Справа № 465/2198/14 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О.
Провадження № 22-ц/783/1638/15 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р.. Ніткевича А.В.,

з участю секретаря Гацій І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Франківської районної адміністрації Львівської міської ради на рішення Франківського районного суду м.Львова від 9 грудня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про зміну умов договору найму жилого приміщення,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено. Зобов"язано Франківську районну адміністрацію Львівської міської ради винести рішення про зміну умов договору найму квартири АДРЕСА_1, визнавши ОСОБА_3 наймачем вказаної квартири.

Рішення суду оскаржила Франківська районна адміністрація Львівської міської ради. В апеляційній скарзі стверджує про неповне дослідження обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що позивачем не подано документів, які підтверджують родинні відносини із покійним основним квартиронаймачем, як і доказів про ведення спільного господарства із такою. Посилається на те, що всі доводи позивача грунтуються лише на свідченням фізичних осіб. Наголошує на тому, що до участі у справі не залучено власника квартири -Львівську міську раду. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити.

Оскільки в судове засідання не з"явились особи, які беруть участь у справі, колегія суддів вважає, що розгляд справи відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України слід проводити без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_4 було видано ордер на квартиру АДРЕСА_1, що стверджується архівним витягом з протоколу №5 засідання виконкому Червоноармійської районної ради депутатів трудящих від 2 лютого 1958 року. (а.с.4)

Згідно з довідкою про склад сім"ї наймача, виданою ЛКП "Навколо базару", у вищезазначеній квартирі зареєстрований з 16.06.1980 року ОСОБА_3 - внук ОСОБА_4, яка була основним квартиронаймачем. (а.с.6)

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7)

ОСОБА_3 звернувся у Франківську районну адміністрацію щодо зміни договору найму на квартиру АДРЕСА_1

З відповіді Франківської районної адміністрації від 26.02.2014 року вбачається, що ОСОБА_3 відмовлено у зв"язку з неподанням документів, які б підтверджували родинні відносини з померлою ОСОБА_4 (а.с.9)

Відповідно до статті 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією і наймачем - громадянином на ім'я якого видано ордер.

Тобто, право вимоги зміни умов договору найму жилого приміщення виникає у наймача та членів його сім'ї в разі, якщо жиле приміщення знаходиться у будинку державного і громадського житлового фонду.

Статтею 63 ЖК України передбачено, що предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше встановленого для надання одній особі (частині перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що позивач з 1980 року правомірно вселився в спірну квартиру як член сім"ї основного квартиронаймача, яка померла в 1985 році, з цього часу проживає та утримує таку, сплачує квартплату та комунальні послуги, тобто користується правами та виконує обов"язки, які передбачені договором найму жилого приміщення, а тому має право вимагати визнання його наймачем квартири замість переднього наймача.

Висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи та доказам, що містяться в матеріалах справи.

Щодо посилання представника апелянта на те, що позивачем не доведений факт родинних відносин з померлою ОСОБА_4, то таке колегією суддів не приймається до уваги, оскільки як безспірно вбачається з довідок ЛКП "Навколо базару", позивач є внуком покійної ОСОБА_4, проживає та зареєстрований в спірній квартирі з 1980 року.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу Франківської районної адміністрації Львівської міської ради відхилити.

Рішення Франківського районного суду м.Львова від 9 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Павлишин О.Ф.

Судді : Ніткевич А.В.

Мікуш Ю.Р.