Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 24 Доповідач Шевчук А. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Шевчук А.М.,

суддів: Забродського М.І., Заполовського В.Й.,

з участю секретаря судового засідання: Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 04 листопада 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 Остаточно просила стягнути з відповідача на її користь кошти в сумі 26 379,61 грн., що становлять гонорар адвоката відповідно до договору про надання правової допомоги, укладеного 02 грудня 2011 року, та моральну шкоду в сумі 6 621 грн. внаслідок приниження ділової репутації адвоката. В обґрунтування позову посилалася на те, що між нею та відповідачем було укладено договір про надання правової допомоги з представництва інтересів у Європейському суді з прав людини. Нею було виконано умови вказаного договору, внаслідок чого відповідач отримала кошти за рішенням національного суду та Європейського суду з прав людини, однак не сплатила гонорар у повному обсязі.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 04 листопада 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити. Вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, посилається на те, що вона якісно та у повному обсязі надала послуги за договором та завдяки її професійній роботі Європейський суд прийняв позитивне рішення в інтересах відповідача.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Матеріалами справи доводиться та судом встановлено, що 02 грудня 2011 року між ОСОБА_1 (адвокат) та ОСОБА_2 (клієнт) укладений договір про надання правової допомоги (представництво юридичних прав, законних інтересів в Європейському суді з прав людини)(а.с.6-8).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України).

Відповідно до п.1.3 вище вказаного договору:

- на першому етапі послуг відповідач доручила позивачу вивчити необхідну документацію для складання заяви до Європейського суду з прав людини, скласти необхідні документи до Європейського суду з прав людини, заповнити формуляр заяви, підготувати додатки до формуляру, відправити формуляр заяви і необхідні документи, додані до формуляра до Європейського суду з прав людини;

- на другому етапі послуг при прийнятності Європейським судом з прав людини, викладених у формулярі заяви порушень Європейської конвенції, відповідач доручила позивачу скласти і відправити до Європейського суду з прав людини пояснення на заперечення Уряду України щодо заяви ОСОБА_2

У пункті 2.3 договору сторони домовилися, що відповідач зобов'язалася сплатити позивачу 350 грн. за підготовку та складання процесуальних документів з приводу подачі заяви до Європейського суду.

У пункті 4.1 розділу 4 «Гонорар (винагорода) адвоката» вказано, що загальна сума гонорару адвокату складає: 30 % від розміру суми відшкодування шкоди, визначеної остаточним рішенням суду України по справам №№2а-9131/08, 2а-176/09, 2а-4415/10 та 50% від розміру моральної шкоди, визначеної рішенням Європейського суду.

На першому етапі клієнт сплачує адвокату суму у розмірі 350 грн. за підготовку та складання процесуальних документів з приводу подачі заяви до Європейського суду (п.4.2 договору).

Так, постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2008 року стягнуто з управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації на користь ОСОБА_2 3 202,20 грн. заборгованості по допомозі та 17 645 грн. заборгованості по доплаті, які передбачені ст.ст.37,39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Постановою від 16 лютого 2010 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання.

Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 03 березня 2009 року стягнуто з того ж відповідача на користь ОСОБА_2 допомогу у сумі 5 133,60 грн. та доплату у сумі 8 556 грн., які передбачені ст.ст.37,39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Постановою від 19 березня 2009 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання.

Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 16 червня 2010 року стягнуто з того ж відповідача на користь ОСОБА_2 допомогу у сумі 9 123,2 грн. та доплату у сумі 24 007,50 грн., які передбачені ст.ст.37,39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Постановою від 19 липня 2010 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 09 січня 2014 року у справі «Хайнацький та інші проти України» визнано порушення статті 13 Конвенції та постановлено сплатити відповідачу 2 000 євро., які платіжним дорученням від 11 вересня 2014 року №2972 були виплачені в еквіваленті 33 420,81 грн. (а.с.17,19).

Окрім того, за рішенням національного суду від 16 червня 2010 року виплачено відповідачу 33 130,70 грн.(а.с.83).

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Сторони не заперечують тієї обставини, що позивач підготувала заяву до Європейського суду з прав людини. Дану роботу відповідач оплатила у сумі 350 грн. згідно умов договору, що є розумним та справедливим.

Однак, позивач наполягає на стягненні на свою користь крім вище вказаної суми також суму, яка складається із: 30% від 33 130,70 грн. + 50% від 33 420,81 грн.

Відповідно до ч.3 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що гонорар не залежить від виконаної роботи, а залежить тільки від результату спростовуються викладеним вище, а також тим, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту.

У справі «Хайнацький проти України» Європейський суд послався на пілотне рішення від 15 жовтня 2009 року у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» та здійснив розгляд справи, не беручи до уваги зауваження з боку української влади. Така обставина виключила складання і відправлення до Європейського суду з прав людини пояснення на заперечення Уряду України щодо заяви ОСОБА_2, тобто другий етап послуг не надавався.

Суд першої інстанції, виходячи із засад розумності та справедливості, врахував складність справи, витрачений позивачем час на виконання ним роботи по договору, фінансовий стан відповідача (стягнення соціальних виплат) та інші істотні обставини (оплату фактично виконаної роботи у сумі 350 грн.), а відтак обґрунтовано дійшов висновку, що відсутні підстави для стягнення з відповідача гонорару у розмірі 26 379,61 грн.

З огляду на викладене вище, решта доводів апеляційної скарги не спростовує висновків суду першої інстанції та додаткового правового обґрунтування не потребує.

Спірні правовідносини випливають із договірних. Умовами договору не передбачено відшкодування моральної шкоди, а тому відмова суду першої інстанції у її стягненні відповідає вимогам закону та умовам договору.

Суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд згідно зі статтею 308 ЦПК України залишає рішення без змін.

Рішення законне та обґрунтоване. Підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 04 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: