вважає вищезазначений наказ незаконним та таким, що підлягає скасуванню. Враховуючи вищезазначені обставини, останній звернувся до суду з позовом до ПАТ «ЄВРАЗ Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» та просив суд визнати незаконним та скасувати наказ, стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі, моральну шкоду та судові витрати (а.с. 2-6).

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному розмірі та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, наказ про застосування до позивача заходів дисциплінарного стягнення є цілком законним та таким, що має місце, відповідає вимогам чинного трудового законодавств та винесений виключно за встановлений факт грубого порушення останнім правил охорони праці, тому представник відповідача просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог (а.с. 75, 76, 89).

Дослідивши матеріали даної цивільної справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 працює на ПАТ «ЄВРАЗ Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» на посаді складача потягів 5-го розряду з 17 вересня 2014 року, що підтверджується копією наказу (розпорядження) № 227/1 від 17 вересня 2014 року, наявною в матеріалах справи та поясненнями сторін у судовому засіданні (а.с. 46).

Судом встановлено, що 16 червня 2015 року позивач був ознайомлений під розпис з Робочою інструкцією № РІ (МП)-3300-152-2015 від 21 травня 2015 року та Інструкцією з охорони праці № ІОПТ-168 від 27 травня 2015 року. Відповідно до п.2.23 Робочої інструкції стягувач потягів 5-го розряду зобовязаний здійснювати особистий контроль (самоконтроль) по охороні праці на своєму робочому місці в рамках обовязкових для нього інструкцій та інших нормативно-правових актів з охорони праці. Крім того відповідно до розділу № 3 Інструкції з охорони праці регламентовані вимоги безпеки під час виконання робіт, а саме (п.3.10) підніматися або сходити з вагону (тепловозу) необхідно тільки при повній його зупинці, знаходячись обличчям до вагону (тепловозу), переконатися в справності поручнів та підніжок, попередньо оглянувши місце на землі на предмет відсутності сторонніх предметів, дані обставини підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи (а.с. 47-63).

Також, встановлено, що ОСОБА_1 ознайомлений з наказом генерального директора ПАТ «ЄВРАЗ Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» від 19 листопада 2014 року № 1202, яким затверджено перелік порушень по ОП і ПБ, що кваліфікуються як грубі, при цьому відповідно до п. 7.9 наказу, зістрибування/застрибування на підніжку тепловоза чи вагона під час руху є грубим порушенням з охорони праці, що підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи та поясненнями представника відповідача у судовому засіданні (а.с. 64-67).

03 серпня 2015 року близько об 12 год. 45 хв. складач потягів 5-го розряду служби експлуатації ОСОБА_1 при прямуванні окремого локомотива по 2-му транзитному шляху станції Прокатна Східного району під час руху тепловоза зістрибнув з його підніжки, що було зафіксовано начальником служби експлуатації залізничного цеху ОСОБА_4 і ревізором по безпеці руху ОСОБА_5, про що складена доповідна записка, що підтверджується копією доповідної, наявною в матеріалах справи та поясненнями ОСОБА_6 та ОСОБА_5 під час допиту в судовому засіданні у якості свідків (а.с. 68).

Встановлено, що начальником ЖДЦ ОСОБА_7, начальником служби експлуатації залізничного цеху ОСОБА_4 та ревізором по безпеці руху ОСОБА_5 було запропоновано ОСОБА_1 надати пояснення щодо невиконання правил з охорони праці 03 серпня 2015 року, однак останній відмовився від надання таких пояснень, про що був складений акт № 1 від 05 серпня 2015 року з фіксацією таких обставин, що підтверджується копією зазначеного акту, наявною в матеріалах справи та поясненнями ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під час допиту в судовому засіданні у якості свідків (а.с. 69).

Також, судом встановлено, що за наслідками розгляду доповідної та акту № 1 від 05 серпня 2015 року було винесено наказ генерального директора ПАТ «ЄВРАЗ Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» № 141/В від 14 серпня 2015 року складачу потягів 5-го розряду станції Прокатна Східного району служби експлуатації залізничного цеху ОСОБА_1, за порушення п. 2.23 Робочої інструкції № РІ (МП)-3300-152-2015 складача потягів 5-го розряду станції Південна Південного району служби експлуатації залізничного цеху, п. 3.10 Інструкції з охорони праці № ІОТП-168 для складача потягів, а саме за сходження з підніжки тепловоза під час руху, згідно п. 4.1 робочої інструкції, - оголошено догану з невиплатою 100% усіх видів премії за підсумками роботи цеха і підприємства за серпень 2015 року, дані обставини підтверджуються копією зазначеного наказу, наявною в матеріалах справи (а.с. 70, 71).

Встановлено, що ОСОБА_1 відмовився ознайомлюватись з наказом № 141/В від 14 серпня 2015 року, що підтверджується копією акту № 1 від 15 серпня 2015 року, наявною в матеріалах справи (а.с. 72).

Крім того, встановлено, що наказом генерального директора ПАТ «ЄВРАЗ Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» № 143/В від 19 серпня 2015 року, у звязку з допущеною опискою в п.1 наказу № 141/В від 14 серпня 2015 року, а саме: не вірно зазначено назву станції, як «станція Південна Південного району служби експлуатації залізничного цеху», замість вірної «станція Прокатна Східного району служби експлуатації залізничного цеху», позивач з даним наказом ознайомився 27 серпня 2015 року, що підтверджується копією зазначеного наказу разом з підписом позивача про ознайомлення, наявною в матеріалах справи (а.с. 73).

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Кодексу законів про працю України та Цивільним Кодексом України.

Так, відповідно до ст. 139 КЗпП України, працівник зобовязаний працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до ст. 142 КЗпП України трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за подання власника або уповноваженого ним органу і виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на основі типових правил.

Згідно з ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

За змістом ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обрані виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчинення проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суд при розгляді позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу №141/В від 14 серпня 2015 року, виходить з того, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт грубого порушення позивача, як складача 5-го розряду станції Прокатна Східного району служби експлуатації залізничного цеху, правил охорони праці, яке полягало у зістрибуванні з підніжки тепловоза (вагону) під час його руху, що в свою чергу було зафіксовано начальником служби експлуатації залізничного цеху ОСОБА_4 та ревізором по безпеці руху ОСОБА_5, тобто не виконання та порушення ОСОБА_1 вимог закріплених в п. 2.23 Робочої інструкції № РІ (МП)-3300-152-2015 від 21 травня 2015 року та п.3.10 Інструкції з охорони праці № ІОТП-168 від 27 травня 2015 року. Приймаючи до уваги, що відповідно до п. 7.9 Наказу генерального директора ПАТ «ЄВРАЗ Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» № 1202 від 19 листопада 2014 року таке порушення кваліфікується, як грубе порушення, позивач цілком усвідомлював всю серйозність своїх дій та намірів, про що свідчать підписи останнього про ознайомлення з вищезазначеними нормативними актами, тому суд приходить до висновку, що відповідач діяв виключно в рамках ст. 147 КЗпП України та обґрунтовано застосував до позивача такий вид дисциплінарного стягнення як догана, а отже правові підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.

Враховуючи результат розгляду позовних вимог, щодо визнання незаконним та скасування наказу № 141/В від 14 серпня 2015 року «Про застосування заходів дисциплінарного стягнення до працівника ОСОБА_1А.», суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог, які є похідними, а саме вимоги, щодо стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 139, 142, 147, 149 КЗпП України, ст. 23 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212-216, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 у задоволенні позову до Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» про визнання незаконним та скасування наказу, стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ф.Ф. Маймур