Справа № 1506/6535/2012
Провадження № 4-с/496/8/15
У Х В А Л А

06 серпня 2015 року Біляївський районний суд

Одеської області

в складі: головуючого судді - Крачкової С.В.

при секретарі - Квашенко А.В.

за участю представника ВДВС - ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Біляївка скаргу Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій», заінтересована особа відділ державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області на постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 16.06.2015 року

В С Т А Н О В И В :

10.07.2015 року від ПАТ «Лізинг інформаційних технологій» до суду надійшла скарга на постанову державного виконавця відділу ДВС Біляївського МРУЮ в Одеській області від 16.06.2015 року (ВП 43400233), про повернення виконавчого документа стягувачеві.

При цьому заявник посилається на те, що вказана постанова винесена в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» щодо здійснення державним виконавцем усіх необхідних дій для повного та фактичного виконання рішення суду.

Заявник вважає, що державний виконавець не застосував всіх заходів примусового виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за невиконання договірних зобовязань та судового збору, а всього 104 049 грн. 02. коп., передбачених вказаним Законом.

В судове засідання представник заявника не зявився, але в п. 5 скарги просить розглядати її за його відсутності.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про день розгляду справи за місцем його реєстрації, а судова повістка повернута до суду та не вручена йому в звязку з не проживанням за вказаною адресою.

Представник відділу ДВС Біляївського МРУЮ в Одеській області скаргу не визнала. При цьому пояснила, що в ході примусового виконання виконавчого листа, який надійшов від заявника, вона виконала всі необхідні дії та заходи щодо виявлення майна, яке належить боржнику ОСОБА_2, на яке може бути звернуто стягнення. Вона неодноразово виїздила за місцем проживання боржника, направила запити у всі органи з метою виявлення його майна, винесла постанову про арешт боржника. Представник заявника не звертався до неї з питання ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, а звертатись з поданням щодо тимчасового обмеження боржника в праві виїзду за межі України це її право, а не обовязок. Крім того, стягувач не проавансував витрати на примусове виконання рішення суду.

Заслухавши представника відділу ДВС Біляївського МРУЮ в Одеській області, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Право на оскарження рішень, дії або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби також передбачено ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження».

З матеріалів справи за позовом ПАТ ««Лізинг інформаційних технологій» до ОСОБА_2 вбачається, що заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 12.03.2013 року з відповідача на користь позивача було стягнуто заборгованість за невиконання договірних зобовязань у розмірі 103 018, 84 грн., судових збір 1 030, 18 грн., а всього 104 049, 02 грн.. (а.с.43-44). Вказане рішення вступило в законну силу.

За заявою представника позивача 14.05.2013 року на їх адресу був направлений виконавчий лист та рішення суду ( а.с.52, 59).

22.05.2014 року за заявою стягувача державним виконавцем відділу ДВС Біляївського МРУЮ в Одеській області було відкрито виконавче провадження №43400233 про примусове виконання вказаного виконавчого документу (а.с.62) і боржнику рекомендовано самостійно виконати рішення суду в семиденний строк.

В цей же день державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яка була направлена для відома боржнику та стягувачу і для виконання в Реєстраційну службу Біляївського РУЮ та в Центр надання послуг ПЗВАЗ.

16.06.2015 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» в звязку з тим, що при виході за місцем мешкання боржника, вказаному в виконавчому документі, майна, належного боржнику та підлягаючому опису в рахунок погашення боргу не виявлено, боржник не працює, пенсію не отримує, інших доходів не виявлено.

Згідно ч.1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а ч.2-3 вказаної статті передбачені повноваження державного виконавця при примусовому виконанні виконавчих документів.

З оглянутого в судовому засіданні виконавчого провадження ВН № 43400233 вбачається, що 22.05.2014 року державний виконавець виніс постанову про арешт майна боржника ОСОБА_2, яку направив у відповідні органи для виконання.

В ході примусового виконання рішення суду державний виконавець неодноразово здійснила виїзд за місцем проживання боржника: 23.05.2014 року, 26.06.2014 року, 30.03.2015 року та 16.06.2015 року з метою виявлення майна, що належить боржнику.

Крім того, нею були направлені запити до Центру надання послуг ПЗВАЗ ДАІ, в інспекцію державного технічного нагляду, КП «ОМБТІ та РОН», в районний центр зайнятості, в Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі, в Управління Держземагенства, в Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку, а також в Головне Управління держаної міграційної служби.

На вказані запити нею були отримані відповіді щодо відсутності у боржника ОСОБА_2 рухомого та нерухомого майна, а також будь-яких офіційних доходів, закордонний паспорт він також не отримував.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що державний виконавець відділу ДВС Біляївського МРУЮ в Одеській області в ході примусового виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь стягувача грошових коштів діяв відповідно вимог Закону «Про виконавче провадження» та відповідно наданих йому повноважень, а тому підстав для задоволення скарги ПАТ «Лізинг інформаційних технологій» суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В :

Приватному акціонерному товариству «Лізинг інформаційних технологій», в задоволенні скарги на постанову державного виконавця від 16.06.2015 року про повернення виконавчого документа стягувачу відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом 5 діб до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд з моменту її оголошення, а особами, що не були присутні в судовому засіданні з моменту отримання її копії.

Суддя: С.В.Крачкова