справа № 462/3466/15-ц
УХВАЛА

15 травня 2015 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м.Львова Колодяжний С.Ю., вивчивши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про скасування обтяження з нерухомого майна,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою, в якій просить скасувати обтяження (арешт), яке внесене в Єдиний реєстр заборон на відчуження обєктів нерухомого майна за №7853436, на квартиру АДРЕСА_1 на підставі виконавчого провадження 1040, 21.07.2008 року Залізничним ВДВС Львівського МУЮ, посилаючись на те, що згідно рішення Залізничного районного суду м.Львова від 13.08.2014 року за нею визнано право власності на 1/4 частину вказаної квартири в порядку спадкування після смерті 03.09.2008 року її сина ОСОБА_2, проте, звернувшись в реєстраційну службу щодо реєстрації права власності на вказане майно, отримала відмову, оскільки на квартиру накладено обтяження.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» у справах за позовами про виключення майна з опису відповідачами суд притягує, крім боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно.

Вимоги осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішується шляхом пред'явлення позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту (п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження»).

Згідно роз'яснень, наданих у п.24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» вимоги осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту.У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може бути залученим судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Таким чином, дана категорія справ розглядається в позовному провадженні, що передбачає подання до суду «позовної заяви», а відповідачами за такими позовами слід залучати сторін виконавчого провадження із залученням органу державної виконавчої служби як третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору.

Разом з тим, ОСОБА_1 подано заяву про скасування обтяження (арешт), накладеного на квартиру, із вказанням заінтересованої особи - Залізничного ВДВС Львівського МУЮ.

Також, слід звернути увагу, що з огляду на положення законодавства та наведені розяснення, передбачений спосіб захисту порушеного права зняття арешту з майна, хоча в прохальній частині заяви йдеться про скасування арешту.

Крім того, у відповідності до ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання позову щодо вимог немайнового характеру становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Оскільки судовий збір при подачі заяви ОСОБА_1 не сплатила, тому сплаті підлягає судовий збір у розмірі 243,60 грн.

У відповідності до ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених в ст.ст. 119, 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що заява за формою і змістом не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, то таку слід залишити без руху і надати ОСОБА_1 строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання нею ухвали, для усунення вказаних недоліків заяви.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про скасування обтяження на нерухоме майно залишити без руху.

Заявник має право протягом строку, який не перевищує пяти днів з дня отримання нею ухвали, усунути недоліки позовної заяви. Якщо заявник усуне зазначені недоліки заяви у визначений ухвалою строк, вона вважається поданою в день первісного її подання до суду, в противному випадку - вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: Колодяжний С.Ю.