Провадження № 6/127/465/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іщук Т.П.,

при секретарі Коваленко Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці подання державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобовязань ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 Дане подання мотивоване тим, що на виконанні відділу ДВС знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1336/2008, виданого Вінницьким районним судом Вінницької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей, в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімумум доходів громадян на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Заявник повідомив, що внаслідок неналежного виконання рішення суду станом на 01.04.2015 року боржник має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 11 228,70 грн. При цьому вказує, що державним виконавцем вжито всіх заходів примусового виконання рішення, боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду, а тому з метою виконання боржником свої боргових зобовязань та виконуючи свої обовязки державного виконавця останній звернувся із цим поданням до суду та просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 до виконання боржником своїх зобовязань.

У судове засідання заявник не зявився, однак клопотав про розгляд подання без його участі. Неявка державного виконавця не перешкоджає розгляду подання, що відповідає позиції, викладеній в Узагальненні Верховного Суду України «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічного звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали подання, суд вважає, що подання необґрунтоване та не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що на виконанні у Замостянському відділі ДВС Вінницького міського управління юстиції знаходиться виконавчий лист № 2-1336/2008, виданий Вінницьким районним судом Вінницької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Зазначений виконавчий лист знаходиться на примусовому виконанні відповідно до постанови державного виконавця від 27 листопада 2008 року про відкриття виконавчого провадження. За повідомлення компетентних органів на сьогоднішній день боржник не працевлаштований, немає пенсійного забезпечення, рахунків у фінансових установах та доходів, що підлягають оподаткуванню, а також відсутнє нерухоме майно на яке можливо звернути стягнення. За розрахунком заборгованості по вищевказаному виконавчому листу, борг ОСОБА_1 по сплаті аліментів станом на 01.04.2015 року становить 11 228,70 грн. При цьому, як свідчать подані матеріали, ОСОБА_1, зявлявся на виклики державного виконавця та надавав квитанції про сплату ним аліментів.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця , погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадку, зокрема, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань; громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

З матеріалів подання не вбачається, що боржник умисно ухиляється від виконання покладених на нього рішенням суду обовязків.

Суд звертає увагу, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника судом можливе лише при встановленні умислу боржника на злісне ухилення від виконання ним свого обовязку. Тобто законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання, тобто за будь-які свідомі діяння боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини. Разом з цим, належних доказів щодо ухилення боржником від виконання рішення суду заявником суду не надано. Довідка про наявність заборгованості боржника та відомості про відсутність доходів та майна не засвідчує того факту, що боржник умисно ухиляється від виконання рішення суду та може виїхати за межі України, не виконавши вказане зобовязання. Натомість, надані матеріали, зокрема копії заяв боржника, свідчать, що особа зявляється на виклики державного виконавця та надає докази про сплату аліментів, що не може може розглядатися як ухилення від виконання обовязків. Тому, за поданої сукупності доказів та за відсутності належних доказів щодо умисного ухилення боржника від виконання обовязків, не вбачається достатніх підстав для прийняття рішення щодо тимчасового обмеження в правах, передбачених ст. 33 Конституції України, боржника ОСОБА_1

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в подані слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст. 3771 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 Васильовчиа, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: