Справа № 316/219/15-ц
Провадження № 2-о/316/8/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2015 р. Енергодарський міський суд Запорізької області у складі:

головуючого: Ткаченко І. М.,

при секретарі: Лохматова Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Енергодар справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - приватний нотаріус м. Запоріжжя ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю, -

В С Т А Н О В И В :

До суду з заявою звернувся ОСОБА_1, в якій зазначив, що його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Його батько, ОСОБА_3, помер дуже давно, коли він був ще маленьким, та він його, навіть, не пам'ятає. Його мати ОСОБА_4 деякий час мешкала сама. Потім вона стала мешкати разом із ОСОБА_6 без реєстрації шлюбу. Оскільки на той період він був ще маленький, та він не пам'ятав свого рідного батька, та ОСОБА_6 замінив йому його. Він ОСОБА_1 відносився до нього як до рідного і називав батьком. Зі свого боку і ОСОБА_6 відносився до нього як до рідного сина, оскільки він сам був сиротою і своїх дітей у нього не було. У 1969 році ОСОБА_4 отримала квартиру АДРЕСА_1. Квартира отримувалася на трьох осіб: ОСОБА_4, чоловіка - ОСОБА_6 та нього ОСОБА_1. З тих пір ОСОБА_4 та ОСОБА_6 мешкали там постійно.Він - ОСОБА_1 виріс, одружився та став мешкати окремо від своїх батьків. В той же час він завжди про них піклувався, приїздив на вихідні чи по першому проханню батьків та кожного дня спілкувався з ними в телефонному режимі.ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вирішили все ж таки офіційно зареєструвати свої стосунки та 04 серпня 1978 року вони зареєстрували свій шлюб в органаг ЗАГС. 13.01.1997 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким заповіла все своє майно своєму сину - ОСОБА_1. ОСОБА_4 та ОСОБА_6 були людьми похилого віку. Оскільки єдиною рідною людиною у них був їх син, а саме він ОСОБА_1, він напочатку 2003 року забрав своїх батьків (матір та названого батька) до себе. Деякий час вони мешкали в м. Енергодар без реєстрації.ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 померла, поховали матір на кладовищі, розташованому в м. Енергодар. Після смерті матері виявилося, що квартира, в якій вона мешкала разом із ОСОБА_6, не приватизована та на момент смерті матері була державною власністю. Тому 10 лютого 2004 року ОСОБА_6 приватизував квартиру АДРЕСА_1, отримавши свідоцтво про право власності на житло № 212.Після смерті матері, він ОСОБА_1 забрав до себе свого відчима та доглядав за ним. Він продовжував про нього піклуватися та відноситися до нього як до свого батька. У них був спільний побут, спільне господарство тощо. ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_6 помер, та його теж було поховано в м. Енергодар. Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина. Спору щодо цієї спадщини не має, оскільки заповіту він не залишив, а рідних, окрім нього ОСОБА_1, у нього не було. На теперішній час він ОСОБА_1 має намір прийняти спадщину після померлого ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

У судове засідання заявник не з'явився, надав заяву у якій просить розглянути справу у його відсутності та задовольнити вимоги.

Заінтересована особа у судове засідання не з'явилася, надала заяву у котрій просить справу розглянути за її відсутності, та проти задоволення вимог не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно до статті 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Таким чином, суд знаходить вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки родинні відносини підтверджуються наданими доказами по справі.

Керуючись ст. 27,30,118-120,256-258 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженець м. Запоріжжя, проживав з 01 грудня 2003 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 року однією сім'єю з ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: І. М. Ткаченко