УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Колодійчук В.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного Миколаївської області від 24 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - Перша Миколаївська державна нотаріальна контора, про розірвання договору довічного утримання, повернення у власність нерухомого майна,

в с т а н о в и в :

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила суд ухвалити рішення, яким розірвати договір довічного утримання від 09 вересня 2003 року, укладений між нею та ОСОБА_4 та повернути їй у власність квартиру АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 09 вересня 2003 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, який є її сином, був укладений нотаріально посвідчений договір довічного утримання, згідно умов якого позивач передала у власність відповідачу належну їй на праві особистої власності квартиру АДРЕСА_1, а останній зобов'язався довічно повністю утримувати позивача, забезпечувати її щоденним триразовим харчуванням, придатним для носіння одягом та взуттям, необхідною допомогою, побутовими послугами та забезпечити її житлом шляхом збереження права безоплатного пожиттєвого проживання у відчуженій квартирі. Також, договором передбачено, що в разі смерті набувача майна, обов'язки за договором переходять до тих спадкоємців, до яких перейде відчужена за цим договором квартира, а при відсутності у набувача майна спадкоємців або при відмові їх від цього договору довічного утримання, квартира, що відчужена з умовою довічного утримання, повертається відчужувачеві.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, а ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом після його, однак остання обов'язки за укладеним правочином не виконує, у зв'язку з чим ОСОБА_3 бажає розірвати договір довічного утримання.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 вересня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 залишено без задоволення.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 24 листопада 2014 року рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 вересня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким задоволено заявлені ОСОБА_3 позовні вимоги. Розірвано договір довічного утримання, укладений 09 вересня 2003 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, правонаступником якого є ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за №6371. Повернуто квартиру АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_3

У касаційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалене судове рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює та дійшов вірного висновку щодо наявності правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог, оскільки позивачем, у відповідності до положень ст.ст. 58, 60 ЦПК України, було доведено наявність обставин, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, у зв'язку з чим суд апеляційної інстанції вірно застосував до даних правовідносин положення ст. 755 ЦК України, яким передбачено можливість розірвання договору довічного утримання за рішенням суду на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - Перша Миколаївська державна нотаріальна контора, про розірвання договору довічного утримання, повернення у власність нерухомого майна.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути, особі яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М. Колодійчук