Справа № 521/4360/15-ц
№пр.2/521/3017/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2015 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Буран О.М.

при секретарі - Янкул Г.І.,

розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання особи такою, що втратила право користування, шляхом зняття з реєстраційного обліку, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_3, третя особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області та просять визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1, шляхом зняття ОСОБА_3 з реєстраційного обліку за спірною адресою.

Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що вони є співвласниками в рівних частках зазначеної квартири на підставі договору купівлі-продажу від 03 березня 2015 року, укладеному між ними та ОСОБА_4, ОСОБА_5, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Андріадіс В.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за № 112. З моменту укладання договору, відповідачі переїхали в інше житло, за спірною адресою не проживають. Проте відповідач по справі, ОСОБА_3, будучи онуком ОСОБА_4, до теперішнього часу не знявся з реєстраційного обліку у вказаній квартирі. В добровільному порядку знятись з реєстрації за спірною адресою, відповідач не приймає ніяких зусиль. При зверненні позивачів до паспортного відділу з вказаного питання, їм було відмовлено. З метою відновлення свого порушеного права, позивачі змушені звернутися з вказаним позовом до суду.

Представник позивачів надав до суду письмову заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу за відсутності позивачів.

Представник третьої особи: Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, сповіщений належним чином, у судове засідання не з*явився.

Відповідач надав до суду письмову заяву, у якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності.

Згідно ст. 174 ЦПК України, якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, суд може ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні, якщо відповідач визнав вимоги у повному обсязі, згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивачам належить на праві власності в рівних частках квартира АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 17.01.2015 року, укладеного між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4, ОСОБА_5, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Андріадіс В.Ю. та зареєстровано в реєстрі за № 112. Право власності позивачів на квартиру було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджено відповідними витягами №34439864, щодо ОСОБА_1 та № 34440040, щодо ОСОБА_2 Вказані особи зареєстровані та постійно проживають за спірною адресою.

Відповідно до ст..150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Також у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований онука колишнього власника квартири, ОСОБА_3, згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 08.04.2015 року, вих..№ 770/1, отриманої судом за вх..№16040.

Відповідач по справі, ОСОБА_3 не проживає за спірною адресою, проте до теперішнього часу не знявся з реєстраційного обліку.

Відповідно до статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Зважаючи на той факт, що квартира належить позивачам на праві власності, а відповідач, будучи онуком колишнього власника квартири, на відповідній правовій підставі, здійснював користування нею, суд вважає, що між сторонами виникли відносини із приводу користування чужим майном (сервітуту), які регулюються главою 32 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлено щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 406 ЦК України сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту.

Оскільки бабуся відповідача здійснила відчуження квартири АДРЕСА_1, то суд доходить висновку про припинення існування правової підстави для користування відповідною квартирою відповідачем.

Статтею 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семі днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Виходячи зі змісту цієї норми закону, ухвалене рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, є підставою дня зняття цієї особи з реєстрації.

Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою.

Реєстрація відповідача у квартирі АДРЕСА_1 перешкоджає власникам при укладенні цивільно-правових договорів, незаконно обмежує їх право як власників в повному обсязі, утворює перешкоди при здійсненні права користування, володіння, розпорядження житлом.

Вирішити це питання в несудовому порядку позивачі не мають можливості, тому що відповідач самостійно не приймає ніяких зусиль щодо зняття з реєстрації.

Суд вважає, що відповідач втратив право на спірне житлове приміщення, а саме: квартиру АДРЕСА_1.

Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 212 - 215, 217 ЦПК України, ст. 401, 405, 406 ЦК України, ст., 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання особи такою, що втратила право користування, шляхом зняття з реєстраційного обліку - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН: НОМЕР_1) таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ОСОБА_7 судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривень 60 копійок.

Встановити порядок виконання рішення суду, відповідно до якого, рішення суду у разі набрання ним законної сили є підставою для зняття ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН: НОМЕР_1) з реєстраційного обліку у квартирі АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: О.М. Буран