Справа № 433/33/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2015 року, Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Суського О.І.,

при секретарі Івановій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Троїцьке цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житло, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов вищезазначений позов, в якому в обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачка є власницею житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1. Позивачем було досягнуто домовленості з відповідачкою щодо купівлі-продажу належного останній житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, у зв'язку з чим, позивач передав відповідачці домовлену суму за придбання вказаного нерухомого майна, про що було вчинено відповідну розписку, остання віддала позивачу усі правовстановлюючі документи на вказане домоволодіння. Однак, на даний момент оформити нотаріально укладений між сторонами правочин не представляється можливим, оскільки вказане нерухоме майно не було зареєстровано належним чином у встановленому законом порядку. Зазначені обставини позбавляють позивача можливості узаконити укладений між сторонами правочин. Позивач просить суд визнати за ним право власності на вказане нерухоме майно.

Позивач до суду не з'явився, надав заяву, згідно якої на задоволенні позовних вимог наполягає, справу просить розглянути без його участі.

Відповідачка у судове засідання не з'явилася, просила справу розглянути без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Суд, вивчивши та проаналізувавши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Судом було встановлено, що відповідачка є власницею житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1.

Позивачем було досягнуто домовленості з відповідачкою щодо купівлі-продажу належного останній житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, у зв'язку з чим, позивач передав відповідачці домовлену суму за придбання вказаного нерухомого майна, про що було вчинено відповідну розписку від 24 грудня 2014 року.

Однак, на даний момент оформити нотаріально укладений між сторонами правочин не представляється можливим, оскільки вказане нерухоме майно не було зареєстровано належним чином у встановленому законом порядку.

З огляду на вищезазначене, позивач з відповідачкою домовилися щодо усіх істотних умов укладеного між ними відповідного правочину купівлі-продажу вищевказаного нерухомого майна, згідно з яким позивачу у власність перейшло вказане вище домоволодіння, даний правочин відповідає дійсній волі сторін, що підтверджується вищевикладеними обставинами, однак підстави для нотаріального посвідчення вказаного правочину відсутні з незалежних від позивача зазначених вище обставин. Вказаний правочин на даний час не потребує державної реєстрації, а тому порушене право позивача може бути предметом захисту у судовому порядку.

Вказана правова позиція висловлена у аналізі Верховного суду України за 2013 рік про застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ, згідно якого з 01 січня 2013 року державна реєстрація правочинів щодо нерухомості скасована, тому у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий правочин дійсним, наслідком чого є визнання права власності на відповідне нерухоме майно.

У даному випадку між сторонами мають місце саме зазначені вище правовідносини, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного майнового права, так як у нього відсутні підстави для нотаріального посвідчення відповідного правочину, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

На підставі ст.ст. 328, 203, 334, 638, 655 ЦК України,

Керуючись ст.ст.10,11,60, 174, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається згідно розпорядження ВССУ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року «Про визначення територіальної підсудності справ» в апеляційному суді Харківської області через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя