Номер провадження: 22-ц/785/240/15
Головуючий у першій інстанції Рева С. В.
Доповідач Ступаков О. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Ступакова О.А.

суддів: Варикаші О.Д., Станкевича В.А.

при секретарі - Стадніченко А.І.

розглянувши цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Акцент Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за апеляційною представника Публічного акціонерного товариства "Акцент Банк" на рішення Київського районного суду м. Одеси від 03.07.2014 року, -

встановила:

ПАТ "Акцент-Банк" звернулося з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 22.04.2011 року ПАТ "Акцент-Банк" уклало з ОСОБА_2 кредитний договір № AN3OCC9FC00132, відповідно до якого ОСОБА_2 отримала від банку кредитні кошти у розмірі 20 000 грн. на споживчі цілі, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 відсотків на рік, строком на 36 місяців, тобто до 20.04.2014 року включно.

Однак, ОСОБА_2 свої зобов'язання перед ПАТ "Акцент-Банк" щодо вищевказаного кредитного договору належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 12 лютого 2014 року у неї виникла заборгованість в сумі 49 143 грн. 56 коп., з яких:

- заборгованість за кредитом - 8 822 грн. 98 коп.;

- заборгованість по відсотками за користування кредитом - 08 грн. 49 коп.;

- заборгованість по комісії за користування кредитом - 5 551 грн. 06 коп.;

- пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 31 944 грн. 67 коп.;

- штраф по фіксованій частині - 500 гривень;

- штраф по процентній складовій - 2 316 грн. 36 коп.

У зв'язку з чим, ПАТ "Акцент-Банк" просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь грошові кошти у розмірі 49 143 грн. 56 коп. в рахунок відшкодування заборгованості по кредитному договору, а також грошові кошти у розмірі 491 грн. 44 коп. в рахунок відшкодування судового збору.

Не погодившись з вказаним позовом, ОСОБА_2 надала заперечення проти нього, в якому заперечувала проти вимог щодо стягнення з неї пені та штрафів на загальну суму 34 761 грн. 03 коп. та в цій частині просила відмовити ПАТ "Акцент-Банк" за безпідставністю, оскільки кредитний договір № AN3OCC9FC00132 укладався з банком на зовсім інших умовах, але не на тих, що подані разом з позовом.

У судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_2 пред'явлені позовні вимоги визнав частково, а саме на суму 14 382 грн. 53 коп., з яких:

- заборгованість за кредитом - 8 822 грн. 98 коп.;

- заборгованість по відсотками за користування кредитом - 08 грн. 49 коп.;

- заборгованість по комісії за користування кредитом - 5 551 грн. 06 коп.

В іншій частині позову, просив суд відмовити, оскільки між ОСОБА_2 та ПАТ "Акцент-Банк" не укладався договір щодо забезпечення виконання зобов'язання у вигляді сплати неустойки в разі порушення зобов'язань з боку ОСОБА_2. А надані представником банку "Умови надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт)" не відповідають Умовам, на підставі яких було укладено кредитний договір.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03.07.2014 року позов задоволений частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість по кредитному договору № AN3OCC9FC00132 від 22 квітня 2011 року у розмірі 14 382 грн. 53 коп., а також 143 грн. 82 коп. в рахунок відшкодування судового збору, а всього 14 526 грн. 35 коп. В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду представник ПАТ "Акцент Банк" подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ставиться питання про зміну рішення суду в зв'язку з тим, що воно ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи зі стягненням з відповідача на користь позивача неустойки (штрафу, пені) про стягнення якої судом першої інстанції було відмовлено.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції посилався на те, що відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

22.04.2011 року між ПАТ "Акцент-Банк" та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № AN3OCC9FC00132, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримала від банку кредитні кошти у розмірі 20 000 грн. на споживчі цілі, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 відсотків на рік, строком на 36 місяців, тобто до 20.04.2014 року включно.

Оскільки ОСОБА_2 свої зобов'язання перед ПАТ "Акцент-Банк" по кредитному договору належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 12.02.2014 року у неї виникла заборгованість, яка на думку суду складає 49 143 грн. 56 коп., з яких:

- заборгованість за кредитом - 8 822 грн. 98 коп.;

- заборгованість по відсотками за користування кредитом - 08 грн. 49 коп.;

- заборгованість по комісії за користування кредитом - 5 551 грн. 06 коп.;

- пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 31 944 грн. 67 коп.;

- штраф по фіксованій частині - 500 гривень;

- штраф по процентній складовій - 2 316 грн. 36 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Дійсна наявність цих грошових зобов'язань ОСОБА_2 перед ПАТ "Акцент-Банк" та їх розмір підтверджується кредитним договором № AN3OCC9FC00132 від 22.04.2011 року та відповідним розрахунком, наданого представником ПАТ "Акцент-Банк".

Крім того, за порушення Позичальником своїх зобов'язань, нараховується пеня та штрафи, що передбачено п. 5.1. та п. 5.3. "Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт)", доданих до позову.

Положеннями ч. 1 ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою.

Статтею 547 ЦК України встановлено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

За приписами ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою (ч. 2 ст. 207 ЦК України).

Однак, з доданих до суду "Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт)", суд не вбачає на них особисту підпис відповідачці ОСОБА_2, відсутність якої унеможливлює встановлення факту щодо отримання ОСОБА_2 у ПАТ "Акцент-Банк" кредитних коштів саме на цих Умовах, а не на інших.

Суд першої інстанції вважав, що між ОСОБА_2 та ПАТ "Акцент-Банк" взагалі не укладався договір щодо забезпечення виконання зобов'язання, оскільки не підписані "Умови надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт)" не є письмовою формою правочину.

Також суд першої інстанції у рішенні зазначив, що вважає, що у зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 своїх зобов'язань за кредитним договором № AN3OCC9FC00132 від 22.04.2011 року, сума яка підлягає стягненню на користь ПАТ "Акцент-Банк" складає 14 382 гривні 53 копійки, з яких:

8.822 гривні 98 копійки - заборгованість за кредитом;

08 гривень 49 копійок - заборгованість по відсотками за користування кредитом;

5.551 гривня 06 копійок - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Таким чином, суд першої інстації дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог ПАТ "Акцент-Банк" в сумі 14 382 грн. 53 коп., а в іншій частині, стосовно вимог про стягнення пені та штрафів у розмірі 34 761 грн. 03 коп., слід відмовити за недоведеністю.

Частково задовольнивши позовні вимоги, суд першої інстанції стягнув з відповідача на користь позивача, судові витрати пропорційно від розміру задоволених вимог у розмірі 143 грн. 82 коп.

Колегія вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про повне задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

В мотивувальній частині рішення суду першої інстанції є взаємо виключні посилання про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі та часткового задоволення позовних вимог.

Ухвалою апеляційного суду від 07.10.2014 року справу направлено до суду першої інстанції для вирішення питання про виправлення описки у судовому рішенні.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 03.11.2014 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про виправленні описки.

Судом встановлено, що 22.04.2011 року між ПАТ "Акцент-Банк" та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № AN3OCC9FC00132, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримала від банку кредитні кошти у розмірі 20 000 грн. на споживчі цілі, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строком на 36 місяців, тобто до 20.04.2014 року включно.

Оскільки ОСОБА_2 свої зобов'язання перед ПАТ "Акцент-Банк" по кредитному договору належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 12.02.2014 року у неї виникла заборгованість, яка на думку суду складає 49 143 грн. 56 коп., з яких:

- заборгованість за кредитом - 8 822 грн. 98 коп.;

- заборгованість по відсотками за користування кредитом - 08 грн. 49 коп.;

- заборгованість по комісії за користування кредитом - 5 551 грн. 06 коп.;

- пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 31 944 грн. 67 коп.;

- штраф по фіксованій частині - 500 гривень;

- штраф по процентній складовій - 2 316 грн. 36 коп.

Зазначена заборгованість на підставі ст. ст. 525, 526, 546 ч.1, 549 ч.1, 610, 612 ч.1, 1049 ЦК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Посилання відповідача, щодо відсутності підстав для стягнення з неї пені та штрафів на загальну суму 34 761 грн. 03 коп., оскільки кредитний договір № AN3OCC9FC00132 укладався з банком на зовсім інших умовах, але не на тих, що подані разом з позовом, а також посилання суду першої інстанції, що між ОСОБА_2 та ПАТ "Акцент-Банк" взагалі не укладався договір щодо забезпечення виконання зобов'язання, оскільки не підписані "Умови надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт)" не є письмовою формою правочину є помилковими.

Згідно з умовами укладеного між сторонами договору він складається з заяви позичальника та умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (стандарт) (далі - Умови), свою згоду з Умовами відповідач висловив у своїй заяві, яку власноручно підписав (а.с. 6).

Згідно зі ст. 207 ЦК України правочин вважається таки, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Оскільки Умови є складовою частиною кредитного договору укладеного між сторонами, колегія вважає, до позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Задовольняючи позов в повному обсязі колегія стягує з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 491 грн. 44 коп.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.2, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, судова колегія,

вирішила:

Апеляційну представника Публічного акціонерного товариства "Акцент Банк" задовольнити частково. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 03.07.2014 року скасувати. Ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Акцент Банк".

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" заборгованість по кредитному договору № AN3OCC9FC00132 від 22 квітня 2011 року в розмірі 49143 грн. 56 коп. з яких:

8 822 гр. 98 коп. - заборгованість за кредитом;

08 грн. 49 коп. - заборгованість по відсотками за користування кредитом;

5 551 грн. 06 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом;

31.944 грн. 67 коп. - пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором;

500 грн. - штраф по фіксованій частині;

2 316 грн. 36 коп. - штраф по процентній складовій.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", 491 грн. 44 коп. в рахунок відшкодування судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення однак може бути оскаржено до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий О.А. Ступаков

Судді О.Д. Варикаша

В.А. Станкевич