Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"18" травня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Ластовки Н.Д.,

при секретарі Фузік Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про стягнення аліментів на утримання дитини, утримання дружини та визначення місця проживання дитини,

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1, звертаючись з позовом до суду, просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на її користь для утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно, з моменту подання позову і до повноліття дитини, у розмірі ? частини з усіх видів заробітку та визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 разом з матір'ю ОСОБА_1, мотивуючи свої вимоги тим, що з липня 2014 року вона з донькою проживає на території України, відповідач, який являється батьком дитини, проживає на території Швейцарської Конфедерації, матеріальної допомоги не надає, не бере участі у витратах, які здійснюються в зв'язку із забезпеченням доньки для її проживання та духовного і фізичного розвитку, їй відомо, що аліменти відповідач нікому не платить, стягнення по виконавчих документах не проводить, їх спільна донька проживає з позивачкою, перебуває на повному її утриманні, забезпечена житлом з належними для проживання умовами, потребує материнського догляду та опіки, а тому вважає, що місце проживання доньки слід визначити з нею, як з матір'ю дитини.

23.04.2015 року в судовому засіданні позивачкою ОСОБА_1 було подано заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до яких, просила окрім заявлених позовних вимог, стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, з моменту подання позову до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьохрічного віку, та стягнути з ОСОБА_2 витрати понесені позивачкою при подачі позову до суду. (а.с. 209-210)

Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечила.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за відсутності відповідача до суду не надавав.

Уповноважений представник третьої особи - Служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву про розгляд справи без участі уповноваженого представника, позовну заяву та поданий висновок підтримав в повному обсязі.

Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, враховуючи думку позивача, яка подала заяву про розгляд справи в заочному провадженні, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що за рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23.04.2015 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Під час шлюбу, у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 11.01.2014 року в Швейцарській Конфедерації Цоллікон, кантон Цюрих, народилася донька - ОСОБА_3, в свідоцтві про народження якої значиться місце походження дитини - Нойгаузен-ам-Райнфаль, кантон Шаффгаузен, в графі мати - ОСОБА_1 та батько - ОСОБА_2. (а.с. 23,24,25,26,27)

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно даних довідки про реєстрацію особи громадянином України посольства України в Швейцарській конфедерації № 24 від 20.03.2014 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована громадянкою України. (а.с. 29)

Згідно довідки Форми 3 № 532 від 05.12.2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстрована в приватизованій квартирі АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_6. (а.с. 31)

Судом встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 являються батьками ОСОБА_1, які проживають разом в квартирі АДРЕСА_1. (а.с. 31,32,33)

Батько дитини - ОСОБА_2 проживає та має постійне місце роботи в Швейцарській Конфедерації.

Даними соціального консультування Банхофштрассе 17 8610 Устер виданого ОСОБА_1 22.01.2015 року в Швейцарії, Цюріх, засвідчено, що ОСОБА_1 та її донька ОСОБА_3 в період проживання у Верматсвілі в період з 04.06.2011 року по 08.07.2014 року не отримувала в органах соціального захисту Устера ні фінансової, ніякої іншої допомоги. (а.с. 56,57-58)

Дирекцією освіти кантону Цюрих Управління молоді та професійної консультації підтверджено, що на сьогоднішній день ОСОБА_1 та її донька ОСОБА_3 грошової допомоги на дитину, авансових виплат, аліментів не отримувала. (а.с.59,60-61)

Згідно відомостей про заробітну плату виданих Управлінням кадрами кантону, Цюріх, Вальхеплатц, 1, ОСОБА_2, який займає посаду віце-президент, місце роботи - районний суд Устер за період з 01.01.2013 року до 31.12.2013 року отримав зарплату у розмірі 169083,20 франків. (а.с. 94,95)

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Як убачається з матеріалів справи, починаючи з листопада 2014 року витратами на дитину ОСОБА_3, враховуючи її розвиток, вихованням, забезпеченням продуктами харчування та гігієни, лікуванням, займається її мама - ОСОБА_1. (а.с. 96-194)

ОСОБА_1 має задовільний стан здоров'я, позитивну характеристику з місця навчання, має бажання проводити догляд за своєю донькою, дбати про її фізичний, інтелектуальний, моральний, культурний, духовний та соціальний розвиток, при цьому батько дитини ОСОБА_2 проживає окремо від неї та їх спільної доньки, не надає кошти на їх утримання, позивачка при цьому потребує матеріальної допомоги, оскільки належне їх з донькою утримання потребує значних витрат. (а.с.53,54,55)

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги.

Виходячи з позовних вимог позивачки, розмір аліментів визначається судом в розмірі ? частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, до повноліття доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з дня пред'явлення позову до суду.

При цьому, суд враховує вік дитини, матеріальне становище позивачки та те, що законом на сторін покладено рівні обов'язки піклування про дитину та її фізичний розвиток.

Згідно ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4 статті 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з положенням частини другої статті 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Як убачається з матеріалів справи, відповідач працевлаштований, має дохід та змогу матеріально підтримувати позивачку.

А тому, суд вважає за доцільне призначити аліменти на утримання ОСОБА_1, які визначаються виходячи з позовних вимог позивачки в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, на її утримання до досягнення малолітньою донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьохрічного віку, беручи до уваги, що сторони мешкають окремо, малолітня дитина проживає з позивачкою, відповідач працездатний та працевлаштований.

Батьки мають рівні права на виховання дитини та спілкування з нею, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Відповідно до частин 1-3 статті 157 Сімейного кодексу України визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її виховані і має право на особисте спілкування з нею.

Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватись з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки і піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини від 26.03.2015 року за № 2437/41/3/103 орган опіки і піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю ОСОБА_1. (а.с. 207)

Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що між сторонами у справі виникли непорозуміння, які носять особистий характер, така ситуація в їх сімейних відносинах не дає можливості мирним шляхом вирішити питання про визначення місця проживання дитини, однак суд насамперед виходить з урахуванням інтересів дитини, враховуючи, що визначення місця проживання дитини не перешкоджає батьку брати участь у її виховані і право на особисте спілкування з нею, а тому позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини з матір'ю підлягають задоволенню, оскільки це відповідає інтересам дитини, а позивачка створила дитині належні умови для проживання, виховання та розвитку.

З огляду на викладене та враховуючи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про стягнення аліментів на утримання дитини, утримання дружини та визначення місця проживання дитини підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору за позовні вимоги про визначення місця проживання дитини в сумі 243,60 грн.

Крім того, з відповідача ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" була звільнена позивачка при зверненні до суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 75, 79, 84, 141, 150, 180, 182, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 58, 61, 81, 88, 130, 174, 208, 209, 212-215, 218, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про стягнення аліментів на утримання дитини, утримання дружини та визначення місця проживання дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина Швейцарської Конфедерації, уродженця Сьєрре, Кантон Валліс, проживаючого: Устер, Кантон Цюрих, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення дитиною повноліття, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з 18.12.2014 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина Швейцарської Конфедерації, уродженця Сьєрре, Кантон Валліс, проживаючого: Устер, Кантон Цюрих, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, аліменти на її утримання, в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 18.12.2014 року і до досягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я :