Провадження № 2/645/748/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2015 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді Алфьорової Т.М., за участю секретаря судових засідань при секретарі Ляхової І.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись при цьому те, що вони з відповідачем перебували: у шлюбі, зареєстрованому 04 березня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис за № 89. Мають малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.Шлюб розірваний 10.11.2014 року. Відповідач на теперішній час не мешкає з ними, дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Вона втратила роботу та опинилися у дуже скрутному матеріальному становищі, не має можливості надати синові все необхідне, щоб забезпечити йому належний та достойний рівень життя. З метою розвитку здібностей та підготовки до навчання в школі, син відвідує дитячий клуб «Розвивайка» при суспільному культурному центрі «Фонд духовного єднання миру», що потребує істотних матеріальних витрат -540 грн. щомісяця. Крім цього, дитина потребує регулярного огляду та лікування: у лікаря - невропатолога та педіатра. Медично-лікувальні заходи також потребують витрат, які несе самотужки. Їй достеменно відомо, що відповідач працює без офіційного працевлаштування, його щомісячний дохід складається у сумі 6000-7000 грн., тому просить стягнути аліменти щомісячно по 1300 грн., починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття, з проведенням індексації розміру аліментів, відповідно до закону.

В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі і дала пояснення про обставини викладені вище, а також пояснила, що відповідач один раз до розірвання шлюбу сплатив за школу та частково за дитячий садок. ОСОБА_2 достатньо заробляє грошей, про що не раз казав їй, але не бажає надавати щомісячно гроші. Відповідач має у приватній власності квартиру та автомобіль, на утримання якого у нього є гроші. Розмір аліментів, який пропонує відповідач, а саме: 450 грн. не буде достатнім на теперішній час для утримання дитини, якій потрібні речі, продукти харчування, ліки та на його розвиток.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав частково і пояснив, що він є батьком неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, який на теперішній час мешкає разом з матір'ю. Він по можливості допомагає позивачу, так він частково сплачував витрати за дитячий садок, за дитячий клуб, а також витрати у зв'язку з лікуванням дитини, окрім цього, дитина зареєстровано у його квартирі і тому вимушений сплачувати за нараховані комунальні послуги з урахуванням того, що в квартирі зареєстрована дитина. На теперішній час існує заборгованість по комунальним послугам у розмірі 8000 грн. У зв'язку з вказаними обставинами він не має можливості сплачувати аліменти щомісяця по 1300 грн. Працює неофіційно водієм таксі і отримує в середньому щомісяця по 3500 - 4000 грн. Не оскаржує той факт, що дитина хвора і тому буде їй допомагати, якщо буде потреба, згоден на сплату аліментів до 500 грн.

Заслухавши сторони та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, зареєстрованому 04 березня 2006 року відділом: реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис за № 89. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2014 року шлюб розірвано. Сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає разом з матір'ю ОСОБА_1

Стаття 141 Сімейного кодексу України визначає, що: мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Частина 2 і 3 статті 150 Сімейного кодексу України визначає, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток та забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до положень ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Статтею 181 ч.1, 2 СК України визначено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) в натуральній формі.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляду справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них з ким вона проживає вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що не оскарджується відповідачем.

Згідно правилам ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник, має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Вказані обставини справи свідчать про нерегулярний, мінливий дохід, що у відповідності до вимог ч.1 ст. 184 СК України, є підставою для визначення розміру стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

В ч.1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Між тим, доказів, які б свідчили, що дохід відповідача дає йому можливість надавати матеріальну допомогу дитині у розмірі 1300 грн. щомісячно, матеріали справи не містять, тоді як в судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що працює не офіційно водієм таксі і має заробіток в межах 3500 -4000 грн. Судом встановлено, що ОСОБА_2 працездатний, на утриманні не має інших неповнолітніх дітей або непрацездатних осіб і тому може надавати відповідну матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина.

Суд не погоджується, як доводами відповідача стосовного того, що на утримання дитини достатньо 500 грн., так як ця сума на теперішній час незначна і тому дитина буде позбавлена можливості отримувати все необхідно для свого розвитку та утримання.

Той факт, що у відповідача заборгованість по комунальним послугам у розмірі 8000 грн. не може свідчить про його матеріальний стан, так як ця сума накопичується роками із - за невиконання відповідачем своїх зобов'язань щодо своєчасної сплати комунальних послуг.

Згідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідачем ОСОБА_2 не надані докази стосовно того, що після розірвання шлюбу, він надає щомісяця матеріальну допомогу на утримання дитини. Надані квитанції свідчать про сплату якихось витрат до розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає обґрунтованими вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 800 грн.

Частина друга статті 184 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Таким чином, обов'язок проведення індексації розміру аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме, положеннями ст. 184 СК України, що зобов'язує державного виконавця проводити таку індексацію без додаткового судового рішення, керуючись при цьому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року за № 1078, з наступними змінами та доповненнями.

При цьому при зміні майнового стану позивача та відповідача вони обидва не позбавлені можливості звернутися до суду з позовом стосовно зміни розміру аліментів.

На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судові витрати за судовий збір 243,60 грн.

Рішення суду у відповідності до положень ст.367 ЦПК України підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів за один місяць.

Керуючись ст.ст. 180 -184 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 208,209,212-215 ЦПК України та Законом України «Про судовий збір», суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІН НОМЕР_1) уродженця м. Харків на користь ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_2) аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 800 грн. починаючи з 29.12.2014р. та до часу повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір - у розмірі 243,60 грн.

Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий - суддя -