Ухвала

іменем україни

20 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Дем'яносова М.В., Коротуна В.М.,

Парінової І.К., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом криворізького прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_3 до ОСОБА_3, треті особи: Бердянська районна державна адміністрація, відділ Держкомзему у Бердянському районі Запорізької області, про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування запису про його державну реєстрацію та повернення її законному користувачу, за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_3 Міністерства оборони України на ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 16 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2013 року криворізький прокурор з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Південного регіону України звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, обґрунтовуючи вимоги тим, що рішенням сесії Бердянської районної ради народних депутатів від 28 грудня 2000 року № 7 земельна ділянка площею 2 802,06 га передана в постійне користування Донецький КЕЧ військової частини НОМЕР_4 Бердянського гарнізону для розміщення та обслуговування об'єктів і споруд полігону, що підтверджується державним актом серії НОМЕР_1 від 17 травня 2001 року. Наказом Головнокомандуючого військ протиповітряної оборони Збройних сил України від 05 листопада 2003 року № 75 військову частину НОМЕР_4 ліквідовано, її правонаступником визначено військову частину НОМЕР_3, якій передано казармено-житловий фонд та земельну ділянку ліквідованої військової частини НОМЕР_4. Розпорядженням голови Бердянської районної державної адміністрації від 03 квітня 2009 року № 192 вищевказана земельна ділянка вилучена із користування військової частини НОМЕР_3 та переведена до земель запасу Новопетрівської сільської ради Бердянського району. Рішенням господарського суду Запорізької області від 07 грудня 2010 року вказане розпорядження скасовано. Під час розгляду справу у господарському суді розпорядженням Бердянської районної державної адміністрації від 30 червня 2010 року № 386 «Про передачу громадянам у власність земельних ділянок на території Новопетрівської сільської ради» безоплатно передано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 2,000 га. Останньою отримано державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 02 серпня 2010 року та здійснено його державну реєстрацію. Посилаючись на те, що земельна ділянка перебуває у користуванні в/ч НОМЕР_3, відповідачу її передано незаконно, позивач просив повернути вказану земельну ділянку належному землекористувачу - військовій частині НОМЕР_3, визнати недійсним державний акт на право власності на землю, виданий на ім'я ОСОБА_3, та скасувати запис про його державну реєстрацію.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 жовтня 2014 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, військова частина НОМЕР_3 Міністерства оборони України подала апеляційну скаргу на зазначене вище рішення суду першої інстанції.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 19 грудня 2014 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_3 Міністерства оборони України залишено без руху на підставі ч. 3 ст. 297 ЦПК України, у зв'язку з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 16 січня 2015 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_3 Міністерства оборони України визнано неподаною та повернуто апелянту на підставі ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 297 ЦПК України.

У касаційній скарзі військова частини НОМЕР_3 Міністерства оборони України просить скасувати ухвалу апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, та передати справу до апеляційного суду для продовження розгляду.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Встановлено, що 13 жовтня 2014 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області ухвалено рішення у вищевказаній справі, при цьому належним чином повідомлені сторони в судове засідання не з'явилися.

Апеляційну скаргу на вказане судове рішення військовою частиною НОМЕР_3 Міністерства оборони України подано до апеляційного суду 26 листопада 2014 року. При цьому апелянт вказував на те, що копію оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції він отримав 13 листопада 2014 року.

Постановляючи ухвалу про залишення апеляційної скарги неподаною та повернення її апелянту, суд апеляційної інстанції виходив із того, що апелянт у встановлений в ухвалі апеляційного суду Запорізької області від 19 грудня 2014 року строк недоліки апеляційної скарги не усунув.

Проте погодитися з таким висновком апеляційного суду не можна з огляну на таке.

За положеннями ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Однією з основних засад судочинства відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, і таким чином закріплені гарантії перевірки в апеляційному порядку судових рішень, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Згідно з ч. 1 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Частиною 3 ст. 297 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

В ухвалі апеляційного суду Запорізької області від 19 грудня 2014 року про залишення апеляційної скарги без руху вказано, що останнім днем подачі апеляційної скарги було 20 листопада 2014 року та зазначено про необхідність надіслати у строк тридцять днів з моменту отримання копії цієї ухвали заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення з викладенням поважних причин для його поновлення.

З повідомлення про вручення поштового відправлення (штрихкодовий ідентифікатор поштового відправлення - 03 4) вбачається, що копію ухвали апеляційного суду Запорізької області від 19 грудня 2014 року отримано представником Міністерства оборони України 26 грудня 2014 року (а. с. 105).

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд апеляційної інстанції у порушення вимог ч. 3 ст. 297 ЦПК України визнав неподаною та повернув апеляційну скаргу 16 січня 2015 року, тобто до закінчення встановленого в ухвалі від 19 грудня 2014 року строку.

При цьому колегія суддів суду касаційної інстанції звертає увагу апеляційного суду, що визнання причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції неповажними згідно з приписами ч. 3 ст. 297 ЦПК України є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження, а не визнання апеляційної скарги неподаною та повернення її заявнику.

Таким чином, ухвала апеляційного суду постановлена з порушенням норм процесуального права і в силу п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про поновлення строку апеляційного оскарження та відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 336, 342, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_3 Міністерства оборони України задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 16 січня 2015 року скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про поновлення строку апеляційного оскарження та відкриття апеляційного провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: М.В. Дем'яносов

В.М. Коротун

І.К. Парінова

О.В. Ступак