Справа № 405/537/15-ц
Провадження №2/405/129/15
У Х В А Л А

28 січня 2015 року . Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Іванова Л.А., при вирішенні питання про відкриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до виконавчого комітету Кіровоградської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом до відповідача виконавчого комітету Кіровоградської міської ради в якому просить визнати в порядку спадкування за ОСОБА_1 право власності на 27/250 частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, розташованого в м. Кіровограді по вул. Харківській, 24.

Позовна заява повинна відповідати вимогам, зазначеним у ст. 119 ЦПК України, зокрема, відповідно до п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна, при цьому вартість майна це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. Тягар доказування вартості майна несе позивач. В якості доказу вартості майна суду можуть бути надані договори купівлі продажу цього майна, відомості про його залишкову балансову вартість, звіт про оцінку майна, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, довідки про ринкову вартість майна в даній місцевості.

Крім того, згідно з вимогами ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Встановлено, що позивачем пред'явлено позовну вимогу майнового характеру визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Відповідно до частини 1 статті 4, підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України Про судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1% відсоток від ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3-ох розмірів мінімальної заробітної плати. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2015 року розмір мінімальної заробітної плати визначено в розмірі 1 218 грн. 00 коп.

Крім того, відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних та кримінальних справ « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто, як зі спору майнового характеру.

При цьому, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом ст. 80, п.4 ч.2 ст. 119 ЦПК України такий обов`язок покладається на позивача.

На підставі чого, та з урахуванням вищевикладеного, позивачу необхідно сплатити судовий збір за позовну вимогу майнового характеру в розмірі, визначеному в п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", з урахуванням визначеної позивачем та підтвердженої документально ціни позову про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

Пункт 5 частини 2 статті 119 Цивільно-процесуального кодексу України передбачає викладення в позовній заяві обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, при цьому, порушене, невизнане або оспорюване субєктивне право, свободи чи інтереси, які зазначені позивачем у прохальній частині позову, повинні бути обґрунтовані обставинами, які є юридичними фактами, що в сукупності складають зміст позову. Хоча стаття 119 ЦПК України не вимагає від позивача обовязкового зазначення правової підстави позову, тобто вказівки на норму права, яка регулює спірні правовідносини, тем не менш позивач повинен в обґрунтування своїх вимог посилатися на те право, захисту якого він вимагає. Під підставами позову слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а не посилання позивача на певну норму закону, яку суд може змінити, якщо її дія не поширюється на правовідносини.

Крім того, пунктом 6 частини 2 статті 119 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Виходячи з роз`яснень п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні свідоцтва про право на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з п.24 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" при розгляді справ даної категорії судам слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Разом з тим, позивачем не додано до позову постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, що перешкоджає встановленню судом наявності спору про право і неможливості його вирішення в позасудовому порядку.

Крім того, згідно з п.24 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у справах про поновлення строку на прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами, є міські ради.

Отже, відповідачами у даній категорії справ можуть бути спадкоємці, які прийняли спадщину, а при відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Враховуючи, що даний позов подано без додержання вимог, викладених в ч.ч.2, 5 ст.119 ЦПК України, то відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України він підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст.119, ч. 1 ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України,-

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Кіровоградської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Запропонувати позивачу в установлений строк виправити зазначені в ухвалі недоліки.

Якщо позивач відповідно до ухвали у встановлений строк не сплатить суму судового збору, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в частині визначення розміру судових витрат до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м.Кіровограда шляхом подання протягом пяти днів з дня її отримання апеляційної скарги. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова