Справа № 466/1550/14 Головуючий у 1 інстанції: Кавацюк В.І.
Провадження № 22-ц/783/204/15 Доповідач в 2-й інстанції: Шашкіна С. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Шашкіної С.А.

Суддів: Богонюка М.Я.,Ванівського О.М.

При секретарі: Жукровській Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус"" на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 13 червня 2014 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 13 червня 2014 року позов представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус" про стягнення страхового відшкодування та відшкодування шкоди, заподіяної злочином задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус" в користь ОСОБА_2 36 290 гривень страхового відшкодування та 5 000 гривень у відшкодування моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Стягнуто з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 1 040 гривень у відшкодування матеріальної шкоди та 4 000 гривень у відшкодування моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Стягнуто з ОСОБА_4 та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус" в користь ОСОБА_2 3 600 гривень витрат на правову допомогу.

У решті позовних вимог відмовлено за безпідставністю. Вирішено питання судових витрат.

Дане рішення оскаржило Товариство з додатковою відповідальністю "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус"". В апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм процесуального права, при неповно з'ясованих обставинах справи. Апелянт зазначає, що у зв'язку із тим, що оцінювач ФОП ОСОБА_5 використав неналежний бюлетень, то звіт не може бути підставою для розрахунку матеріальних збитків для цілей страхового відшкодування, а тому оскаржуване рішення в частині стягнення з страхової компанії коштів в розмірі 36 290 гривень є незаконним. Крім того, судом не вирішено питання щодо залишків транспортного засобу у разі визнання його фізично знищеним. Вказує, що максимальний розмір відшкодування моральної шкоди страховиком складає 2 550 гривень, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства страховик відшкодовує не більше ніж 5% ліміту,який становить 51 000 гривень на одного потерпілого, а максимальний розмір відшкодування моральної шкоди застосовується за умови перенесення найвищого ступеня фізичних страждань, тобто тяжких тілесних ушкоджень. Також позивач не надав суду доказів щодо розрахунку витрат на правову допомогу, а стягнений судовий збір значно перевищує ставки судового збору, які передбачені законом.

Представник апелянт в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно вимог ст.ст.10,60 ЦПК України кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За змістом ч.2 ст.11 ЦК України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Згідно з положеннями ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 982 ЦК України визначено, що істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України визначено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, у провадженні Шевченківського районного суду м. Львова знаходилась кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а саме, він обвинувачувався у тому, що 03 січня 2013 року близько 21 год. 50 хв. керуючи автомобілем марки Daewoo Sens реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по вул. Б.Хмельницького в м. Львові та виконуючи поворот на вул. Грінченка, порушив Р.1 п.1.2; 1.5; Р.2 п.2.3 "б"; Р.2 п.2.9 "а"; Р.8 п.8.1; Р.11 п.11.2; 12 п.12.1; Р.13 п.13.1 та розділу 34 "дорожня розмітка" п.1.1 (вузька суцільна лінія) Правил дорожнього руху України, які виразились у тому, що він своїми діями не дотримався правостороннього руху, створив небезпеку та перешкоду для руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, здійснив керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, при виконанні маневру поворот праворуч не вибрав відповідну безпечну швидкість щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, виїхав на смугу зустрічного руху і при цьому перетнув дорожню розмітку 1.1, не рухався, якнайближче до правого краю проїжджої частини, при зустрічному роз`їзді не вибрав безпечного інтервалу, чим створив аварійну обстановку та скоїв зіткнення з автомобілем марки Мazda 626 реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2. Згідно висновку судово-медичної експертизи №16/2013 від 14 січня 2013 року, внаслідок зіткнення, водій ОСОБА_2 отримав закритий перелом грудини зі зміщенням, синяк в передній поверхні правого плеча, на передній поверхні правого колінного суглобу. Дані тілесні ушкодження відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров'я.

Згідно вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 13 червня 2013 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (5 100 грн.) з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки (а.с.5).

Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч.1 та 7 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред'явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Особа, яка не пред"явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже спричинення шкоди відповідачем встановлено вироком суду і не підлягає доказуванню за даною справою.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала

Встановлено, що ОСОБА_2 є власником транспортного засобу марки "Маzda 626" реєстраційний номер НОМЕР_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а.с.27)/

Відповідно до полісу №АВ/3202998 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 на момент ДТП 01 січня 2013 року застрахована у ТзДВ "Страхове Товариство з додатковою відповідальністю "Глобус" (а.с.74).

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров"ю, майну третьої особи.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 19 серпня 2013 року №0268 вартість матеріального збитку з технічної точки зору заподіяного власнику транспортного засобу марки "Маzda 626" реєстраційний номер НОМЕР_2, станом на момент проведення дослідження становить 46 859,86 грн (а.с. 10 - 26).

Відповідно до ст. 30.2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", якщо власник транспортного засобу не згоден з визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 04 березня 2014 року № 0312, вартість утилізації автомобіля марки Маzda 626 реєстраційний номер НОМЕР_2 на момент проведення дослідження становить 10 459,58 грн. (а.с.28 - 39) Відтак, різниця між ринковою вартістю транспортного засобу до ДТП та вартістю пошкодженого ТЗ після ДТП становить 36 400,28 грн.

Крім того, позивач вказав, що він, відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №1 від 03 січня 2013 року витратив 400,00грн. на евакуацію свого транспортного засобу (а.с.41).

Відповідно до пам'ятки №52 від 03 січня 2013 року позивачем ОСОБА_2 подано до ТзДВ "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус" всі необхідні документи для отримання страхового відшкодування, (а.с.40)

Однак, відповідачем ТзДВ "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус" не виконано обов'язків, передбачених ст. ст. 34-36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та не сплачено страхового відшкодування.

Крім того, судом вірно встановлено, що у зв'язку з ДТП позивач поніс витрати на проведення експертиз для визначення розміру заподіяної шкоди, в розмірі 1 040,00 грн., яку слід стягнути з відповідача ОСОБА_4 (а.с.41, 42).

Рішення суду в частині відшкодування збитків ґрунтується на вимогах чинного законодавства і доводами апеляційної скарги не спростовується.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних і стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів та душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно з ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

В позовній заяві в обґрунтування моральної шкоди позивач пояснив, що під час дорожньо-транспортної пригоди він зазнав сильного болю, отримав тілесні ушкодження середнього ступеня важкості, у зв'язку з чим пережив побоювання за своє життя та сильний переляк. Протягом тривалого часу після ДТП він знаходився на стаціонарному лікуванні, кожен рух приносив сильний біль. Внаслідок ДТП йому довелось проходити курс лікування, що безумовно вплинуло на його звичний життєвий устрій і вимагає додаткових витрат та зусиль для організації свого життя. Він не може жити повноцінним життям, оскільки до цього часу при зміні погоди його болять кістки, йому не рекомендовані фізичні навантаження. Усвідомлення цих втрат завдає йому сильних душевних страждань і переживань.

Враховуючи роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 9 постанови "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" за № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами та доповненнями, згідно з якими розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених позовних вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин, зокрема, враховуючи характер і тривалість моральних страждань, істотність вимушених змін у його житті, суд вірно враховував, що внаслідок вчинення ОСОБА_4 злочину, позивачу завдана моральна шкода, яка підлягає частковому задоволенню, а саме в розмірі 5 000,00 грн. з відповідача ТзДВ ""Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус" та 4 000,00грн. - з відповідача ОСОБА_4.

Розмір моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню апелянтом, ґрунтується на вимогах Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та відповідає умовам укладеного договору (полісу) (а.с.74), а також Розпорядженню державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 09.07.2010 року №566.

Відповідно до аналізу змісту ст.ст.40, 42, 84, 88 ЦПК України, судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвоката під час вирішення цивільної справи.

Так, відповідно до угоди про надання юридичної допомоги та представництво інтересів у цивільній справі від 03 лютого 2014 року та акту-розрахунку гонорару за надану правову допомогу від 03 березня 2014 року, позивачем було оплачено гонорар у розмірі 3 600,00грн., та сплачено судовий збір, які також підлягають стягненню з відповідачів.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Таким чином, суд першої інстанції правильно вирішив спір по суті, давши належну оцінку доказам, які є в матеріалах справи, не допустив порушень процесуального закону, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, ч.1 п.1 ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус"" відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 13 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді: