Справа №: 343/32/15-ц
Провадження №: 2/0343/156/15
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2015 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді - Керніцького І. І.,

секретаря - Оленюк Т. В.,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь кошти в сумі 10000 гривень за договором позики та 5000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги мотивує тим, що в серпні 2014 року відповідач по справі, яка являється її дочкою випросила в неї кошти в сумі 10000 гривень, оскільки їй потрібно погасити переплату по пенсії її чоловікові. Ці кошти дочка обіцяла повернути рівними частками по 1000 грвень щомісячно. Ці кошти дочка позичала в присутності свідка ОСОБА_3 про що і написала розписку. Однак на даний час відповідач не повернула вказані кошти і з цього приводу вона змушена звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, зіславшись на вищевикладені обставини, просила позов задоволити.

Відповідач позову не визнала та пояснила, що мама - позивач по справі дійсно дала їй кошти в сумі 10000 гривень, оскільки їй потрібно було повернути переплату, виплачену в рахунок пенсії її чоловікові. Однак на вимогу її вітчима було складено розписку, умови якої вона не визнає.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності приходить до висновку, що в задоволенні даного позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Зокрема позовна вимога в частині стягнення з відповідача коштів сумі 10000 гривень не підлягає до задоволення, з урахуванням наступних обставин.

Так, відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов?язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести в судовому засіданні ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимоги чи заперечень.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на розписку, відповідно до змісту якої «свідок ОСОБА_3, що ОСОБА_2 позичає у мами ОСОБА_1 10000 гр. 15.08.2014 р.».

Надана суду розписка не може вважатися зобов?язанням, що випливає з договору позики, оскільки не містить даних про індифікацію сторін, їх найменування (прізвище, ім?я по батькові), факту передачі позикодавцем та отримання позичальником коштів, терміну виконання зобов?язання та інших істотних умов.

Враховуючи наведене суд вважає, що позовна вимога в частині стягнення з відповідача коштів за договором позики не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, а тому в її задоволенні слід відмовити.

Відмовляючи позивачу в задоволенні первісної позовної вимоги щодо стягнення грошових коштів за договором позики, суд вважає, що з цих підстав не підлягає до задоволення і позовна вимога в частині стягнення відшкодування моральної шкоди.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що в задовленні даного позову слід відмовити повністю.

На підставі ст. 1049 Цивільного кодексу України, ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, керуючись ст.ст. 208, 209, 213, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

РІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та відшкодування моральної шкоди відмовити в зв?язку з недоведеністю позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з часу його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд. Особи, які брали участь у справі, однак не були присутні підчас проголошення судового рішення можуть оскаржити рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку на протязі десяти днів з часу отримання копії цього рішення.

Суддя