АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Ап. Провадження № 22-ц/796/1196/2015 Доповідач - Слободянюк С.В
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді - Слободянюк С.В.

суддів - Лапчевської О.Ф., Корчевного Г.В.,

при секретарі - Шалапуді Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Гресь Тетяни Олександрівни на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2014 року про відмову у задоволені подання головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Гресь Тетяни Олександрівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАРАНТ Брук» ОСОБА_2 з вилученням паспортного документа до виконання ним зобов'язань, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року головний державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного суду м. Києва Гресь Т.О. звернулась з поданням до суду та просила тимчасово обмежити у праві виїзду за межі території України керівника ТОВ «Гарант Брук» ОСОБА_2, з вилученням паспортного документа до виконання ТОВ «Гарант Брук» своїх зобов'язань.

Державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного суду м. Києва Гресь Т.О. зазначала, що на виконанні у ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві знаходиться зведене виконавче провадження ВП №44550299 про стягнення з ТОВ «Гарант Брук» на користь стягувачів грошових коштів в сумі 186901,60 грн. Оскільки в добровільному порядку боржником керівником ТОВ «Гарант Брук» ОСОБА_2 у встановлений строк заборгованість не сплачена, державним виконавцем розпочато примусове виконання.

В зв`язку з тим, що на момент подання заборгованість не сплачена, з метою забезпечення примусового виконання, просив задовольнити подання.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2014 року відмовлено в задоволені подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника ТОВ «Гарант Брук» ОСОБА_2, з вилученням паспортного документа до виконання ТОВ «Гарант Брук» своїх зобов'язань.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Гресь Т.О. подала апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом першої інстанції норм процесуального права ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали, постановлення нової, якою задовольнити в повному обсязі подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 з вилученням паспортного документа до виконання ним зобов'язань.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції проігноровано доводи державного виконавця, які підтверджують факт ухилення боржника від виконання рішення. Зазначає, що про відкриття виконавчого провадження боржник повідомлений, проте зобов'язання щодо виконання рішення не виконує, що дає підстави для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за кордон з ви вилученням паспортного документа до виконання ним зобов'язань.

Крім того вказує, що судом першої інстанції порушено строки розгляду подання державного виконавця.

В судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце повідомлені належним чином, про що свідчать зворотні поштові відправлення (а.с.73-75).

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволені подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України Гресь Т.О. суд виходив з того, що державний виконавець не надав достатніх, належних та допустимих доказів, які б свідчили про ухилення боржника керівника ТОВ «Гарант Брук» ОСОБА_2 від виконання покладених на нього обов'язків рішенням суду та доказів що ОСОБА_2 може виїхати за кордон на постійне місце проживання.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що на виконанні у ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві знаходиться зведене виконавче провадження ВП №44550299 про стягнення з ТОВ «Гарант Брук» на користь стягувачів грошових коштів в сумі 186901,60 грн.

Як вбачається зі змісту внесеного до суду подання, державний виконавець посилається на те, що рішення суду боржником в добровільному порядку не виконується

Згідно зі ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Примусове виконання рішень в Україні покладено на Державну виконавчу службу, а порядок виконання визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 3 п. 18 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язання за рішенням.

Відповідно до норм ЦПК України та Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України» (ст. 6 вказаного Закону) одним із заходів забезпечення виконання рішення може бути тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого, причому таке обмеження можливо на підставі судового рішення за поданням державного виконавця лише у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням.

Згідно із ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене у частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Звертаючись до суду з поданням державний виконавець вказував, що боржник ухиляється від добровільного виконання рішення суду, проте жодного доказу ухилення боржника від явки до державного виконавця за його викликом, суду не надано.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У зв'язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону № 606-ХІV, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Відповідно до п. п. 3, 6 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" боржник зобов'язаний: утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

вертаючись до суду з поданням державний виконавець надав суду, копію постанови про відкриття виконавчого провадження, копії запитів до та відповіді на них. Будь-яких доказів про ухилення боржника від виконання рішення суду державним виконавцем не надано. При цьому, матеріали справи не містять також даних на підтвердження тверджень державного виконавця про те, що боржник не з'являється за викликом державного виконавця.

Зміст подання державного виконавця, та додані до нього документи, на думку суду не свідчать про ухиляння боржника від виконання рішення суду, а наявність у боржника невиконаних майнових зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, не є підставою для обмеження його у праві виїзду за межі України.

Державним виконавцем не доведено ухилення боржника від виконання рішення суду та вимог державного виконавця.

Отже, враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що у суду першої інстанції були відсутні належні правові підстави для задоволення даного подання. Оскаржувана ухвала постановлена судом з додержанням вимог закону, доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм процесуального права не заслуговують на увагу, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

При цьому, слід зазначити, що за наявності об'єктивних даних щодо ухилення боржника (керівника боржника) від виконання рішення суду державний виконавець не позбавлений права повторно звернутись до суду з відповідним поданням в порядку передбаченому законом.

Також не заслуговує на увагу доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції порушено строки розгляду подання державного виконавця, оскільки вони не впливає на правильність рішення суду.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення ухвали суду без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Гресь ТетяниОлександрівни відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді