Провадження № 2/487/368/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2015 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого - судді Андрощука В.В., при секретарі - Забродській Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором поставки, -

В С Т А Н О В И В:

30.10.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за договором поставки в розмірі 3901,66 грн., штрафу у розмірі 3901,66 грн.

У позові зазначав, що 01.10.2011 року між ПП «Віжес» та ЧП ОСОБА_2 укладено договір поставки №1529/11. На виконання умов договору ПП «Віжес» згідно видаткових накладних, здійснив постачання товару на адресу ЧП ОСОБА_2 на загальну суму 3901,66 грн. В порушення умов договору ЧП ОСОБА_2 зобов'язання, щодо оплати товару, у визначений договором термін, виконані не були. 27.09.2014 року між ПП «Віжес» та ним (позивачем) укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого він набув право вимагати від ЧП ОСОБА_2 сплати грошових коштів за договором поставки від 01.10.2011року.

Посилаючись на викладені обставини, вимоги ст..ст.525,526 ЦК України ОСОБА_1 просив стягнути з ЧП ОСОБА_2 вищезазначену суму заборгованості.

В процесі розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги. В зв'язку з частковим погашенням боргу просив стягнути з ОСОБА_2 суму боргу у розмірі 1751,65 грн., та нараховану суму штрафу у розмірі 1751,65 грн.

У судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні.

У судовому засіданні ОСОБА_2 уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 визнав частково. Не заперечував, що має грошові зобов'язання перед позивачем. Не заперечував проти сплати позивачу - 1650 грн., оскільки іншу частину боргу сплатив. Крім того, в зв'язку з важким матеріальним становищем, наявності інвалідності, перенесенням важкої операції, просив звільнити його від сплати штрафу.

Заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, 01.10.2011 року між ПП «Віжес» (постачальник) та ЧП ОСОБА_2 (покупець) укладено договір поставки №1529/11.

Відповідно до п.1.1. договору постачальник зобов'язується проводити поставку продуктів харчування, а покупець зобов'язується прийняти товар, і оплатити його за умовами договору. Відповідно до п.2.1. договору загальна сума договору складається із вартості товару, отриманого згідно всіх накладних. Відповідно до п.2.2. оплата за товар здійснюється на протязі 7 календарних днів з моменту отримання товару.

Згідно видаткових накладних №200623 від 11.07.2014 року на суму 99,70 грн.; №210728 від 18.07.2014 року на суму 1855,10 грн.; №217454 від 23.07.2014 року на суму 1727,30 грн.; №217455 від 23.07.2014 року на суму 219,56 грн., на загальну суму 3901,66 грн., ПП «Віжес» здійснив постачання товару на адресу ЧП ОСОБА_2

Оплата за товар, в зазначені у договорі поставки строки сплачена ЧП ОСОБА_2 не була.

04.09.2014року ПП «Віжес» на адресу ФОП ОСОБА_2 була надіслана претензія щодо добровільної сплати заборгованості за поставлений товар, з нарахованою сумою штрафу.

26.09.2014 року між ПП «Віжес» та ОСОБА_1 укладено договір про відступлення права вимоги.

Відповідно до п.1.1. договору первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги, належне первісному кредиторові у відповідності до договору поставки №1529/11 від 01.10.2011, відповідно до якого первісний кредитор передав у власність ФОП ОСОБА_2 згідно видаткових накладних: №200623 від 11.07.2014 року на суму 99,70 грн.; №210728 від 18.07.2014 року на суму 1855,10 грн.; №217454 від 23.07.2014 року на суму 1727,30 грн.; №217455 від 23.07.2014 року на суму 219,56 грн., продукти харчування. Загальна сума поставленого товару становить 3901,66 грн.

Відповідно до п.1.2., 1.3 договору, новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошових коштів у розмірі, визначеному у п.1.1. До нового кредитора також переходить право на стягнення штрафних санкцій, передбачених п. 5.3-5.3.4 за порушення основного договору, а саме штрафу у розмірі від суми заборгованості, у зв'язку із простроченням виконання основного зобов'язання боржником на строк більш ніж 30 днів. Розмір штрафу складає 3901,66 грн.

26.09.2014 року ФОП ОСОБА_2 було надіслано повідомлення про відступлення права вимоги.

До теперішнього часу заборгованість ОСОБА_2 не сплачена.

Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов'язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

У відповідності до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. За змістом ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК України).

Таким чином, суд приходить до переконання, що залишкова сума заборгованості за договором поставки від 01.10.2011 року у розмірі 1751,65 грн., та нарахована, відповідно до п.5.3-5.3.4 договору поставки, сума штрафу у розмірі 1751,65 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1

Твердження відповідача, щодо існування заборгованості у меншому розмірі, а саме у сумі - 1650 гривень, суд не приймає до уваги, оскільки такі твердження не підтверджені належними доказами. Крім того, суд не вбачає підстав для звільнення відповідача від сплати штрафних санкцій, оскільки між сторонами мали місце договірні відносини, які мають виконуватися у повному обсязі.

Також, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 243,60 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.6,10,11,60,79,88,209-212,215,218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1751,65 грн. заборгованості за поставлений товар за договором поставки №1529 від 01.10.2011 року, 1751,65 грн. штрафу, а всього - 3503,30 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243,60 грн. у відшкодування судових витрат.

Рішення набирає законної сили через 10 днів з дня його проголошення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в порядку, передбаченому ст.ст.294-296 ЦПК України.

СУДДЯ: В.В. АНДРОЩУК