РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/2756/14-ц

пр. № 2/759/135/15

07 травня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Макаренко В.В.,

при секретарі Копчук Р.М.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за первісною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення коштів та моральної шкоди та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення витрат пов'язаних з похованням, -

встановив:

В лютому 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, яким з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить стягнути відповідачки кошти з урахування індексу інфляції та 3 % річних в сумі 28 514, 61 коп.; стягнути моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.; стягнути з ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в сумі 900 грн.; визнати недійсною довіреність № 73376/2009 до вкладного рахунку № НОМЕР_3 від 31.03.2009 року, підписану ОСОБА_5 в приміщенні ВАТ «Віейбібанк» відділення № 28 ПКФ ВАТ «Віейбібанк» за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 36, на ім'я ОСОБА_2 та стягнути судові витрати. Позовна заява обґрунтована тим, що 13.03.2009 року батько позивача - ОСОБА_5 та відповідачка - ОСОБА_2 уклали шлюб, ІНФОРМАЦІЯ_2 батько позивача помер, за життя останній не склав заповіт, у зв'язку з чим позивач, його брат - ОСОБА_3 та сестра - ОСОБА_4 та відповідачка звернулись до Київської міської нотаріальної контори з заявами про право на спадщину за законом, державним нотаріусом 22-ї Київської державної нотаріальної контори 03.03.2010 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого батька на ? частину грошових вкладів, однак на день подачі позову ОСОБА_1 не отримав ? частину вказаних коштів, так як їх не має на рахунку, оскільки позивач вважає, що відповідачка після смерті батька зняла їх з рахунків. У зв'язку з наведеними обставинами, позивач звертався з заявами про злочин до Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві та Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві. Загальна сума коштів, які позивач просить суд стягнути з відповідачки становить 17 768, 41 грн., які включають: ? частину карткового рахунку № НОМЕР_4 в ПАТ «Брокбізнесбанк» - 935,30 грн. (3 471, 21 грн. /4; - ? частину відсотків по рахунку № НОМЕР_5 в АКІБ «Укрсиббанк» - 1 393,93 грн. (5 575,73 грн. /4; - ? частину рахунків в ПАТ «ВіЕйБі Банк»: рахунок № НОМЕР_3 - 1 167,40 дол. США - 0,43 дол. США = 1 166, 97 дол. США * 8,63 грн. = 10 070,95 грн. / 4 = 2 517,74 грн. (станом на 14.02.2014 року за офіційним курсом НБУ 1 дол. США = 8,63 грн.); рахунок № НОМЕР_3 - 7 750 грн. (31 000,00 грн. /4); рахунок № НОМЕР_6 - 41,09 грн. (164,34 грн. / 4) рахунок № НОМЕР_7 - 2 130,45 грн. (8 521,78 грн. / 4).

Враховуючи викладене, позивач просить відшкодувати йому ? частину коштів, які знаходились на рахунок, відкритих на ім'я ОСОБА_5 у вищевказаних банківських установах.

До початку розгляду справи по суті, 18 червня 2014 року, відповідач за первісним позовом, через свого представника, подала зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про стягнення витрат пов'язаних з похованням. Зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що 07.08.1987 року ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5, 05.12.2006 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 розірвано, але вони продовжували підтримувати одне одного, 13.03.2009 року позивач за зустрічним позовом та ОСОБА_5 повторно зареєстрували шлюб. Коли померлий ОСОБА_5 захворів, ОСОБА_2 займалась його лікуванням, опікувалась ним, доглядала його, оскільки вона була довіреною особою померлого, мала право отримувати інформацію про стан його здоров'я та здійснювати фінансові розрахунки від його імені. Після смерті ОСОБА_5, відкрилась спадщина, яку прийняли діти спадкодавця - ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Позивач за зустрічним позовом особисто понесла витрати, пов'язані з похованням чоловіка, а саме сплатила за кремацію чоловіка - 220 грн., за гранітну урну - 900 грн., та послуги пов'язані з цим - 125 грн. (надання залу для кремації - 85 грн., оформлення договору замовлення - 7 грн., спец папка - 15 грн. та текст на урні - 18 грн.), що всього становить 1 245 грн. 07.05.2009 року ОСОБА_2 уклала договір № 321 з ПП «АНА-203» для виготовлення та установки металевої огорожі на могилі померлого чоловіка, позивачем за зустрічним позовом сплачено за цю роботу 3 700 грн., 14.04.2009 року ОСОБА_2 провела оплату ФОП «ОСОБА_9» за виготовлення мраморної таблички на могилу чоловіка вартістю 1 740 грн., для цієї мети ОСОБА_2 уклала договір № 13 з СПД «ОСОБА_6», за зазначену роботу ОСОБА_2 сплатила аванс в сумі 2 000 грн., по виконанню робіт 29.03.2011 року ОСОБА_2 сплатила 3 259 грн., а всього по вказаному договору остання сплатила 5 259 грн. Таким чином, відповідач по первісному позову понесла витрати на поховання на суму 11 944 грн., тому просила стягнути з ОСОБА_1 ? частину зазначених витрат, а саме 2 986 грн. (11 944:4).

В судовому засіданні позивач підтримав первісний позов та обставини, викладені у заяві, проти задоволення зустрічного позову заперечував, посилаючись на безпідставність та недоведеність вимог.

Представник відповідачки зустрічний позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в зустрічному позові, проти основного позову заперечувала, вважаючи його необґрунтованим та безпідставним.

Треті особи за первісним позовом в судове засідання не з'явились, повідомлялись належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомили.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне основні позовні вимоги та зустрічний позов задовольнити частково, виходячи з наступного.

Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, 13 березня 2009 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб про що зроблено відповідний актовий запис - № 274, відповідно до свідоцтва про шлюб виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого відділом реєстрації смерті в м. Києві (а.с. 8).

Державним нотаріусом 22-ї київської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 видано ОСОБА_1, як спадкоємцю ? частки майна, свідоцтво про право на спадщину за законом. Спадкове майно, на яке видане свідоцтво, складається з: - грошового вкладу з відповідними відсотками та компенсаціями, що знаходяться у АТ «Брокбізнесбанк» м. Києва, на картковому рахунку № НОМЕР_4, що належить померлому на підставі повідомлення, виданого ПАТ «Брокбізнесбанк» м. Києва від 01.10.2009 року, за № 2224-1/015-03, - грошових вкладів з відповідними відсотками та компенсаціями, що знаходяться в АКІБ «Укрсиббанк» м. Києва на депозитному рахунку № НОМЕР_8, нараховані відсотки за вкладом перераховуються на картковий рахунок: № НОМЕР_9, а також знаходяться на карткових рахунках: № НОМЕР_9, № НОМЕР_10, № НОМЕР_11, № НОМЕР_12, № НОМЕР_13, № НОМЕР_14, що належать померлому на підставі повідомлення, виданого АКІБ «Укрсиббанк» м. Києва від 06.10.2009 року за № 135-21-62/1184, - грошових вкладів з відповідними відсотками та компенсаціями, що знаходяться в ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на рахунках: № НОМЕР_15, № НОМЕР_16, № НОМЕР_17, № НОМЕР_18, № НОМЕР_19, № НОМЕР_20, які належать померлому на підставі повідомлення, виданого ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» м. Києва від 12.10.2009 року за № 7-077200/9331 (а.с. 10).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини)від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст. 1268 ЦК України).

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як встановлено у судовому засіданні, позивач не отримав ? частину грошових вкладів в банківських установах (АТ «Брокбізнесбанк», АКІБ «Укрсиббанк» та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит»), тому вимоги позивача щодо стягнення ? частини грошових вкладів з відповідача в розмірі 14 768,41 грн. підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги, відповідно до ст. 1261 ЦК України.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідачки кошти, з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в сумі 28 514, 51 грн., суд відмовляє в цій частині позовних вимог, з огляду на наступне.

Стаття 625 Цивільного кодексу України передбачає можливість стягувати за прострочення виконання грошового зобов'язання проценти річних. Розмір процентів річних визначається сторонами в договорі. Якщо сторони в договорі не передбачили сплату процентів річних та їх розмір, підлягають сплаті три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення. Проценти річних, передбачені статтею 625 Цивільного кодексу України, є самостійною формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошових зобов'язань та можуть стягуватися поряд із пенею.

Згідно п.18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012р. інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежного виконання зобов'язання.

У судовому засіданні встановлено, що вимоги про стягнення трьох процентів річних та інфляційних витрат заявлено позивачем за весь час прострочення, тобто з 01.04.2009 р. по 01.12.2014 р., однак грошові зобов'язання, відповідальність за які встановлена ст. 625 ЦК, передбачають насамперед договірні правовідносини, тому суд не знаходить законних та обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача індексу інфляції та 3 % річних, оскільки правовідносини які склались між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є не договірними, а тому ст. 625 ЦК не може застосовуватись.

В частині позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 20 000 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої або членів її сім'ї; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням її майна; у приниженні честі, гідності та ділової репутації особи. Проте, доказів, в порушення ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, які б підтвердили будь-яке з цих негативних явищ, суду позивачем надано не було.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні первісного позову в частині стягнення моральної шкоди.

Частиною 1 статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу (п. 2 ч. 2 ст. 79 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Згідно зазначеної норми склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам. До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною витрати.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу ОСОБА_1 надано до суду договора про надання юридичної допомоги від 11.11.2014 року та від 12.01.2015 року, укладеного між ним та ПП «Сучасна Феміда» (а.с. 161, 166), Акт приймання-передачі виконаних послуг від 15.01.2015 (а.с. 165), квитанції до прибуткового касового ордера № б/н від 11.11.2014 року та від 12.01.2015 року про сплату ОСОБА_1 грошової суми за здійснення правової допомоги у розмірі 600 грн. та 300 грн. (а.с. 164).

Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що понесені позивачем витрати на правову допомогу в розмірі 900 грн. підлягають стягненню з відповідача на його користь.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК Украни правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України: підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу; ст. 203 ЦК України встановлює, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Судом встановлено, що довіреність № 73376/2009 до вкладного рахунка № НОМЕР_3, яку позивач просить визнати недійсною (а.с. 160), є процесуальним документом від ОСОБА_5 на розпорядження вкладом ОСОБА_2, яка не уповноважує представника на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод або інтересів.

У судовому засіданні не встановлено, що видачею спірної довіреності були порушені права, свободи чи інтереси позивача.

Оцінивши наявні у справі докази, дослідивши матеріали судової справи, суд приходить до висновку, що підстав для визнання недійсною довіреності немає.

Щодо вимог зустрічного позову він підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 1232 ЦК України спадкоємці зобовязані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.

За змістом ч. 1, 3 ст. 172 СК України дитина, повнолітні дочка, син зобов'язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу.

Після смерті ОСОБА_5, позивачкою за зустрічним позовом були понесенні витрати на ритуальні послуги (кремація - 220 грн., гранітна урна - 900 грн., надання залу - 85 грн., оформлення договору замовлення - 7 грн., спец папка - 15 грн., текст на урні - 18 грн.) на загальну суму 1245 грн., що підтверджується додатком № 1 до договору-замовлення № 2.29940.К від 07.04.2009 року та копією фіскального чека (а.с. 63).

Стосовно вимог позивачки за зустрічним позовом про стягнення на свою користь з ОСОБА_1 витрат на установку металевої огорожі в розмірі 3700 грн., виготовлення мраморної таблички на могилу вартістю 1740 грн. та витрат понесених по договору № 13 від 01.03.2011 року укладеного з СПД «ОСОБА_8» в розмірі 5 259 грн., то в цій частині позов не підлягає задоволенню, оскільки вказані витрати не передбачені положеннями ст. 1232 ЦК України та не підтвердженні належними доказами.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 625, 1223,1232,1261,1278,1279,1281 ЦК України, ст.ст.10,60,79,88,209,212-215,294 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Первісну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення коштів та моральної шкоди- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) кошти в розмірі 14 768 41 грн., витрати на правову допомогу в сумі 900 грн. та судовий збір в розмірі 243, 60 грн., а всього 15 912 (п'ятнадцять тисяч дев'ятсот дванадцять) грн. 01 коп.

В іншій частині первісних позовних вимог відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення витрат пов'язаних з похованням - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) витрати пов'язані з похованням ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 в сумі 1 245 грн. та судові витрати в розмірі 243, 60 грн., а всього 1 488 (одна тисяча чотириста вісімсот вісімдесят) грн. 60 коп.

В іншій частині зустрічних позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Святошинський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ В.В. МАКАРЕНКО