Справа №592/2976/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Кондратенко М. В.
Номер провадження 22-ц/788/1500/15 Суддя-доповідач - Гагін М. В.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

05 серпня 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Гагіна М. В.,

суддів - Семеній Л. І. , Ткачук С. С. ,

з участю секретаря судового засідання -Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім.М.В.Фрунзе»

на рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 19 червня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім.М.В.Фрунзе» про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 19 червня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Сумське НВО ім.М.В.Фрунзе» на користь ОСОБА_3 8000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ПАТ «Сумське НВО ім.М.В.Фрунзе» на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ПАТ «Сумське НВО ім. М.В.Фрунзе», посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначене рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3.

При цьому доводить, що позивачем не надано належних доказів, які б підтверджували заподіяння йому моральної шкоди.

Вказує, що товариство не порушувало законних прав позивача, оскільки в п.19 акту розслідування професійного захворювання №9 від 28 січня 2014 року, складеного комісією з розслідування професійного захворювання відносно позивача не встановлено порушень товариством нормативних актів про охорону праці щодо незабезпечення безпечних та нешкідливих умов праці, та посадових осіб, які допустили такі порушення.

Сторони належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, проте своїм процесуальним правом на участь у ньому не скористалися, їх неявка не є перешкодою для розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що у зв'язку з погіршенням стану здоров'я внаслідок професійного захворювання, втрати нормальних життєвих зв'язків, які вимагають додаткових зусиль для організації життя, ОСОБА_3 заподіяна моральна шкода, на відшкодування якої визначена сума у 8000 грн.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком місцевого суду, оскільки суд дійшов цих висновків повно і всебічно з'ясував обставини справи, вірно визначив юридичну природу спірних правовідносин і застосував відповідні їм норми матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що з 25 жовтня 1988 року по 28 січня 2014 року ОСОБА_3 перебувала у трудових відносинах з ПАТ "Сумське МНВО ім. М.В. Фрунзе", до виходу на пенсію, працювала машиністом крана.

Актом розслідування професійного захворювання №9 від 28 січня 2014 року ОСОБА_3 встановлено професійне захворювання у вигляді: хронічне обструктивне захворювання легень II стадії токсико-пилової етиології в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень II ступеню. Легенева недостатність II ступеню. Захворювання професійне, вперше встановлено ППЛЕК 09 січня 2014 року в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ.

Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху (III ст. ) за класифікацією Остапович В.Є. та Пономарьової Н.І. Захворювання професійне, від тривалого впливу шуму на виробництві, вперше встановлено ППЛЕК 09 січня 2014 року в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ.

В п. п.16, 17 акту зазначено, що професійні захворювання виникли у зв'язку з недосконалістю технологій, неефективністю використання засобів індивідуального захисту, проведенням робіт в умовах підвищених рівнів виробничого шуму, пилу, загазованості.

Згідно довідок МСЕК від 11 березня 2014 року та від 05 березня 2015 року ОСОБА_3 встановлено 40% втрати професійної працездатності.

У той час, як відповідно до ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Матеріали справи не містять належних і допустимих письмових доказів, які б свідчили про вжиття відповідачем заходів із забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці працівників в умовах підвищених рівнів виробничого шуму, пилу та загазованості, відтак і доводи апеляційної скарги про не встановлення в акті розслідування винних осіб не спростовують висновків суду щодо обов'язку роботодавця з виконання згаданих вимог законодавства про працю.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до ст.237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Отже, є помилковими доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав відшкодування моральної шкоди, оскільки місцевим судом встановлено, що позивач, у зв'язку з професійним захворюванням, втратою професійної працездатності на 40%, змушений вживати додаткові зусилля для організації свого життя, що спричиняє йому моральні страждання, на відшкодування яких судом обґрунтовано, з врахуванням принципу розумності й справедливості, визначено суму 8000 грн.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для скасування рішення, ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім.М.В.Фрунзе» відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 19 червня 2015 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -