У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 лютого 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Маляренка А.В., Писаної Т.О., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до приватного підприємства «Київ Транс Груп» про зобов'язання видати трудову книжку, наказ про звільнення та довідку про роботу і розмір заробітної плати, зміну дати та підстави звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, середнього заробітку за час затримки розрахунку, вихідної допомоги та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 3 березня 2014 року, додаткове рішення цього ж суду від 10 липня 2014 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 4 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом, який у подальшому уточнив і просив зобов'язати приватне підприємство «Київ Транс Груп» (далі - ПП «Київ Транс Груп») видати йому належним чином оформлену трудову книжку, копію наказу про його звільнення, довідку про роботу та розмір заробітної плати, зобов'язати відповідача змінити в трудовій книжці та в наказі про звільнення дату його звільнення, змінивши її на дату видачі трудової книжки та фактичного розрахунку визначену судом, змінити в трудовій книжці та в наказі про звільнення формулювання та підставу його звільнення, зазначивши формулювання та підставу для звільнення ч. 3 ст. 38 КЗпП України, стягнути з ПП «Київ Транс Груп» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 1 серпня 2012 року по 1 лютого 2014 року у сумі 20 706 грн., середню заробітну плату за весь час затримки розрахунку з 1 серпня 2012 року по 1 лютого 2014 року у сумі 20 706 грн., вихідну допомогу у розмірі 3 654 грн., а також моральну шкоду у сумі 91 205 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 3 березня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_4 до ПП «Київ Транс Груп» про зобов'язання видати трудову книжку, стягнення заробітку та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10 липня 2014 року рішення районного суду доповнено і викладено його резолютивну частину в наступній редакції: «В задоволенні позову ОСОБА_4 до ПП «Київ Транс Груп» про зобов'язання видати трудову книжку, наказ про звільнення та довідку про роботу і розмір заробітної плати, зміну дати та підстави звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, середнього заробітку за час затримки розрахунку, вихідної допомоги та відшкодування моральної шкоди відмовлено».

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 4 грудня 2014 року рішення та додаткове рішення суду першої інстанції скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заробітної плати та відшкодування моральної шкоди та ухвалено у цій частині нове рішення. Стягнуто з ПП «Київ Транс Груп» на користь ОСОБА_4 заробітну плату за період з 1 серпня 2012 року по 31 серпня 2012 року у сумі 452 грн 31 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 30 515 грн 47 коп. та 500 грн. на відшкодування моральної шкоди. У решті - рішення та додаткове рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції в частині залишення без змін рішень суду першої інстанції, мотивуючи свої доводи порушенням судами у цій частині норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга ОСОБА_4 підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині відмови в задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 ухвалені у відповідності до вимог ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК України, а наведені в касаційній скарзі доводи є необґрунтованими й правильність висновків судів в цій частині не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 3 березня 2014 року і додаткове рішення цього ж суду від 10 липня 2014 року в нескасованих частинах та рішення апеляційного суду м. Києва від 4 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: А.О. Леванчук

А.В. Маляренко

Т.О. Писана