Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 лютого 2015 року Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя Лаврушин О.М.

за участю секретаря Верній М.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Добропіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що 23.06.2009 року зареєстрував шлюб з відповідачкою.Подружнє життя не склалося через різні погляди на життя та несумісністю характерів.

Сторони в судове засідання не з'явились. Про день та час розгяду справи були неодноразово повідомлені. Від позивача та відповідача до суду подані заяви про розглдя справи у їх відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 109 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка та що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

У відповідності до вимог ст. 112 СК України, суд повинен з'ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу , та прийняти рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

При розгляді справ про розірвання шлюбу суд зобов'язаний всебічно з'ясувати взаємостосунки сторін, дійсні мотиви розірвання шлюбу, вжити заходів до примирення подружжя. Закон зобов"язує суд розглядати справу про розірвання шлюбу, як правило, за участю обох сторін. Тільки їх особиста участь у процесі дає можливість суду всебічно з'ясувати сімейні взаємостосунки, мотиви розірвання шлюбу, дійсні причини розлучення.

За п.11 ч.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", рішення суду у справі про розірвання шлюбу повинно відповідати вимогам ст. 215 ЦПК. У ньому, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім'ї можливим чи неможливим обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог.

Неявка сторін у судове засідання позбавляє суд можливості переконатись у дійсних намірах на розірвання шлюбу, встановити мотиви, причини та час припинення шлюбних стосунків, а головне вжити заходів для примирення сторін.

Суд не може взяти до уваги заяви сторін щодо розгляду справи у їх відсутність. Вказані заяви надійшли до суду разом з позовною заявою, належним чином не засвідчені. Крім того на вказаних заявах відсутня дата їх написання.

Окрім того, позивачем до суду не подано оригіналу свідоцтва про укладення шлюбу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 115 СК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,- відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу в Апеляційний суд Донецької області через Добропільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Головуючий

Суддя О.М.Лаврушин 06.02.2015