АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц /796/ 9396 /2015 Головуючий у І інстанції Ключник А.С.
Доповідач Котула Л.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Котули Л.Г.

Суддів: Волошиної В.М. , Слюсар Т.А.

За участю секретаря Круглика В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 15 травня 2015 року за матеріалами скарги ОСОБА_1 на постанови державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві Владко Р.О.,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15 травня 2015 року скаргу ОСОБА_1 на постанови державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві Владко Р.О. від 14.10.2014 року та постанову від 14.04.2014 року залишено без розгляду.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу скасувати , а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки судом порушені вимоги матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу та просили її задовольнити з підстав викладених у ній, перевіривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів дійшла висновку , що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Залишаючи без розгляду скаргу суд виходив з того, що відсутні поважні причини пропуску строку на оскарження дій та постанов державного виконавця , а тому виходячи з вимог ст. 72 ЦПК України, скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України Сторонивиконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавцячи іншої посадової особи державної виконавчої службипід час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду:у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою старшого державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві Владко Р.О. ВП№45080630 від 14.10.2014 накладено арешт на все майно на підставі виконавчого листа № 2-393-1/09 виданий Святошинським районним судом м. Києва 31.05.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ"АСК"Інго Україна" боргу у розмірі 10006, 21 грн. ( а.с 3).

14.04.2015 постановою старшого державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві Владко Р.О. ВП № 47329462 відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 2-393-1/09 виданий Святошинським районним судом м. Києва 09.07.2009 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "СК"Інго Україна" заборгованості у розмірі 10006, 21 грн. ( а.с. 4).

08 травня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії старшого державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ м. Києва Владка Р.О., посилаючись на незаконність його дії під час відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на майно боржника.

Зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_1 оскаржує дії державного виконавця щодо винесення постанови ВДВС Святошинського РУЮ в м. Києві від 14.10.2014 про арешт майна, в той час як виконавче провадження відкрито лише 14 квітня 2015 року .

У скарзі ОСОБА_1 посилався на те , що постанову про відкриття провадження в справі він отримав напередодні травневих свят, 29 квітня 2015 року і відповідно дізнався про порушення свого права.

Зі скаргою на дії державного виконавця Святошинського РУЮ у м. Києві ОСОБА_1 звернувся до суду 07 травня 2015 року (а.с.5).

За змістом ст. 385 ЦПК України обчислення строку звернення з скаргою на дії або бездіяльність державного виконавця починається у особи з дня , коли вона дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, а не з часу винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 16 постанови від 07.02.2014 № 6 " Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах " , що відповідно до статті 385 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Також суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, стаття 26 - оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, стаття 58 - оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна (Закону про виконавче провадження), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 385 ЦПК.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Залишаючи заяву без розгляду, суд на зазначені вимоги закону та роз'яснення Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не звернув увагу і доводи заявника про те , що про порушення свого права він дізнався 29 квітня 2015 року належним чином не перевірив , а одноособово при прийнятті скарги залишив її без розгляду.

Беручи до уваги наведене, ухвалу суду законною і обгрунтованою назвати не можна, а відтак така ухвала підлягає скасуванню , а питання прийняття скарги на дії державного виконавця - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 303,304,307,312,315 ЦПК України , колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задольнити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 15 травня 2015 року скасувати, а питання прийняття скарги на дії державного виконавця передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: