РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/438/15-ц

Провадження № 2/700/218/15

25 червня 2015 року Лисянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді Бесараб Н.В.

за участю секретаря Мельніченко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна.

В позовній заяві позивач вказала, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 26.07.1977 року. Рішенням Лисянського районного суду від 08.04.2015 року шлюб між ними розірвано. За час подружнього життя ними було набуто у власність житловий будинок з надвірними спорудами по вул.Лісова, 5 с.Босівка Лисянського району Черкаської області та земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, який позивач фактично отримала у спадок після смерті матері ОСОБА_3, але Босівською сільською радою був зареєстрований на відповідача. Позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними спорудами по вул.Лісова, 5 с.Босівка Лисянського району Черкаської області, оскільки цей будинок був побудований її матірю ще задовго до шлюбу з відповідачем, але свідоцтво на право власності чомусь було видане не чоловіка.

В судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги, не заперечує проти задоволення позову та пояснив, що дійсно будинок був побудований матірю позивача, але під час газифікації села при оформленні документів на будинок його записали власником домоволодіння.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст.60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно із ч.ч.1,2 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та визначеного позивачем предмета спору, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на законі, визнані відповідачем та підлягають задоволенню.

Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує право інших осіб, а тому суд може прийняти визнання позову відповідачем.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 60, 63, 69, 70, 71, ст.ст. 368, 372 ЦК України, ст.ст. 2, 3, 6- 8, 10, 18, 57, 157- 159, 174, 179, 196, 208, 209, 213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з усіма надвірними спорудами по вул.Лісова,5 в с.Босівка, Лисянський район, Черкаська область.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бесараб