Справа №585/838/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/700/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Собини О. І. , Околота Г. М.

за участю секретаря - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Колосок» ЛТД» та адвоката ОСОБА_3

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21 серпня 2014 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Колосок» ЛТД», Товариства з обмеженою відповідальністю «Майді-М», треті особи: Роменська міська рада Сумської області, виконавчий комітет Роменської міської ради Сумської області, про зобовязання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21 серпня 2014 року задоволено позов ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Зобовязано Товариство з обмеженою відповідальністю «Майді-М» повернути з чужого незаконного володіння належне ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві спільної власності нежитлове підвальне приміщення площею 227,8 кв.м в житловому будинку за адресою: м. Ромни, вул. Соборна, 9.

Вказане рішення суду відповідач ТОВ «Фірма «Колосок» ЛТД» оскаржило в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне встановлення обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що суд першої інстанції без визнання недійсним договору купівлі-продажу спірного нежилого приміщення, укладеного 10 серпня 2012 року між ТОВ «Фірма «Колосок» ЛТД» та ТОВ «Майді-м», безпідставно дійшов висновку про задоволення позову і витребування майна від нинішнього його володільця.

Крім того, із рішення суду не зрозуміло, на підставі чого позивачі вважають себе співвласниками допоміжних приміщень в жилому будинку, тобто особами, права яких порушені відповідачами, що потребує судового захисту.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_5 ОСОБА_6 про залишення рішення суду без змін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 24 жовтня 2006 року позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є співвласниками квартири № 29, по вул. Леніна (Соборній) буд. 9 у м. Ромни (т.1, а.с.10).

27 липня 2011 року виконавчим комітетом Роменської міської ради було прийняте рішення за № 185 «Про оформлення права власності на нерухоме майно за територіальною громадою міста Ромни», у п. 1.1 якого було зазначено про оформлення за територіальною громадою м. Ромни права власності на нежитлове приміщення (підвал) площею 731 кв.м, що становить 13/25 частини від загальної площі 1430,1 кв.м за адресою: м. Ромни, вул. Соборна, 9 (т.1, а.с.12).

На підставі вказаного рішення 08 серпня 2011 року територіальній громаді м. Ромни було видано свідоцтво про право власності на 13/25 частини нерухомого майна, зокрема, підвал площею 683,2 кв.м, за адресою: м. Ромни, вул. Соборна, 9 (т.1, а.с.14).

Рішенням пятнадцятої сесії шостого скликання Роменської міської ради Сумської області від 28 жовтня 2011 року було надано в оренду ТОВ «Фірма «Колосок» ЛТД» підвальне приміщення площею 227,8 кв.м. за адресою: м. Ромни, вул. Соборна, 9, а 01 листопада 2011 року між виконкомом Роменської міської ради та ТОВ «Фірма «Колосок» ЛТД» був укладений договір оренди цього нерухомого майна (т.1, а.с.13, 16-17, 18).

За нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу нерухомого майна від 12 липня 2012 року управління економічного розвитку Роменської міської ради передало у власність ТОВ «Фірма «Колосок» ЛТД» нежитлові підвальні приміщення під магазином загальною площею 227,8 кв.м, що становить 159/1000 частини нежилого приміщення по вул. Соборній, 9 в м. Ромни (т.1, а.с.117-118).

З довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що відповідно до договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 10 серпня 2012 року власником нежилого приміщення (магазину з підвалом) за адресою: м. Ромни, вул. Соборна, 9 є ТОВ «Майді-м» (т.1, а.с.106-108).

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 серпня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 29 жовтня 2013 року, визнано незаконними та скасовано п.п. 1, 1.1 рішення виконкому Роменської міської ради від 27 липня 2011 року за № 185 «Про оформлення права власності на нерухоме майно за територіальною громадою міста Ромни» в частині оформлення за територіальною громадою права власності на нежитлове приміщення (підвал) площею 731 кв.м, що становить 13/25 частини від загальної площі 1430,1 кв.м за адресою: м. Ромни, вул. Соборна, 9 та визнано недійсним видане на підставі цього рішення міськвиконкому свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 08 серпня 2011 року (т.1, а.с.19-21, 22-23).

Задовольняючи позов про витребування спірного нерухомого майна від нинішнього його володільця шляхом повернення позивачам, яким воно належить на праві спільної власності, суд першої інстанції виходив з того, що вказане майно вибуло з їх володіння поза їх волею.

Колегія суддів вважає, що вказані висновки ґрунтуються на вимогах закону та відповідають встановленим у справі фактичним обставинам.

Зокрема, відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Частиною 1 ст.388 ЦК України передбачено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

У ч.2 ст.382 ЦК України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) йдеться про те, що власникам квартир у багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Аналіз наведених норм права та встановлених судом обставин дає підстави стверджувати, що оскільки позивачі, як співвласники спірного нерухомого майна, не були стороною договору від 10 серпня 2012 року, за яким відповідач ТОВ «Фірма «Колосок» ЛТД» продав іншому відповідачу ТОВ «Майді-м» це майно, тобто вказане майно було відчужено поза волею позивачів, враховуючи і те, що за рішенням суду від 27 серпня 2013 року оформлення права власності на спірне майно за територіальною громадою м. Ромни визнано незаконним і скасовано, як визнано недійсним і видане на підставі цього рішення свідоцтво про право власності на спірне підвальне приміщення за територіальною громадою, яке в послідуючому стало підставою для оформлення відповідних договорів стосовно цього майна, тому право власності на спірне нерухоме майно не набувається останнім набувачем (ТОВ «Майді-м»), так як це майно може бути у нього витребуване.

Право власності дійсних власників (позивачів) в такому випадку презюмується і не припиняється у звязку з втратою ними цього майна.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 11 лютого 2015 року у справі № 6-1цс15 і відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх субєктів владних повноважень, а також має враховуватися іншими судами при застосуванні таких норм права.

Отже, встановивши, що спірне нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: м. Ромни, вул. Соборна, 9, правомірно на підставі вимог ч.2 ст.382 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) належить на праві спільної власності позивачам, яке поза їх волею вибуло з їх володіння, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відновлення права позивачів на спірне майно шляхом його витребування від відповідача ТОВ «Майді-м».

Доводи апеляційної скарги про недоведеність належності позивачам на праві спільної власності спірного підвального приміщення не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки факт про зворотнє ґрунтується на вимогах ч.2 ст.382 ЦК України у відповідній редакції, а також встановлений судовими рішеннями в іншій цивільній справі № 1815/4994/2012 за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення і визнання свідоцтва про право власності недійсним, що відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України не потребує доказування в даній цивільній справі.

До посилання в апеляційній скарзі на те, що договір купівлі-продажу нежитлового приміщення від 10 серпня 2012 року, укладений між ТОВ «Колосок» ЛТД» та ТОВ «Майди-м», не був визнаний недійсним, у звязку з чим відсутні підстави для задоволення позову, колегія суддів відноситься критично, оскільки в даному випадку потреба у цьому відсутня, так як позивачі не були учасниками вказаного договору купівлі-продажу спірного майна, тому не знаходились з покупцем цього майна у зобовязальних відносинах.

Таким чином, враховуючи, що між позивачами та нинішнім володільцем підвального приміщення існують речово-правові відносини щодо права на спірне майно, тому і способом захисту має бути відповідний цим правовідносинам спосіб витребування майна.

Інші доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду щодо вирішення позову також не спростовують і не містять посилань на такі порушення, які б слугували підставою для зміни чи скасування рішення суду.

Відповідно до вимог ч.2 ст.308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

За таких обставин, коли суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а його висновки відповідають обставинам справи, тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Колосок» ЛТД» та адвоката ОСОБА_3 відхилити, а рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21 серпня 2014 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -