РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2015 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді - Савічева В.О.

при секретарі - Коршак Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Відповідача ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, а саме автомобіля марки DAEWOO FSO LANOS TF69YСПГ, сірого кольору, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, № кузова НОМЕР_3, та прохала виділити вказаний автомобіль Відповідачу ОСОБА_2, і стягнути з Відповідача ОСОБА_2 грошову компенсацію в розмірі ? частини суми, вартості присудженого на його користь майна, в розмірі 24 000,00 грн.

В свою чергу, ОСОБА_2 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та стягнення у зв'язку із цим коштів, згідно з яким ОСОБА_2 просить стягнути з ОСОБА_1 кошти у розмірі 26 240,93 грн., вирішити питання судових витрат.

В судовому засіданні представники ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали позовні вимоги і просили їх задовольнити, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 просили відмовити.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_5 заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, в свою чергу підтримав зустрічні позовні вимоги і просив їх задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 слід задовольнити частково, зустрічний позов ОСОБА_2 слід задовольнити частково з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України та ч. 1 ст. 60 СК України передбачено, що спільною сумісною власністю є майно, придбане подружжям під час шлюбу, якщо інше не передбачено законом, або шлюбним договором.

Згідно ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно вимог ст. 373 ЦК України та ст. 70 СК України, майно, що є у спільній сумісній власності може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

Згідно ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ в натурі частки майна, що є у спільній сумісній власності та вважається, що частки кожного є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що 23 червня 2006 року між ОСОБА_1, та ОСОБА_2 був укладений шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 23.06.2006 року зроблено відповідний актовий запис № 410.

Рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 05.02.2014 року у справі № 524/9696/13-ц шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Під час розгляду справи № 524/9696/13-ц було встановлено, що шлюбно-сімейні стосунки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були припинені в липні 2013 року, і з цього часу вони ніяких сімейних стосунків не підтримують.

Також, в судовому засіданні достовірно встановлено, що за час спільного життя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 придбали автомобіль марки DAEWOO FSO LANOS TF69YСПГ, сірого кольору, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, № кузова НОМЕР_3.

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 09/432/13 від 26.09.2013 року ринкова вартість автомобіля марки DAEWOO FSO LANOS TF69YСПГ, сірого кольору, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, № кузова НОМЕР_3 становить 34 734,51 грн. (тридцять чотири тисячі сімсот тридцять чотири грн. 51 коп.)

Оцінюючи факт отримання ОСОБА_2 грошових коштів у ОСОБА_7 за розпискою від 10.03.2013 року в сумі 60 000,00 (шістдесят тисяч) грн. та повернення ОСОБА_2 грошових коштів ОСОБА_7 за розпискою від 17.02.2014 року в сумі 38 000,00 (тридцять вісім тисяч) грн., суд приходить до наступних висновків.

Відповідно ч.1 ст.11 та ч.3 ст. 10 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до змісту ст. 65 СК України при укладенні договору одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення одним із подружжя договорів стосовно цінного майна згода другого з подружжя має бути подана письмово. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Згідно ч. 2 ст. 73 СК України стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом установлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї і одержане за договором використано на її потреби.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановленими договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Якщо інше не встановлено договором або законом (наприклад, якщо договір позики відповідає ознакам безпроцентного договору), позикодавець має право на одержання ще і процентів від суми позики. У разі коли договором не встановлено їх розмір, розмір процентів визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ст. 1048 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу, тобто суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Постановою Верховного суду України від 20.02.2013 року прийнято рішення про неоднакове застосування судом касаційної інстанції ч. 4 ст. 65, ч. 2 ст. 73 СК України, що потягло до скасування рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 19.09.2012 року.

Відповідно до статті 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

За таких обставин суд вважає, що факт отримання ОСОБА_2 грошових коштів за розпискою від 10.03.2013 року в сумі 60 000,00 (шістдесят тисяч) грн. та їх витрати в інтересах сім'ї не підтверджені відповідними доказами, а також ОСОБА_1 не надавала ОСОБА_2 у письмовій формі згоду на укладення договору позики.

Також, суд критично оцінює твердження ОСОБА_2 щодо визнання права спільної сумісної власності на залишок заборгованості за договором на обслуговування кредитною карткою «Універсальна» з ПАТ «КБ «Приватбанк» в сумі 5 481,28 грн., оскільки факт витрат цих коштів в інтересах сім'ї не підтверджені відповідними доказами, а також не підтверджений факт надання ОСОБА_1 у письмовій формі згоду на укладення договору на обслуговування кредитної картки з ПАТ «КБ «Приватбанк» ОСОБА_2

Оцінюючи факт сплати ОСОБА_2 у липні, серпні, вересні та жовтні 2013 року грошових коштів в розмірі 9 001,57 грн. в рахунок погашення кредитних зобов'язань перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пп. 23, 24 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сімї (ч. 4 ст. 65 СК України).

Таким чином, у результаті взяття в кредит грошових коштів для використання на споживчі цілі, боргові зобов'язання перед позикодавцем несуть як чоловік, так і дружина, а не тільки той із подружжя, хто підписав кредитний договір. Тому, сума сплати ОСОБА_2 у липні, серпні, вересні та жовтні 2013 року грошових коштів в розмірі 9 001,57 грн. в рахунок погашення кредитних зобов'язань перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» повинна бути врахована при поділі майна подружжя.

Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

За таких обставин, позовна вимога ОСОБА_1 щодо виділення ОСОБА_2 автомобіля марки DAEWOO FSO LANOS TF69YСПГ, сірого кольору, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, № кузова НОМЕР_3, із наступним стягненням грошової компенсації на користь ОСОБА_1 в розмірі ? частини суми, вартості присудженого на користь ОСОБА_2 майна, підлягає задоволенню.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що грошова компенсація вартості автомобіля на користь ОСОБА_1 складає 16 325,00 грн.

Керуючись, ст..ст. 60, 69, 70, 71 Сімейного кодексу України, ст.ст. 368, 370, 373, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 59, 60, 88, 209, 212, 214-215, 217, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя про поділ спільного майна подружжя - задовольнити частково.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та стягнення коштів - задовольнити частково.

Розділити спільне майно подружжя, виділивши ОСОБА_2 автомобіль DAEWOO FSO LANOS TF 69Y СПГ д.н.з. НОМЕР_2 ринкової вартості 34734,51 грн..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 47% (47/100) частину грошової компенсації вартості автомобіля у розмірі 16325 грн..

В іншій частині позовних вимог зустрічного позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга, подана після закінчення строків апеляційного оскарження, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Суддя: