АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Назаренко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2014 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на лікування та моральної шкоди, завданих ушкодженням здоров'ю внаслідок дорожньо - транспортної пригоди,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, в обґрунтування вимог посилався на те, що 03 грудня 2011 року о 14 годині 20 хвилин в м. Дніпропетровську на перехресті вул. Коцюбинського та пл. Д.Бідного легковий автомобіль ВАЗ-21099, державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 допустив на нього наїзд. В результаті даної дорожньо - транспортної пригоди він отримав тілесні ушкодження, на його лікування було витрачено 12000 грн., які просить стягнути з ОСОБА_3 на свою користь, окрім того йому було спричинену значну моральну шкоду, яку він оцінює в 20000 грн. та просить стягнути з ОСОБА_3 на свою користь.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18 грудня 2014 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить його скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, причину своєї неявки суду не повідомив.

Заслухавши позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не надав належних та допустимих доказів про те, що дії відповідача були неправомірними, що між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок; не надано доказів на підтвердження факту заподіяння відповідачем позивачу моральних страждань.

Проте з такими висновками суду першої інстанції в частині мотивів відмови в задоволенні позовних вимог погодитись не можна.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 03 грудня 2011 року о 14 годині 20 хвилин в м. Дніпропетровськ на вул. Коцюбинського мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ-21099, державний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3 та пішохода ОСОБА_2 Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди пішохід ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження.

Під час проведення перевірки було встановлено, що дана дорожньо - транспортна пригода настала внаслідок порушення пішоходом ОСОБА_2 вимог п. 1.3, 1.5, 4.9, 4.10 та 4.14 "а" Правил дорожнього руху України (а.с.8).

16 червня 2012 року старшим інспектором сектора оформлення матеріалів дорожньо - транспортної пригоди, дізнання та розшуку транспортних засобів, що зникли з місця ДТП ВДАІ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області Олійник В.О. винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи (а.с. 8).

Згідно висновку фахівця судово - медичного експерта № 438, внаслідок даної ДТП ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості (а.с. 9). З 03 грудня 2011 року по 05 січня 2012 рік він знаходився на лікарняному (а.с.11).

Згідно розписки від 15 грудня 2011 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_3 5000 грн. на лікування ушкоджень, отриманих в результаті ДТП (а.с. 38).

Згідно листу начальника відділу державтоінспекції ДМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 12 грудня 2011 року, відносно пішохода ОСОБА_2 складено адміністративний протокол за ст.124 КУпАП та направлено до суду для притягнення до адміністративної відповідальності (а.с.37). Проте, відомості щодо встановлення вини позивача у даному ДТП матеріали справи не містять.

Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АА/6885271 від 13.10.2011 року цивільно - правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ-21099, державний знак НОМЕР_2, застрахована у АТ "ПРОСТО-страхування" (а.с.40).

Відповідно до ч.ч.2,5 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

За ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є дорожньо - транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно - правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та майну потерпілого.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю майну третьої особи.

Суд першої інстанції на зазначені положення закону уваги не звернув; не врахував, що закон не пов'язує визначення події страховим випадком лише після встановлення вини особи судовим рішенням або із притягненням її до цивільно - правової відповідальності, цивільно - правова відповідальність настає у випадку наявності діючого договору про страхування такої відповідальності і факту заподіяння шкоди третім особам.

Згідно матеріалів справи, цивільно - правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ-21099, державний знак НОМЕР_2, згідно полісу обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АА/6885271 від 13.10.2011 року застрахована у АТ "ПРОСТО-страхування".

Згідно пояснень, наданих ОСОБА_2 у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, до страхової компанії з будь-якими заявами він не звертався.

Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_2, в якості сторони у справі, страхову компанію не зазначив, не була вона залучена і під час розгляду справи у суді першої інстанції.

Оскільки суд першої інстанції не взяв до уваги наведені обставини та норми закону, що регулюють встановлені правовідносини, висновки суду суперечать матеріалам справи, постановлене судове рішення, на підставі ч.ч.1,3 ст.309 ЦПК України, підлягає зміні в частині правових підстав відмови у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2014 року - змінити в частині обґрунтування правових підстав відмови в задоволенні позовних вимог.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова