КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №2н-446/11
Провадження № 4-с/552/3/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2015 року Київський районний суд м. Полтава в складі головуючого: судді Миронець О.К., за участі секретаря судового засідання - Ваніної Ю.А., представника скаржника - Макухи А.І., представника Київського ВДВС Полтавського МУЮ - Пилипенко С.М. розглянувши скаргу ОСОБА_3 на дії державних виконавців Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського МУЮ

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_3 звернулася до суду із скаргою на дії державних виконавців Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського МУЮ та просить визнати неправомірними дії державних виконавців Київського ВДВС Полтавського МУЮ Моргунова Костянтина Вікторовича, Майсус Тетяни Олександрівни, а також бездіяльність начальника Київського ВДВС Полтавського МУЮ Григорєвої Людмили Миколаївни та зобов'язати Київський ВДВС Полтавського МУЮ відповідно до п.7 та п.8, ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження" закінчити виконавче провадження №45176510 та відповідно до ст.211 ЦПК України постановити окрему ухвалу щодо порушення державними виконавцями Закону України "Про виконавче провадження". Свою скаргу вона обґрунтувала тим, що 31.01.2014 року було відкрите виконавче провадження по стягненню солідарно з неї та ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь ВАТ "Полтавагаз" заборгованості за послуги з газопостачання. Строк на проведення виконавчих дій закінчився 31.07.2014 року, але не зважаючи на це державний виконавець Майсус Т.О. 04.08.2014 року незаконно приєднала виконавчі провадження №41767345 до зведеного виконавчого провадження №45176510 та протиправно проводила виконавчі дії до 19.11.2014 року чим порушила її права і не зняла арешт з майна.

В судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримав та просив суд її задовольнити.

Представник Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського МУЮ в судовому засіданні скаргу не визнав та просив суд відмовити в її задоволенні з підстав викладених в запереченнях.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, проаналізувавши докази у справі у їх сукупності, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до постанови від 31 січня 2014 року державного виконавця Моргунова К.В. відкрито виконавче провадження №41767345 по виконанню судового наказу про стягнення заборгованості за послуги газопостачання з ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та надано боржникам строк до 06.02.2014 року для добровільного виконання судового рішення.

У вищевказаний строк боржники рішення суду у добровільному порядку не виконали.

Відповідно до постанови від 06.05.2014 року державного виконавця Шматченко Л.О. по даному виконавчому провадженню накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_3.

Відповідно до постанови державного виконавця Майсус Т.О. від 04.08.2014 року виконавче провадження №41767345 приєднано до зведеного виконавчого провадження №45176510, яке відкрито 26.10.2011 року щодо стягнення коштів з ПП ОСОБА_3

Відповідно до постанови від 19.11.2014 року закінчено виконавче провадження на підставі п.4 ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження" у зв'язку із скасуванням судового наказу, який був підставою для відкриття виконавчого провадження.

Судом встановлено, що на виконанні у виконавчій службі перебували виконавчі провадження №29602506 з примусового виконання вимоги №Ф-1351 від 04.02.2011 року про стягнення 656,34 гривні, яке відповідно до постанови від 29.08.2014 року повернуто на підставі п.7 ч.1 ст.47, ст.50 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до постанови від 14.12.2011 року по виконавчому провадженню №29602506 накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_3

Згідно ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених Законом "Про виконавче провадження" заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ст.52 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст.384 ЦПК України скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст.50 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Отже, аналізуючи докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що арешт з транспортного засобу не був знятий правомірно, оскільки в Київській ВДВС Полтавського МУЮ на момент закінчення виконавчого провадження №41747345 залишалось зведене виконавче провадження №45176510.

Відповідно до ст 33 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Відповідно до ч.2 ст.30 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

Порушення строку на проведення виконавчих дій не є підставою для закінчення виконавчого провадження, отже вимоги скаржника ОСОБА_3 в цій частині скарги також не підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що державні виконавці Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського МУЮ при здійсненні виконавчих дій діяли відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", а отже скарга ОСОБА_3 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 383-385 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні її скарги в повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі в п'ятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Миронець О.К.