Номер справи 623/5103/14-ц
Номер провадження 2/623/102/2015
РІШЕННЯ

іменем України

13 лютого 2015 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого судді: Вергун І. В.

при секретарі: Ардашева Я. В.

за участю судового розпорядника: Павлюченко Т. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Лозівський міськрайонний центр зайнятості про розірвання трудового договору, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа Лозівський міськрайонний центр зайнятості про розірвання трудового договору.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що в лютому 2006 року уклала з відповідачкою трудовий договір, який був зареєстрований в Лозівському міськрайонному центрі зайнятості ( далі Центра зайнятості). При зверненні до центру зайнятості було запропоновано звернутись до суду.

Просить суд винести рішення про розірвання трудового договору з ОСОБА_3

Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень проти позову не надсилав.

Зі згоди позивача чуд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статей 224-226 ЦПК України.

Третя особа, Лозівський міськрайонний центр зайнятості в судове засідання не з'явився. Надав суду лист де просить суд розглядати справу за їх відсутності. Проти задоволення позову не заперечує.

Судовим розглядом встановлено, що 03.02.2006 року між ОСОБА_3 і позивачкою був укладений безстроковий трудовий договір, який в той же день був зареєстрований в Лозівському міськрайонному центрі зайнятості за № 138/06 ( а.с.4).

27 травня 2011 року позивачка уклала шлюб і після його реєстрації змінила прізвище на ОСОБА_2 ( а.с.6).

У відповідності до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Статтею 21 КЗпП України передбачено, що сторонами трудового договору є працівник і власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган, якому й надано право звільнення працівників у певних умовах.

Відповідно до статей 3,221,231 КЗпП України в порядку передбаченому главою ХV цього Кодексу, підглядають розглядові індивідуальні трудові спори працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої приналежності, у тому числі членів кооперативів, їх об'єднань, членів кооперативних сільськогосподарських підприємств, членів інших громадських організацій, які перебувають з ними в трудових відносинах, членів селянських ( фермерських) господарств, які працюють за трудовим договором із фізичними особами.

У статі 232 КЗпП України визначено, які трудові спори безпосередньо розглядаються в судових і , як правило, це спори про звільнення, і спори про відмови у прийнятті на роботі.

При таких даних суд приходить до висновку, що способу захисту прав та інтересів фізичної особи, як звернення до суду за вирішенням трудового спору із заявою про розірвання трудового договору законом не передбачено.

Оскільки законом ( КЗпП України) не передбачено розірвання трудового договору судом, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки такою компетенцією суд не наділений.

Керуючись статтями 4,10,11,60 ЦПК України, ст.ст. 13,15,16 ЦК України суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Лозівський міськрайонний центр зайнятості про розірвання трудового договору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду І. В. Вергун