Провадження № 2/263/84/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.01.2015 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого - судді Кулика С.В.,

при секретарі - Чертовій О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу "Іллічивець-1", третя особа Реєстраційна служба Маріупольського міського управління юстиції про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Житлово-будівельного кооперативу "Іллічивець-1", третя особа Реєстраційна служба Маріупольського міського управління юстиції про визнання прав власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - квартиру за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 43,3 кв. Позовні вимоги обґрунтовує наступним.

Батько позивача - ОСОБА_2, був членом жилого-будівельного кооперативу «Іллічівець-1» та як члену вказаного кооперативу йому за ордером НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_3 року була видана двокімнатна квартира АДРЕСА_1. Повна вартість квартири була виплачена в 1981 році, що підтверджується довідкою ЖБК "Іллічивець-1" №37 від 05.12.2013 року. Відповідно технічного паспорту квартира за адресою: АДРЕСА_1 має загальну площу 43,3 кв.м, інвентаризаційна вартість квартири складає 44877,00 гривень.

ІНФОРМАЦІЯ_2, батько помер, при житті він до БТІ м. Маріуполя за оформленням правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_1, не звертався, тому будь-який документ підтверджуючий право власності на квартиру відсутній. Після смерті батька позивач продовжує проживати у спірній квартирі, сплачувати комунальні послуги, тобто прийняв спадок, є спадкоємцем першої черги. Однак отримати свідоцтво про право власності на спадок не вбачається можливим, оскільки за життя правовстановлюючих документів, які підтверджують дане право, а реєстрація права власності на його ім'я неможлива.

Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи було повідомлено належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи було повідомлено належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просить визнати за позивачем право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи було повідомлено належним чином, про причини неявки суду не повідомлено.

Суд, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 від 11.12.2013 року, власником квартири значиться ОСОБА_2 /а.с. 5-6/.

Відповідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого Жовтневим відділом реєстрації актів громадського стану м. Маріуполя 03.11.1998 року, ОСОБА_2, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.4/.

ОСОБА_2 був батьком позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданого Жовтневим районним відділом ЗАГС м. Жданів Донецької області /а.с. 10/.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 був членом ЖБК «Іллічівець-1», проживав за адресою: АДРЕСА_1, у 1981 році було повністю сплачено пайовий внесок у розмірі 3218 рублів /а.с. 9/.

На підставі списку «ЖБК «Іллічівець-1» ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 року було видано ордер НОМЕР_3 на право зайняття квартири АДРЕСА_1 /а.с. 8/.

Також, судом встановлено, що відповідно до звіту про оцінку квартири № 3, загальної площею 43,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, оціночна вартість зазначеної квартири станом на 20.10.2014 рік складала 160806 грн., що підтверджується звітом про оцінку майна від 20.10.2014 року з додатками, наявними в матеріалах справи.

Спірні правовідносини, що склалися між сторонами регулюються чинним на той час Цивільним кодексом Української РСР 1963 року.

У відповідності до ст. 527 ЦК Української РСР, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Змістом ст. 529 ЦК Української РСР визначено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 560 ЦК Української РСР, Спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 27 ЦПК України), так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Разом з тим, позивач не довів суду, що його права були порушені відповідачем та підлягають судовому захисту, як і не надано відомостей про звернення до нотаріальної контори для отримання свідоцтво про право на спадщину.

На даний час нормами Цивільного кодексу України, зокрема статтею 1297 передбачено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно, тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з вимогами підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають.

ОСОБА_1 всупереч вимогам ст.60 ЦПК України не надав докази того, що він звертався до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину, зокрема, на спірну квартиру, або не міг його отримати за підстав, що не залежали від його волі, отже право позивача не було порушеним, невизнаним або оспорюваним.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, предмет спору по даній справі відсутній, позов ОСОБА_1 є передчасним, оскільки з матеріалів справи не вбачається порушення, невизнання або оспорювання цивільного права позивача, тому підстав для задоволення позову немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57, 60, 61, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу "Іллічивець-1", третя особа Реєстраційна служба Маріупольського міського управління юстиції про визнання прав власності на нерухоме майно - відмовити.

Рішення суду може бути переглянуто Жовтневим районним судом м. Маріуполя за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до суду протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя С.В. Кулик