Провадження № 2/712/139/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2015 року м. Черкаси

Соснівський районний суд в складі :

головуючого/судді - Кузьменка В.А.

при секретарі - Коваль М.О.

за участю прокурорів - Лисика М.А., Нестеренко О.Л.

адвоката - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Виконкому Черкаської міської ради, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним та скасування рішення Виконкому Черкаської міської ради, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Виконкому Черкаської міської ради, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним та скасування рішення Виконкому Черкаської міської ради, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Виконкому Черкаської міської ради № 793/18-7 від 12.10.77 року прийнято в експлуатацію, визнано право власності на прибудови та затверджено ідеальні долі між співвласниками по їх згоді в домоволодінні по АДРЕСА_1 за громадянами ОСОБА_5 (3/4 частини) та ОСОБА_6 (1/4 частини) ідеальних часток.

Вважає, що вказане рішення виконкому повинно бути визнано недійсним і скасоване, так як суперечить нормам цивільного законодавства та суттєво порушує її законні права та інтереси.

Зазначила, що її мати ОСОБА_7 проживала однією сім'єю з ОСОБА_8 по АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 її мати померла. На момент смерті їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належала ? частина домоволодіння по АДРЕСА_1. Позивач є єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті мами. В установлений законом строк вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але свідоцтво про право на спадщину ще не оформила, оскільки існує спір з ОСОБА_3 з приводу володіння і користування власністю по АДРЕСА_1. Вважає, що в основі вищевказаного спору лежить оскаржуване нею рішення Виконкому Черкаської міської ради № 793/18-7 від 12.10.1977 року. Вказує, що рішення Виконкому Черкаської міської ради прийнято на підставі згоди між співвласниками домоволодіння по АДРЕСА_1, яка викладена в розподільчому акті про фактичне користування будівлями і спорудами у даному домоволодінні від 09.12.1972 року, який був складений ЧООБТІ однак, вказаний акт не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки був сфальсифікований.

Позивач, її адвокат ОСОБА_1 та представник ОСОБА_9 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_10 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, пояснила, що оскаржуване рішення було прийняте на законних підставах та відповідно до вимог діючого на той час законодавства, крім того, позивач пропустила термін звернення до суду.

Третя особа: ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову свої заперечення мотивувала тим, що позов є необґрунтованим.

Третя особа: ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, проте скерував до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, оскільки на 1977 рік він був ще дитиною, а тому не може пам'ятати фактів за той час.

Прокурор в судове засідання не з'явився причини неявки суду не повідомив. Про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали інвентарної справи суд вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 12.10.1977 року № 793/18-7 прийнято в експлуатацію прибудови, визнано право власності на них та затверджено ідеальні частки між співвласниками по їх згоді в будинковолодіннях, в тому числі по АДРЕСА_1 за громадянами ОСОБА_5.( ? частини) та ОСОБА_6 (1/4 частина) ідеальних часток.

Підставою для прийняття рішення був розрахунок ідеальних часток по вищевказаному домоволодінню від 11.08.1977 року, який був зроблений спеціалістами ЧОБТІ по замовленню ОСОБА_11 № 1767 від 10.08.1977 року, відповідно до якого ОСОБА_11 було виділено в користування частину будинку та господарські будівлі під літерами (А1 - 50% - 303, А?1 -100 - 685, кр -100-33, В - 50 - 30, Б - 100 -224, б - 100 - 50, I - 50% - 26, № 1 - 50 %-21), що складає ? частини спірного будинковолодіння, ОСОБА_6 було виділено частину будинку та господарські будівлі під літерами (А1 - 50% - 302, а? - 100% - 87, а? - 100% - 49, В - 50 % - 29, I - 50 % - 27, № 1 - 50% - 22), що складає ? частину будинковолодіння по АДРЕСА_1.

Матеріалами справи встановлено, що до прийняття рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 12.10.1977 року ОСОБА_11 належала ? частина будинковолодіння по АДРЕСА_1, інша ? частина належала ОСОБА_6

Як вбачається з листа Черкаського обласного об'єднаного бюро технічного інвентаризації від 18.12.1996 року № 184 за підписом начальника бюро Поліщук А.Н, зміна ідеальних часток в будинковолодінні АДРЕСА_1 відбулася таким чином: будівля під літ. "Б" з прибудовою під літ. "б" вперше були заінвентаризовані в 1972 році. В той час дозвіл на будівництво господарсько-побутових споруд не вимагався. Ця будівля не являлася також самочинно переобладнаною із сарая в літню кухню, так як при первинній інвентаризації вона була зафіксована як жила времянка з наявністю отоплювальної системи. В сарай будівля під літ. "Б" була переобладнана пізніше в 1977 році, після чого знову використовувалась як жиле приміщення, що і було відображено в рішенні виконавчого комітету Черкаської міської ради від 12.10.1977 року.

Крім того, законність визначення часток колишніх співвласників будинковолодіння по АДРЕСА_1 підтверджується рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 08.12.1998 року за позовом ОСОБА_13 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про уточнення ідеальних часток в будинковолодінні між його співвласниками, з якого вбачається, що будівлі під літерами "Б" та "б" були включені в розрахунок часток майна колишніх співвласників будинку на законних підставах.

Посилання представника відповідача та третьої особи ОСОБА_3 на пропущення позивачкою строків позовної давності суд оцінює критично, оскільки згідно частин 1 та 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Судом встановлено, що з 2006 року по 2013 рік ішли судові спори з приводу спірного домоволодіння і тільки в 2014 році позивач отримала витяг з оскаржуваного нею рішення від 12.10.1977 року, саме з цього моменту, на думку суду позивач дізналася про порушення її прав, а тому в задоволенні клопотання представника відповідача та третьої особи про застосування строків позовної давності необхідно відмовити.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 12.10.1977 року № 793/18-7 прийняте в межах та у спосіб передбаченого на той час законодавства, яке діяло на момент прийняття рішення. Дане рішення колишніми співвласниками, а саме: ОСОБА_11 та ОСОБА_6 не оскаржувалось, та прийняте за їх згодою, в зв'язку з чим, не підлягає скасуванню

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215, 218, ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_2 до Виконкому Черкаської міської ради, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним та скасування рішення Виконкому Черкаської міської ради відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий: Кузьменко В.А.