Номер провадження 2/754/530/15
РІШЕННЯ

Іменем України

11.02.2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Таран Н.Г.

при секретарі судового засідання Чернишовій А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва до ОСОБА_1, про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2014 року Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Позивачем було подано адміністративний позов до Деснянського районного суду м. Києва, за результатами якого позовні вимоги задоволено, однак колегією суддів апеляційної інстанції винесене рішення районного суду на користь позивача було скасовано в повному обсязі. При інвентаризації пенсійних справ в Управлінні Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва було виявлено відсутність рішень апеляційної інстанції в справах по яким здійснено перерахунок пенсії за віком із застосуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні за календарний рік, що визначався згідно зі статтею 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». В результаті юридичним відділом було направлено запити щодо отримання рішень апеляційної інстанції чи інформації щодо не направлення апеляційних скарг. При отриманні рішення апеляційної інстанції пенсійну справу відповідача по справі було приведено у відповідність до вимог чинного законодавства. Крім того, в випадку отримання відповідачем по справі рішення апеляційної інстанції ним не було повідомлено Управління. Управлінням було направлено на адресу відповідача Претензію № 5606/06-1 від 04.08.2014 року про сплату у добровільному порядку сум надмірно виплаченої пенсії у розмірі 1007 грн. 54 коп. Посилаючись на те, що відповідач у добровільному порядку не повернув суму коштів, Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь борг у розмірі 1007 грн. 54 коп.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, вважаючи що є всі підстави для стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 1007 грн. 54 коп., оскільки він неправомірно не повідомив, фактично приховав від управління обставину, про наявність рішення апеляційної інстанції, у звязку з чим виникла переплата пенсії.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити. Суду пояснив, що позивача він повідомлів неодноразово про наявність рішення апеляційної інстанції, більше того, звертався із заявами, щодо розяснення яким чином управління буде діяти у звязку з прийнятям такого рішення апеляційним судом, на що позивач відповів листом, що стягнення з нього переплачених коштів проводитись не буде, оскільки воно виникло не з його вини.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва та отримує пенсіє за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до довідки Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва від 26.01.2015 року №1489 про нараховані суми пенсій та суми переплати за період з 13.03.2014 року по 30.04.2014 року позивачем ОСОБА_1 було надміру виплачено кошти у сумі 1007 грн. 54 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу був надісланий лист-претензія від 04.08.2014 року із вимогою добровільної сплати суми надмірно сплачених коштів у розмірі 1007 грн. 54 грн.

В судовому засіданні судом було досліджено матеріали адміністративної справи № 2а-5184/11 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії.

Як вбачається з матеріалів вищевказаної справи на підставі постанови Деснянського районного суду міста Києва від 03.10.2011 року, позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії задоволено (а.с.20-22).

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва здійснити з 08.01.2011 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 у відповідності до ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з застосуванням показників середньої заробітної плати за 2009 календарний рік та виплатити недоплачені суми з урахуванням проведених виплат.

07.03.2013 року Київським апеляційним адміністративним судом винесено постанову, якою постанову Деснянського районного суду м. Києва від 03.10.2011 року скасовано. Ухвалено нову постанову, якою у задоволенні вимог адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено (а.с.31, 32).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.01.2014 року, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 07.03.2013 року залишено без змін (а.с.110-112).

05.06.2013 року Управлінням Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва на адресу ОСОБА_1 був направлений лист, в якому останньому повідомлялося про те, що 01.12.2011 року Управлінням Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва до Київського апеляційного адміністративного суду було подано апеляційну скаргу на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 03.10.2011 року по справі №2а-5184/11 щодо проведення перерахунку пенсії з урахуванням показника середньої заробітної палати за 2009 рік (а.с.98).

Як вбачається із матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1, яка досліджена в судовому засіданні - в матеріалах пенсійної справи наявна факсокопія постанови від 07.03.2013 року надіслана на адресу позивача Київським апеляційним адміністративним судом 26.05.2013 року; також наявні звернення відповідача щодо дій, які будуть ними вчинені у звязку з прийняттям, на його думку "незаконної" постанови апеляційним судом; проект розпорядження позивача щодо проведеного перерахунку в бік зменшення пенсії, у звязку з прийняттям постанови апеляційною інстанцією, яке не затверджено ГУ УПФУ в м. Києві, оскільки відсутній оригінал рішення апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне забезпечення» виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право: отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов'язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно зі ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Відповідно до частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно; особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Виходячи зі змісту пункту 1 статті 1215 Цивільного кодексу України, пенсія, якщо її виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, поверненню як безпідставно набута не підлягає.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнооб'язкове державне пенсійне страхування» сума пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживання з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягується на підставі рішення територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до Закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, переплата пенсії відбулася у зв'язку з виконанням постанови Деснянського районного суду м. Києва від 03.10.2011 року, яку в подальшому було скасовано постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.03.2013 року, при цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які докази і судом не встановлено обставин, що переплата відбулася у зв'язку із зловживанням з боку пенсіонера, факт підроблення документів або представлення органу Пенсійного фонду неправдивих даних, які стали підставою для призначення пенсії, більше того з матеріалів пенсійної справи вбачається, що позивачу було відомо про прийняття постанови апеляційною інстанцією та сам відповідач неодноразово повідомляв про таку обставину, що виключає можливість здійснення відрахування надміру виплачених сум з пенсійних виплат позивача.

Оскільки, з боку відповідача ОСОБА_1 не було допущено будь-яких зловживань по відношенню до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києві, позивачем не доведено, що перерахування пенсії сталося з вини відповідача, суд не вбачає підстав для задоволення даного позову.

З урахуванням зазначених вище обставин та досліджених доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва до ОСОБА_1 про стягнення боргу задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», ст. ст. 101, 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 112, 115 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 58, 59, 60, 209, 212-218 ЦПК України,суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позовних вимог Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва до ОСОБА_1, про стягнення боргу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами які брали участь в розгляді справи та не були присутні під час його проголошення - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення виготовлено 16.02.2015 року.

Суддя: Н.Г.Таран