Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

18 лютого 2015 року м. Кривого Рогу Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу у складі: головуючого судді Ваврушак Н. М., без участі сторін розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя.

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином в установленому законом порядку. Суд, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача у порядку ст.169 ЦПК України.

Судом встановлено, що 07 вересня 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів Жовтневого відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, зроблено відповідний актовий запис № 633. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_2, присвоєно прізвище «ОСОБА_2». Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Під час шлюбу, 20 вересня 2013 року між ОСОБА_6 «Продавець» та ОСОБА_3 (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу квартири.

Відповідно до умов договору Продавець продав, а покупець купив однокімнатну квартиру, за адресою: АДРЕСА_1, житловою площею 17, 5 кв.м., загальною площею 35, 2 кв.м.

Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстровано в реєстрі за № 925. В п. 12 договору зазначено, що купівля квартири за цим договором вчиняється ОСОБА_3 за згодою його дружини ОСОБА_2.

20 вересня 2013 року було здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру за ОСОБА_3, про що свідчить Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9742983 від 20.09.2013 року, державний реєстратор приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_7

Оскільки квартира була придбана у шлюбі, за сімейні кошти, позивач звернулась до відповідача про виділення кожному частки квартири. Однак відповідач відмовив, посилаючись на те, що відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9742983 від 20.09.2013 року він є єдиним власником квартири.

Згідно до ст. 368 ч. 3 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Внаслідок того, що квартира була придбана під час шлюбу, то квартиру АДРЕСА_1, необхідно визнати об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У відповідності до ст.355 Цивільного кодексу України Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Згідно ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду (ст.370 Цивільного кодексу України).

За таких обставин, оскільки вищевикладені факти підтверджують, що квартира АДРЕСА_1, є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2, то суд, вважає за можливе розділити спільне сумісне майно - спірну квартиру, визнавши за ОСОБА_2, право власності на 1/2 частки спірної квартири.

У відповідності зі ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається та ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, аналіз приведених вище обставин в їх сукупності, є допустимими, достатніми та достовірними, такими, що вказують на наявність підстав для задоволення позову, посилання позивача у позові є обґрунтованими, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 21, 60, 70 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 15, 16, 355, 368, 370 Цивільного кодексу України, ст.ст. 212 - 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя - задовольнити.

Визнати квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 17, 5 кв.м., загальною площею 35, 2 кв.м., спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Виділити ОСОБА_2 зі спільної сумісної власності, якою є квартира АДРЕСА_1, житловою площею 17, 5 кв.м., загальною площею 35, 2 кв.м. - 1/2 частину квартири.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, житловою площею 17, 5 кв.м., загальною площею 35, 2 кв.м.,

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н. М. Ваврушак