Дата документу 15.07.2015 Справа № 554/2107/15-ц
Провадження № 2/554/1509/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

15 липня 2015 року суддя Октябрського районного суду м.Полтави Тімошенко Н.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2; третя особа: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-Банк» про поділ майна подружжя,

встановила:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, посилаючись на те, що після припинення шлюбних відносин із відповідачкою у них виникли спори щодо користуванням та розпорядженням спільним майном подружжя, що зумовлює необхідність його поділу.

У судове засідання сторони не зявилися, направивши до суду заяви про слухання справи у їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримала та в заяві від 29.05.2015 року уточнила вимоги в частині визнання за нею право особистої власності на спірну квартиру, відповідач визнав. Представник третьої особи до суду не з»явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 28.11.2007 року по 02.12.2014 року, позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі.

02.12.2014 року шлюб між нами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу бланк серії І-КЕ №087337, виданого Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції.

Під час перебування в зареєстрованому шлюбі сторонами по справі було придбано нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1.

Із договору купівлі - продажу квартири, посвідченого 29.02.2008 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_1 придбала квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 31,0 кв.м., житловою площею 12,4 кв.м.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно№18125367 від 17.03.2008 року, ОСОБА_1 зареєструвала право власності на вказану вище квартиру.

Придбання квартири відбувалося частково за рахунок коштів матері позивача.

Відповідно до кредитного договору №1986-001/08Р від 29 лютого 2008 року, укладеного між ПАТ «ПРАВЕКС-БАНК» та ОСОБА_1, остання отримала в кредит грошові кошти в сумі 163 620,00 грн., з відсотковою ставкою 14,99 % терміном до 28 лютого 2023 року.

У рахунок забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором між ПАТ «ПРАВЕКС-БАНК» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки, посвідчений 29 лютого 2008 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за умовами якого ОСОБА_1, передала банку в іпотеку квартиру квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 31,0 кв.м., житловою площею 12,4 кв.м.

Згідно з частиною 1 статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку.

Таким чином квартира АДРЕСА_1, загальною площею 31,0 кв.м., житловою площею 12,4 кв.м є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Частина 1 статті 70 СК України передбачає, що у разі поділу майна, що є об'єктом права сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до частин 1-2 ст.71 СК України якщо дружина та чоловік не домовилися про розподіл майна, спір може бути вирішений судом. Неподільні ручі присуджуються одному із подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Згідно з пунктами 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (частина 4 ст.65 СК України).

Згідно ст. 65 СК України, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сімї, створює обовязки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сімї. Це означає, що дружина та чоловік незалежно від припинення шлюбу мають рівні права та обовязки щодо спільно нажитого у шлюбі майна, оскільки розірвання шлюбу не звільняє подружжя від зобовязань за кредитом.

Таким чином, у результаті взяття в кредит грошових коштів для використання на споживчі цілі, боргові зобовязання перед позикодавцем несуть як чоловік, так і дружина, а не тільки той із подружжя, хто підписав кредитний договір.

У разі поділу майна крім речей підлягають поділу також майнові права та обовязки.

Відповідно до довідки ПАТ «ПРАВЕКС-БАНК» №8950/16-012-БТ від 19.12.2014 року загальна сума заборгованості за діючим кредитним договором становить 104 747,09 грн.

З урахуванням уточнених вимог позивач просила визнати за нею право особистої власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 31,0 кв.м., житловою площею 12,4 кв.м. та визнати за нею борг за кредитним договором №1986-001/08Р від 29 лютого 2008 року, укладеного між ПАТ «ПРАВЕКС-БАНК» та ОСОБА_1 щодо отримання в кредит грошових коштів, виходячи із присудження та визнання за нею права власності на квартиру.

Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Керуючись ст. 2-11, 58-61, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 60-62, 69, 70 СК України, суддя

вирішила:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2; третя особа: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-Банк» про поділ майна подружжя - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1) право особистої власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 31,0 кв.м., житловою площею 12,4 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1 борг за кредитним договором №1986-001/08Р від 29 лютого 2008 року, укладеного між ПАТ «ПРАВЕКС-БАНК» та ОСОБА_1 щодо отримання в кредит грошових коштів, виходячи із присудження та визнання за нею права власності на квартиру.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 925 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через районний суд шляхом подання протягом 10 днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Н.В.Тімошенко