1 із 4 Провадження №2/303/2712/15
Справа №303/4917/15-ц
номер рядка статистичного звіту26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

резолютивна частина

15 вересня 2015 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючої Маргитич О.І.

при секретарі Уста Е.П.

з участю сторін: відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов?язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачено значний час, суд вважає за необхідне, у відповідності з вимогами ст.218 ЦПК України, проголосити вступну та резолютивну частини, зазначивши, що повний текст рішення буде виготовлено 16 вересня 2015 року. На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 27, 60, 61, 88, 169, 209, 212-215, 218, ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2 б/н Мукачівського району Закарпатської області на користь ОСОБА_2, 17 липня 1956 року народженця, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 вулиця Селянська23а-1, Івано-Фп/ранкіської області суму боргу за договором позики в розмірі 6957 (шість тисяч девятсот пятдесят сім) гривню 27 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2 б/н Мукачівського району Закарпатської області на користь ОСОБА_2, 17 липня 1956 року народженця, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 вулиця Селянська23а-1, Івано-Фп/ранкіської області суму боргу за договором позики в розмірі 6957 (шість тисяч девятсот пятдесят сім) гривню 27 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканок смт.Чинадієво вулиця Перемоги б/н Мукачівського району Закарпатської області на користь ОСОБА_4, сплачений ним судовий збір в розмірі по 131 (сто тридцять одну) гривню 80 копійок з кожної.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційний суд Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі постановлення рішення суду без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Головуюча О.І.Маргитич

1 із 4 Провадження №2/303/2712/15

Справа №303/4917/15-ц

номер рядка статистичного звіту26

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючої Маргитич О.І.

при секретарі Уста Е.П.

з участю сторін: відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3, про відшкодування матеріальних збитків, які складаються із: суми боргу 8400 грн.; неотримані відсотки в період з 18 травня 2014 року по 05 серпня 2015 року в розмірі 7311 грн.; індекс інфляції за весь час прострочення 43362 грн. 58 коп.; моральну шкоду в розмірі 6000 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 18 листопада 2013 року між ним та відповідачами було укладено договір позики, на загальну суму 8400 грн. Восени 2014 року він звернувся до відповідачів з вимогою повернення боргу, однак відповіді від них не отримав.

В квітні 2015 року позивач повторно звернувся до відповідачів в присутності свідка ОСОБА_5 з вимогою повернення боргу, однак відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_3, категорично відмовилась повертати кошти зі сплатою суми боргу з урахуванням індексу інфляції та відсотків за користування позикою. Крім того, відповідач ствердила, що позбавлена можливості повернути борг у звязку з важким матеріальним становищем.

Таким чином, на теперішній час обумовлена сума позики не повернута, тому позивач, з урахуванням умов договору, просить стягнути з відповідачів 65 936 грн. 71 коп., суму заподіяних збитків, яка складається із6 суми боргу - 8400 грн.; неотримані відсотки в період з 18 травня 2014 року по 05 серпня 2015 року в розмірі - 7311 грн.; індекс інфляції за весь час прострочення 43362 грн. 58 коп.; моральну шкоду в розмірі 6000 грн. та судові витрати, які становлять 665 грн.

У судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявився, звертаючись до суду із позовом просив розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_6 в судовому засіданні позов визнала частково, не заперечила факт отримання позики від ОСОБА_2, однак, вважає, що стягненню підлягає сума, яка зазначена в розписці (договорі позики) від 18 листопада 2013 року.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася будучи повідомленими про дату , час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомла.

Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи та подане заперечення, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 18 листопада 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, ОСОБА_3, було укладено договір позики, на загальну суму 8400 грн. В судовому засіданні відповідач ОСОБА_6 не заперечила факт отримання позики від відповідача.

Строк виконання зазначеного вище зобовязання від 18 листопада 2013 року сторонами визначено до 18 травня 2014 року.

2 із 4

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Верховний Суд України в справі №6-63це13 від 18 вересня 2013 року зробив правовий висновок про те, що договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обовязки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 598 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зокрема, стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності з вимогами ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та і вимог ЦК України, інших актів цивільного судочинства. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням наведеного, вимога позивача щодо стягнення 3-х відсотків річних є обґрунтованою та підставною. Однак, розрахунок слід проводити наступним чином: 8400х3х444:365:100 = 306 грн. 54 коп.

Таким чином, сума, яка підлягає стягненню в порядку ст..625 ЦК України в розмірі 3-х відсотків річних від простроченої суми становить 306 грн. 54 коп.

Підставною є вимога позивача про стягнення з відповідачів суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, при цьому розрахунок індексу інфляції в період з травня 2014 року по серпень 2015 року становить: 103,8 х101,0 х100,4 х100,8 х102,9 х102,4 х101,9 х103,0 х103,1 х105,3 х110,8 х114,0 х102,2 х100,4 х99,0 х99,2 =1,62.

3 із 4

Тобто, розрахунок суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції становить: (8400х1.62)-8400=5208 грн.

Таким чином загальна заборгованість відповідачів становить: 13914 грн. 54 коп. і складається з: суми боргу - 8400 грн.; розрахунок індексу інфляції - 5208 грн.; 3-х відсотків річних - 306 грн. 54 коп.

Згідно зі ст. 540 ЦК України якщо у зобов'язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов'язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Оскільки, зазначеним вище договором позики не встановлено інший порядок виконання зобовязання, стягнення слід проводити в рівних частках.

Що стосується заявленої позивачем вимоги про стягнення моральної шкоди, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сімї чи близьких родичів.

Згідно положень статті 1167 ЦК України компенсація моральної шкоди здійснюється за наявності всіх загальних умов відповідальності за завдання шкоди, а саме: протиправної поведінки, моральної шкоди, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та завданою моральною шкодою та вини заподіювача.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди") визначного, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Таким чином, особа несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду у випадках коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або у випадках, передбачених статтями 280, 611, 1167, 1168 ЦК України, а також іншими нормами законодавства, які встановлюють відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

Оскільки встановлено, що між сторонами виник спір з приводу невиконання договірних зобов'язань, а договором позики не було передбачено відшкодування моральної шкоди, то ухвалені в справі судові рішення в частині задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

З урахуванням наведеного вище заявлені позивачем позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Судові витрати у справі, на користь позивача підлягають стягненню з відповідачів з урахуванням наданих суду доказів про їх сплату.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 27, 60, 61, 88, 169, 209, 212-215, 218, ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2 б/н Мукачівського району Закарпатської області на користь ОСОБА_2, 17 липня 1956 року народженця, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 вулиця Селянська23а-1, Івано-Фп/ранкіської області суму боргу за договором позики в розмірі 6957 (шість тисяч девятсот пятдесят сім) гривню 27 копійок.

4 із 4

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2 б/н Мукачівського району Закарпатської області на користь ОСОБА_2, 17 липня 1956 року народженця, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 вулиця Селянська23а-1, Івано-Фп/ранкіської області суму боргу за договором позики в розмірі 6957 (шість тисяч девятсот пятдесят сім) гривню 27 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканок смт.Чинадієво вулиця Перемоги б/н Мукачівського району Закарпатської області на користь ОСОБА_4, сплачений ним судовий збір в розмірі по 131 (сто тридцять одну) гривню 80 копійок з кожної.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційний суд Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі постановлення рішення суду без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Головуюча О.І.Маргитич