АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Мазурик О.Ф., Махлай Л.Д.

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 01 грудня 2014 року по справі за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дім Комфорт» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2014 року позивач звернувся із позовом, уточнивши який зазначив, що відповідачі є співвласниками АДРЕСА_1, при цьому ОСОБА_1 належить 95/100 частин, а ОСОБА_2 належить 5/100 частин вказаної квартири, мають заборгованість за отримані житлово-комунальні послуги. Тому, з урахуванням сплачених коштів, просив стягнути:

- із відповідача ОСОБА_1 16564.39 грн. заборгованості з яких: 14 351.29 грн. заборгованості за житлово-комунальні послуги, 1611.88 грн. інфляційних втрат, 601.22 грн. 3% річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України;

- із відповідача ОСОБА_2 500.14 грн. заборгованості з яких: 445.97 грн. заборгованості за житлово-комунальні послуги, 44.96 грн. інфляційних втрат, 9.21 грн. 3% річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України;

- 243.60 грн. судового збору та витрати на правову допомогу. (а.с.1-26, 72-78)

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 проти позову заперечував, зазначав, що позивач договірних відносин із відповідачкою не має, та позивач не довів наявності права вимагати погашення такої заборгованості. (а.с.32а-37)

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 01 грудня 2014 року позов задоволено, стягнуто на користь ОСББ «Дім Комфорт» з ОСОБА_1 16564,39 грн. заборгованості, з ОСОБА_2 500,14 грн. заборгованості, а також стягнуто на користь ОСББ «Дім Комфорт» з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1321,80 грн. судових витрат з кожного. (а.с.94-96)

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. На обґрунтування скарги зазначив, що суд не врахував обставин та доказів, які викладені на обґрунтування заперечень проти заявленого позову та дійшов помилкового висновку про його задоволення. (а.с.100-101)

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4, відповідач ОСОБА_2 заперечували проти скарги і просили її відхилити.

Інші особи до суду не прибули, причини неявки не повідомили про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином про що у справі є докази. Апелянт ОСОБА_1 була сповіщена вручення повістки її представнику ОСОБА_3 (а.с.115-119)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи сторін та апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва від 10 березня 2009 року ОСОБА_5 була власником АДРЕСА_1. (а.с.16)

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 18 лютого 2013 року шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_5 розірвано, остання обрала прізвище ОСОБА_1 (а.с.34)

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 10 квітня 2013 року визнано за ОСОБА_1 право власності на 95/100 частини, а за ОСОБА_2 право власності на 5/100 частин вищевказаної квартири. (а.с.35-37)

Позивач є балансоутримувачем та управителем будинку, квартира № 40 в якому належить відповідачам. (а.с.7-14)

Правовідносини, що виникли з приводу постачання-отримання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N 630.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 вищезазначеного Закону споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з п. 18 вищевказаних Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідачі мають заборгованість за отримані житлово-комунальні послуги з яких: ОСОБА_1 за період з 01 травня 2011 року до 31 липня 2014 року має 16564.39 грн. заборгованості з яких: 14 351.29 грн. заборгованості за житлово-комунальні послуги, 1611.88 грн. інфляційних втрат, 601.22 грн. 3% річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України. Заборгованість відповідача ОСОБА_2 за період з 10 квітня 2013 року до 31 липня 2014 року складає 500.14 грн. з яких: 445.97 грн. заборгованості за житлово-комунальні послуги, 44.96 грн. інфляційних втрат, 9.21 грн. 3% річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України. Розрахунки такої наведені позивачем відповідають фактичним обставинам справи, про застосування наслідків пропуску строку позовної давності відповідачі не заявляли, тому колегія суддів погодилась з розрахунками заборгованості. (а.с.76-78)

Відповідачами не надано доказів сплати грошей за житлово-комунальні послуги у зазначені періоди і погашення заборгованості, розрахунком позивача врахований перерахунок заборгованості та її зменшення.

Оскільки встановлено, що відповідачі фактично споживали житлово-комунальні послуги, розрахунок заборгованості складений позивачем за період коли відповідачі набули право власності на вищевказану квартиру, тому, з огляду на положення ч. 2 ст. 638 ЦК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність між сторонами договірних правовідносин та підстав для задоволення позову.

На підставі ст. 88 ЦПК України, суд обґрунтовано стягнув із відповідачів на користь позивача 243.60 грн. судового збору сплата якого підтверджується квитанцією, що міститься в матеріалах справи. (а.с.1)

Судом першої інстанції стягнуто із відповідачів на користь позивача 2400 грн. витрат на правову допомогу, проте доводів незаконності оскаржуваного рішення в частині витрат на правову допомогу апеляційна скарга не містить, тому колегія суддів не перевіряла законність оскаржуваного рішення в цій частині.

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують, не можуть бути визнані підставою для скасування оскаржуваного рішення, тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 01 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

О.Ф.Мазурик

Л.Д.Махлай

Справа № 22-ц/796/1227/2015

Унікальний номер 753/10445/14-ц

Головуючий у першій інстанції СухомліновС.М.

Доповідач Левенець Б.Б.