Справа №573/2230/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Кліщ О. В.
Номер провадження 22-ц/788/228/15 Суддя-доповідач - Рибалка В. Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Рибалки В. Г.,

суддів - Гагіна М. В. , Попруги С. В.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П. ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційними скаргами Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» та Державного підприємства «Південна залізниця»

на рішення Білопільського районного суду Сумської області від 10 грудня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Південна залізниця», ОСОБА_4, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна»

про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 звернулась до суду з вищезазначеним позовом в жовтні 2014 року. Просила стягнути з ОСОБА_4 та ДП «Південна залізниця» завдану їй моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. 24 листопада 2014 року ДП «Південна залізниця» звернулося із заявою про залучення до участі у справі в якості відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Провідна». Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 24 листопада 2014 року заяву було задоволено та залучено до участі у справі в якості співвідповідача ПрАТ «Страхова компанія «Провідна».

Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 10 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 4 200 грн.

Стягнуто з ДП «Південна залізниця» на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 4 500 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 40 500 грн.

Стягнуто з ДП «Південна залізниця», ОСОБА_4, ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» судовий збір на користь держави у розмірі по 164 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» посилається на порушення судом при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права. Просить змінити рішення Білопільського районного суду Сумської області від 10 грудня 2014 року в частині стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_3 4 200 грн. моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ДП «Південна залізниця» посилається на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Просить скасувати рішення Білопільського районного суду Сумської області від 10 грудня 2014 року та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ДП «Південна залізниця» на користь ОСОБА_3 моральної шкоди в розмірі 4 500 грн. та стягнення з ДП «Південна залізниця» 164 грн. судового збору.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 04 лютого 2014 року ОСОБА_6 керуючи автомобілем марки СПВ Рута СПГ д.н. НОМЕР_1., який належить ОСОБА_4, слідуючи маршрутом «Суми - Ганнівка - Вирівська», порушив п. 8.7.6. (а), п.п. 20.2, 20.3 правил дорожнього руху України. При виїзді автомобіля марки СПВ Рута СПГ д.н. НОМЕР_1. на залізничний переїзд сталося зіткнення вказаного транспортного засобу з дизель - поїздом ДР - 1А № 288. Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди 12 пасажирів автомобіля померли на місці події, інші пасажири отримали тілесні ушкодження різного ступеня.

Вироком Білопільського районного суду Сумської області від 09 травня 2014 року ОСОБА_6 визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, засуджений до покарання у виді 10 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Ухвалою судової колегії суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області від 25 вересня 2014 року вказаний вирок в частині міри покарання залишено в силі, а в частині вирішення цивільних позовів змінений, а саме колегія суддів, врахувавши конкретні обставини справи, а саме те, що винним у вчиненні дорожньо - транспортної пригоди, яка сталася 04 лютого 2014 року визнано водія маршрутного таксі ОСОБА_6, який створив небезпеку для руху автомобіля та дизель - поїзда, який мав технічну можливість запобігти дорожньо - транспортній пригоді, а також виходячи з вимог ч. 2 ст. 1188 ЦК України визначив в процентному співвідношенні розмір відшкодування потерпілим - ФОП ОСОБА_4 та ДП «Південна залізниця» у розмірі 90 % і 10 % відповідно, встановивши дольовий порядок відшкодування моральної шкоди потерпілим.

Відповідно до Акту розслідування причин та обставин дорожньо - транспортної пригоди, що сталася 04 лютого 2014 року на залізничному переїзді 22 км. + 463 м. перегону Амбари - Віри Сумської дирекції залізничних перевезень Південної залізниці від 04 - 05 лютого 2014 року при швидкості 82 км./год. Допущено зіткнення дизель - поїзда № 847 (ДР - 1А - 288 у складі 6 вагонів, приписки РПЧ - 2 Полтава, машиніст ОСОБА_7, помічник машиніста ОСОБА_9, РПЧ - 4 Люботин) сполученням Харків - Ворожба з автобусом марки СПВ 20 «Рута» СПГ, д.н. НОМЕР_1, перевізник ПП «Семенюта», водій ОСОБА_6 Технічний паспорт НОМЕР_4, виданий Сумським відділом РЕВ УДАІ УМВС України в Сумській області 08 червня 2011 року, техогляд пройдено 07 листопада 2013 року, виданого ліцензію транспортним управлінням Головавтотрансінспекцією у Сумській області НОМЕР_5 від 18 серпня 2012 року на внутрішні перевезення пасажирів автобусами. Ліцензіат ОСОБА_4 Автобус здійснював рейс «Ганнівка - Вирівка - Суми». Дизель - поїзд № 847 (ДР - 1А - 288) прописаний у РПЧ - 2 Полтава, побудований 30 вересня 1989 року.

Відповідно до Висновку судово - медичної експертизи № 198 від 19 лютого 2014 року ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно - мозкової травми, струсу головного мозку, забитої рани тім'яної області справа, гематоми і садна обличчя; закритої травми грудної клітини, забиття, гематоми грудної клітини, відкритого перелому ліктьового відростка лівої ліктьової кістки, закритого перелому голівки 5 - ої п'ясткової кістки ліворуч; закритого перелому сідничної кістки ліворуч. Вказані тілесні ушкодження не були небезпечними для життя. Для зрощення переломів кісток тазу, кісток лівої верхньої кінцівки потрібний термін понад 21 день. За даними ознаками ушкодження відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга ДП «Південна залізниця» не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов'язана відшкодувати її на загальних підставах. Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При розгляді справи суд першої інстанції належним чином не з`ясував та не перевірив доводи та заперечення сторін, не дав належної оцінки зібраним у справі доказам.

Доводи апеляційної скарги ДП «Південна залізниця» про те, що ОСОБА_3 на час подання позовної заяви була працездатною особою та належним чином не підтвердила наявність медичних протипоказань для виконання посадових обов'язків фельдшера відділення екстреної (швидкої) медичної допомоги, а відсутність за її твердженням, засобів для існування є наслідком її волевиявлення і немає чіткого причинно - наслідкового зв'язку з дорожньо - транспортною пригодою, учасником якої вона стала є необґрунтованими. Ухвалюючи рішення суд виходив з того, що тілесні ушкодження, яких зазнала ОСОБА_3 внаслідок дорожньо - транспортної пригоди є середньої тяжкості, а саме: закрита черепно - мозкова травма, струс головного мозку, забита рана тім'яної області справа, гематоми і садна обличчя; закрита травма грудної клітини, забиття, гематоми грудної клітини, відкритий перелом ліктьового відростка лівої ліктьової кістки, закритий перелом голівки 5 - ої п'ясткової кістки ліворуч; закритий перелом сідничної кістки ліворуч. Згідно медичної документації, копії якої містяться на а.с. 45 - 75, вказані ушкодження не викликають сумніву щодо ускладнення виконання позивачкою своїх посадових обов'язків.

Ствердження ДП «Південна залізниця» в апеляційній скарзі про те, що копіїї медичних висновків, які є в матеріалах справи не містять необхідних реквізитів, як - то відбиток особистої печатки лікаря, штампу медичного закладу, тощо є безпідставними. В матеріалах справи є копії медичної документації, оригінали якої було завірено належним чином.

Доводи ДП «Південна залізниця» в апеляційній скарзі про те, що судом безпідставно було стягнуто з нього на користь позивачки 4 500 грн. відшкодування моральної шкоди, оскільки ОСОБА_3 не вказана конкретна незаконна дія або бездіяльність ДП «Південна залізниця», не надано жодного розрахунку розміру моральної шкоди, зміни в її емоційному стані не зафіксовані висновками лікарів - спеціалістів є необґрунтованими.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Ухвалюючи рішення в частині стягнення з ДП «Південна залізниця» на користь ОСОБА_3 в сумі 4 500 грн. суд виходив із засад розумності, виваженості та справедливості, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги ДП «Південна залізниця» колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги ПрАТ СК «Провідна» про те, що суд першої інстанції при ухваленні рішення невірно дослідив матеріали справи та необґрунтовано задовольнив позовні вимоги відносно ПрАТ СК «Провідна» помилково посилаючись на Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції, яка не мала чинності є обґрунтованими та спростовують рішення суду в частині стягнення з ПрАТ СК «Провідна» на користь позивачки моральної шкоди.

При ухваленні рішення суд першої інстанції не звернув уваги на ст. 26 - 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно якої страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо - транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду , заподіяну здоров'ю, а тому підстав для стягнення з ПрАТ СК «Провідна» коштів на користь ОСОБА_3, колегія суддів не вбачає.

Зі страхового акту № від 25 листопада 20144 року ( а.с. 96) вбачається, що ОСОБА_3 було нараховано страхову суму по життю та здоров'ю потерпілої в розмірі 18 833 грн. 98 коп.. У вказану суму відшкодування вже було враховано моральну шкоду у розмірі 5 відсотків, а тому стягнення з ПрАТ СК «Провідна» на користь ОСОБА_3 4 200 грн. відшкодування моральної шкоди є безпідставними.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не вірно розподілив судові витрати між сторонами.

ОСОБА_3 звільнена від сплати судового збору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору складає 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно ч. 3 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Таким чином, суд першої інстанції ухвалив рішення, яке не в повній мірі відповідає обставинам справи, а тому воно підлягає частковому скасуванню.

Керуючись ст. ст. 88, 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційними скаргами Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» та Державного підприємства «Південна залізниця»

на рішення Білопільського районного суду Сумської області від 10 грудня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Південна залізниця», ОСОБА_4, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна»

про відшкодування моральної шкоди,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» задовольнити.

Рішення Білопільського районного суду Сумської області від 10 грудня 2014 року скасувати в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_3 4 200 грн. моральної шкоди і судових витрат .

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на її користь 4 200 грн. моральної шкоди і судових витрат в дохід держави.

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Південна залізниця» задовольнити частково.

Змінити рішення в частині розподілу судових витрат.

Стягнути з Державного підприємства «Південна залізниця» в дохід держави 24 грн. 40 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 219 грн. 20 коп. судового збору.

В решті рішення Білопільського районного суду Сумської області від 10 грудня 2014 року залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -