У х в а л а

іменем україни

21 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Горелкіної Н.А., Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Луцький біотехнічний інститут Міжнародного науково-технічного університету» до ОСОБА_4, товариства з обмеженою відповідальністю «Освіта-Плюс» про визнання правочину удаваним та визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Луцький біотехнічний інститут Міжнародного науково-технічного університету» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 28 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ТОВ «Луцький біотехнічний інститут Міжнародного науково-технічного університету» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4, ТОВ «Освіта-Плюс» в якому, після уточнення позовних вимог, просило визнати удаваним договір про відступлення права вимоги від 10 вересня 2013 року та визнати його недійсним.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 28 січня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «Луцький біотехнічний інститут Міжнародного науково-технічного університету» просить скасувати ухвалені судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні позову, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, із врахуванням ч. 1 ст. 216 ЦК України, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач не довів, що договір про відступлення права вимоги від 10 вересня 2013 року не був спрямований на реальне настання правових наслідків.

Доводи скарги законність та обґрунтованість судових рішень не спростовують.

Таким чином, касаційну скаргу на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 28 січня 2015 року слід відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Луцький біотехнічний інститут Міжнародного науково-технічного університету» відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 28 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Н.А. Горелкіна
І.М. Завгородня
Ю.Г. Іваненко