Справа №585/2545/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Сольона Н. М.
Номер провадження 22-ц/788/359/15 Суддя-доповідач - Левченко Т. А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Хвостика С. Г. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою прокуратури Сумської області

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до прокуратури Сумської області, третя особа: Управління Державної пенітенціарної служби України в Сумській області, Державна казначейська служба України про зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 28.09.2009 року було порушено кримінальну справу відносно нього за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.368 КК України.

Постановою про закриття кримінального провадження від 18.10.2013 року слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Сумської області Місюри М.М. закрито кримінальне провадження №0000009 від 18.02.2013 року у зв'язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368, ч.3 ст.364 КК України. Запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд стосовно нього скасовано.

12.05.2014 року ним на підставі ст. ст. 3, 12 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду" та Положення про застосування Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду" на адресу відповідача рекомендованим листом була надіслана заява про визначення заробітку та інших грошових доходів, які він втратив внаслідок незаконних дій.

Постановою про відшкодування шкоди завданої незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства чи прокуратури від 10.06.2014 року слідчого в особливо важливих справах прокуратури Сумської області Місюри М.М. визначено розмір відшкодування завданої йому незаконними діями органів прокуратури та суду у розмірі 42534,14 грн. Посилається на те, що при визначенні розміру відшкодування шкоди відповідачем не враховано період протягом якого він був відсторонений від посади та не проведено розрахунок втраченого ним заробітку (доходу) за вказаний період. При визначенні розміру відшкодування шкоди відповідачем взято його середньомісячну заробітну плату в період коли він не працював (був відсторонений від посади) та не обчислено середньомісячний заробіток з дотриманням передбаченого законодавством коригування втраченого ним заробітку.

Уточнивши свої позовні вимоги просить скасувати постанову слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Сумської області Місюри М.М. про відшкодування шкоди завданої незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства чи прокуратури від 10 червня 2014 року; зобов'язати Прокуратуру Сумської області визначити розмір відшкодування завданої йому незаконними діями органів прокуратури та суду шкоди відповідно до вимог ст.3 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду", пунктів 8, 9, 12, 13 Положення про застосування Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду", затвердженого наказом Міністерства юстиції, Генеральної прокуратури та Міністерства фінансів України від 04.03.96 року №6/5/3/41, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 6 березня 1996 року за №106/1131, пунктів 2, 3, 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року.

Рішенням суду від 29 грудня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Скасовано постанову слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Сумської області Місюри М.М. про відшкодування шкоди завданої незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства чи прокуратури від 10 червня 2014 року.

Зобов'язано прокуратуру Сумської області визначити розмір відшкодування завданої ОСОБА_3 незаконними діями органів прокуратури та суду шкоди відповідно до вимог ст.3 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду", пунктів 8, 9, 12, 13 Положення про застосування Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду", затвердженого наказом Міністерства юстиції, Генеральної прокуратури та Міністерства фінансів України від 04.03.96 року №6/5/3/41, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 6 березня 1996 року за №106/1131, пунктів 2, 3, 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року.

В апеляційній скарзі Прокуратура Сумської області просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. Зазначають, що висновок суду першої інстанції щодо неправильності, проведеного прокуратурою області розрахунку, втраченого позивачем заробітку, за час перебування під слідством і судом є необґрунтованим, оскільки розрахунок здійснено у відповідності до вимог Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», затв. наказом Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України, Міністерства фінансів України від 04.03.1996 року № 6/5/3/41. Крім того вважають, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх, порушених на його думку, прав та законних інтересів. Не погоджуючись із розміром збитків, визначених прокуратурою, позивач не позбавлений права звернутися до суду із позовом про відшкодування шкоди у розмірі, який, на його думку, є правильним та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника прокуратури Сумської області Васяновича М.В., вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 28.09.2009 року відносно ОСОБА_3 було порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.368 КК України.

31.10.2009 року ОСОБА_3 було пред'явлено обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.368, ч.2 ст.368 КК України.

Вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26.10.2010 року ОСОБА_3 був засуджений за ст.368 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно розпорядчих та адміністративно господарських обов'язків строком на три роки та з конфіскацією майна належного йому на праві власності. Міру запобіжного заходу змінено з підписки про невиїзд на взяття під варту в залі суду. (а.с.11-15)

Вказаний вирок ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 23.12.2010 року змінений: вважати його засудженим за ст.368 ч.2 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов'язків в системі правоохоронних органів та Державного департаменту України з питань виконання покарань строком на 3 роки та з конфіскацією всього належного йому майна. В іншій частині вирок суду залишено без змін. (а.с.16-18)

Наказом Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Сумській області №166 о/с "По особовому складу" від 06.12.2010 року у відповідності з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України звільнено у запас Збройних Сил України за ст.67 (за вчинення злочину) ОСОБА_3 - капітана внутрішньої служби (М-063128), старшого інспектора відділу інтендантського та господарського забезпечення Роменської виправної колонії №56. Підстава: вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 жовтня 2010 року. (а.с.19)

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.11.2011 року вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26.10.2010 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 23.12.2010 року відносно позивача скасовано, а справу направлено на новий розгляд. Змінено запобіжний захід з тримання під вартою на підписку про невиїзд та звільнено його з-під варти. (а.с.20-22)

Вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 22.11.2012 року позивача було визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ст.368 ч.2 КК України і призначено йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов'язків в системі правоохоронних органів та Державного департаменту України з питань виконання покарань строком на 2 роки, з позбавленням спеціального звання "капітан внутрішньої служби", з конфіскацією 1/2 частини належного йому майна. Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу йому змінено з підписки про невиїзд на утримання під вартою, взявши його під варту в залі суду. (а.с.23-27)

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 29.01.2013 року вказаний вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області був скасований, а справу повернуто Роменському міжрайонному прокурору на додаткове розслідування. Обраний йому запобіжний захід у вигляді взяття під варту змінено на підписку про невиїзд та звільнено його з-під варти з зали суду.(а.с.28-30)

Постановою слідчого в особливо важливих справах СВ прокуратури області Місюри М.М. від 18.10.2013 року кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв'язку із відсутністю в його діях ознак злочину, передбаченого ч.1 ст.368, ч.3 ст.364 КК України. (а.с.31)

Вказана копія постанови про закриття кримінального провадження від 18.10.2013 року ОСОБА_3 була отримана 04.02.2014 року.

12.05.2014 року позивач адресу відповідача надіслав заяву про визначення заробітку та інших грошових доходів, які він втратив внаслідок незаконних дій.(а.с.33-35)

10.06.2014 року слідчим в ОВС слідчого відділу прокуратури Сумської області Місюрою М.М. винесена постанова про відшкодування шкоди завданої незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства чи прокуратури, якою визначено розмір шкоди, завданої ОСОБА_3 незаконними діями органів прокуратури та суду у розмірі 42534,14 грн. (а.с.37).

Задовольняючи позов ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що в постанові слідчого не зазначені відомості, передбачені п. 12 Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», затв. наказом Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України, Міністерства фінансів України від 04.03.1996 року № 6/5/3/41 (далі Положення). Крім того розмір відшкодування шкоди, визначений слідчим в оскаржуваній постанові, не відповідає розрахункам щодо грошового забезпечення позивача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для скасування постанови слідчого про визначення розміру шкоди, завданої позивачу незаконними діями органів прокуратури та суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" від 01.12.1994 р. № 266/94-ВР підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: 1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; 2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; 3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України "Про оперативно-розшукову діяльність", "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" та іншими актами законодавства. У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду.

Згідно ст. 2 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" (далі Закон) право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках: 1) постановлення виправдувального вироку суду; 1 1) встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; 2) закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати; 4) закриття справи про адміністративне правопорушення.

П. 1 ст. 3 зазначеного Закону передбачено, що у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються): заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій.

Відповідно до ст. 4 Закону відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Розмір сум, які передбачені пунктом 1 статті 3 цього Закону і підлягають відшкодуванню, визначається з урахуванням заробітку, не одержаного громадянином за час відсторонення від роботи (посади), за час відбування кримінального покарання чи виправних робіт як адміністративного стягнення.

Згідно ст. 12 Закону розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції. У разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду, а ухвалу суду - до суду вищої інстанції в апеляційному порядку.

Відповідно до п. п. 8, 9 Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», затв. наказом Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України, Міністерства фінансів України від 04.03.1996 року № 6/5/3/41 (далі Положення) згідно з частиною 1 ст. 4 Закону розмір сум, які передбачені п. 1 ст. 3 Закону і підлягають відшкодуванню, визначається з урахуванням заробітку, не одержаного громадянином за час відсторонення від роботи (посади), за час відбування кримінального покарання чи виправних робіт як адміністративного стягнення. Розмір цих сум обчислюється виходячи з середньомісячного заробітку громадянина до вчинення щодо нього незаконних дій з заліком заробітку (інших відповідних доходів), одержаного за час відсторонення від роботи (посади), відбування кримінального покарання або адміністративного стягнення у вигляді виправних робіт. Середньомісячний заробіток для визначення розміру відшкодування шкоди обчислюється: для робітників і службовців - у порядку, передбаченому постановами Кабінету Міністрів України від 08.02.95 р. N 100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" та від 16.05.95 р. N 348 "Про внесення змін і доповнень до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.95 р. N 100".

Як вбачається з матеріалів справи в липні 2009 року ОСОБА_3 було відсторонено від посади старшого інспектора відділу інтендантського та господарського забезпечення Роменської виправної колонії № 56. Наказом управління державного департаменту України з питань виконання покарань у Сумській області № 166 о/с від 06 грудня 2010 року ОСОБА_3 було звільнено з посади старшого інспектора відділу інтендантського та господарського забезпечення Роменської виправної колонії № 56 в зв'язку з вчиненням злочину, за який його засуджено вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 жовтня 2010 року (а. с. 19).

В період, коли ОСОБА_3 було відсторонено від займаної посади, йому сплачувалось грошове утримання в меншому розмірі, без надбавок та доплат, що підтверджується довідками Роменської виправної колонії № 56 на а. с. 76; 109-110.

Проте, слідчий в оскаржуваній постанові, визначив розмір втраченого заробітку ОСОБА_3 без урахування заробітку, не одержаного ним за час відсторонення від посади. Крім того, з довідок Роменської виправної колонії № 56, на підставі яких слідчий визначив втрачений заробіток ОСОБА_3 за період з часу його звільнення 06.10.2010 року до закриття кримінального провадження у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення - 18.10.2013 року, вбачається, що середній заробіток за цей період йому було обраховано, виходячи з розміру грошового забезпечення, яке йому виплачувалось під час його відсторонення від посади, що не відповідає п. 9 Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду».

Ту обставину, що слідчим було визначено розмір втраченого заробітку ОСОБА_3 без урахування заробітку, не одержаного ним за час відсторонення від посади, визнав і представник прокуратури Сумської області в судовому засіданні апеляційного суду.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для скасування постанови слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Сумської області Місюри М.М. про визначення розміру шкоди, завданої ОСОБА_3 незаконними діями органів прокуратури та суду, так як розмір цієї шкоди слідчим визначено невірно.

В той же час заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги прокуратури Сумської області в частині відсутності підстав для задоволення позову в частині зобов'язання прокуратури Сумської області визначити розмір відшкодування завданої ОСОБА_3 незаконними діями органів прокуратури та суду шкоди відповідно до вимог ст.3 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду", пунктів 8, 9, 12, 13 Положення про застосування Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду", пунктів 2, 3, 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та матеріалів справи між позивачем, з одного боку, і органом прокуратури, з другого боку, виник спір про цивільне право (про розмір відшкодовуваних збитків), а не спір про законність дій органу прокуратури, так як в цьому б випадку спір підлягав би вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ст. 12 Закону у разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду та спір про розмір матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу, вирішується судом. Проте відповідну позовну вимогу матеріального характеру про визначення судом розміру шкоди, яка підлягає відшкодуванню на його користь за рахунок коштів державного бюджету, ОСОБА_3 в даній справі не заявлено, а обраний ним спосіб захисту про зобов'язання відповідного органу прокуратури винести іншу постанову про відшкодування шкоди відповідно до діючого законодавства, не передбачений Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду» та ст. 16 ЦК України.

Отже, рішення суду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог про зобов'язання прокуратури Сумської області визначити розмір відшкодування завданої ОСОБА_3 незаконними діями органів прокуратури та суду шкоди відповідно до вимог ст.3 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду", пунктів 8, 9, 12, 13 Положення про застосування Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду", пунктів 2, 3, 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року, з ухваленням нового рішення в цій частині про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що позивач не позбавлений можливості захистити свої права у спосіб, передбачений діючим законодавством, про який йшлося вище, пред'явивши відповідний позов до належних відповідачів.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п.2; 309 ч. 1 п. 4; 313-314; 316 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу прокуратури Сумської області задовольнити частково.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29 грудня 2014 року скасувати в частині зобов'язання прокуратури Сумської області визначити розмір відшкодування завданої ОСОБА_3 незаконними діями органів прокуратури та суду шкоди відповідно до вимог ст.3 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду", пунктів 8, 9, 12, 13 Положення про застосування Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду", затвердженого наказом Міністерства юстиції, Генеральної прокуратури та Міністерства фінансів України від 04.03.96 року №6/5/3/41, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 6 березня 1996 року за №106/1131, пунктів 2, 3, 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року та відмовити ОСОБА_3 в задоволенні цих позовних вимог.

В іншій частині рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29 грудня 2014 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -