АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/1649/2015 Головуючий в 1 інстанції - Шумейко О.І.
Доповідач - Желепа О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Кабанченко О.А., Поліщук Н.В.

при секретарі Осмолович В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 02 грудня 2014 року про відмову у відкритті провадження за заявою про скасування заходів тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України в справі за поданням державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції в м. Києві Диких Олексія Олександровича про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Ерсте Банк», -

ВСТАНОВИЛА:

Заявник ОСОБА_2, через представника, звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з заявою про скасування заходів тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 02.12.2014 року у відкритті провадження в справі за заявою ОСОБА_2 про скасування заходів тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України - відмовлено на підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України.

Не погодившись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати посилаючись на порушення норм процесуального права. Посилався на те, що суд першої інстанції неправильно застосував п. 1 ч.2 ст. 122 ЦПК України та дійшов помилкового висновку для відмови у відкритті провадження по справі. Зазначив, що суд не мав права відмовляти у відкритті провадження, оскільки питання про скасування заходів тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, які були накладені судом цивільної юрисдикції повинне розглядатись саме цим судом.

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., пояснення представника ОСОБА_1, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Відмовляючи у відкритті провадження по даній справі суд першої інстанції, виходив з положень п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, оскільки заява про скасування заходів тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не підлягає розгляду в судах, так як є інший передбачений Законом порядок скасування таких заходів.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як вони в повній мірі відповідають встановленим обставинам справи та вимогам процесуального Закону, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 23 серпня 2013 року Оболонським районним судом м. Києва постановлено ухвалу, якою задоволено подання державного виконавця відділу ДВС Оболонського РУЮ в м. Києві Диких О.О., тимчасово обмежено ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань згідно з рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12 травня 2010 року №2-1982/10. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22 жовтня 2013 року вказану ухвалу залишено без змін.

Статтею 377-1 ЦПК України передбачено вирішення судом питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи - боржника на підставі подання державного виконавця.

Згідно із приписами п.п. 11.3, 11.4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, державний виконавець не пізніше наступного дня після надходження ухвали суду про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов'язань направляє засвідчену судом копію цієї ухвали для виконання до Адміністрації Державної прикордонної служби України.

У разі виконання боржником відповідних зобов'язань, у тому числі зі сплати аліментів, а також у зв'язку із закінченням виконавчого провадження державний виконавець виносить відповідну постанову, копія якої підлягає обов'язковому направленню до Адміністрації Державної прикордонної служби України для своєчасного зняття особи (боржника) з контролю.

Тобто, зняття особи-боржника з контролю в Адміністрації Державної прикордонної служби України пов'язано з виконанням боржником зобов'язань, визначених у судовому рішенні, або з закінченням виконавчого провадження, та здійснюється у позасудовому порядку.

Розділом VI ЦПК України, яким врегульовані питання, пов'язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, не передбачено розгляд судом питань, що стосуються скасування заходів тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України особи боржника.

Чинне законодавство не передбачає процесуальної можливості суду самостійно скасувати ухвали про обмеження у праві виїзду, прийнятої в порядку ст. 377-1 ЦПК України, оскільки таке обмеження знімається лише самим державним виконавцем після виконання боржником зобов'язань або закінченням виконавчого провадження.

Тобто, постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження суд першої інстанції вірно застосував положення п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України.

Постановлена судом ухвала відповідає вимогам процесуального закону і не може бути скасована з підстав, зазначених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 02 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20-ти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: