Справа № 758/3272/15-ц
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

23 березня 2015 року Суддя Подільського районного суду м. Києва Гребенюк В.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві, про визнання права власності та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом. Позов за змістом і формою повинна відповідати вимогам ст. 119 ЦПК України. Згідно із ч. 4 ст. 119 ЦПК України заява повинна містити крім викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування також має відповідати іншим вимогам, встановлених законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору. Розміри ставок судового збору встановлені Законом України «Про судовий збір».

Розміри ставок судового збору встановлені Законом України «Про судовий збір». Відповідно Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» з 1 січня 2015 року заробітна плата установлена у місячному розмірі 1 218 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Законом України «Про судовий збір» із позовних заяв майнового характеру, судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 243 грн. 60 коп. та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, що складає 3 654 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий та немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У порушення вищезазначених вимог закону, позивачем судовий збір за вимогу майнового та не майнового характеру сплачено не було, доказів на підтвердження звільнення або відстрочення від сплати судового збору, до суду не надано.

Згідно роз'яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Разом з тим, предмет спору носить загальний характер, а позовна заява не містить чіткого обґрунтування позовних вимог, зокрема, позивач звертається до суду з заявою, а не з відповідним позовом, крім того, з матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем фактично оскаржуються дії/бездіяльність ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві. У порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 119 ЦПК України, у позовній заяві не викладений зміст позовних вимог, що позбавляє суд визначити вид спірних правовідносин та у якому порядку повинна розглядатися зазначена справа.

Відповідно до ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам; 2) усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 4) усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Статтею 104 КАС України передбачено, що до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Згідно із ч. 1 ст. 105 КАС України адміністративний позов подається до адміністративного суду у формі письмової позовної заяви особисто позивачем або його представником.

Згідно із ст. 181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Позовну заяву може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби. Про подання позовної заяви суд повідомляє відповідача за допомогою кур'єра, телефону, факсу, електронної пошти чи іншого технічного засобу зв'язку не пізніше наступного дня після відкриття провадження у справі. Протягом одного дня з дня одержання такого повідомлення відповідач зобов'язаний отримати в суді копію позовної заяви та доданих до неї документів. Адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі. Адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 18 цього Кодексу, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

У відповідності до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Слід зазначити спосіб захисту прав відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, якою встановлені способи захисту цивільних прав та інтересів, оскільки згідно ч. 4 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна відповідати вимогам, встановленим законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦПК України заявник повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

У порушення зазначених вимог закону, позивачем не додано копії позовної заяви з додатками, що додаються до неї.

Частиною 1 статті 121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 3, 119 - 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві, про визнання права власності та зобов'язання вчинити дії - залишити без руху;

Надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали;

Роз'яснити, що у разі не усунення недоліків у встановлений в ухвалі строк, позовна заява буде визнана неподаною та повернута;

Копію цієї ухвали направити позивачу;

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Гребенюк