Справа № 161/5562/15-ц
Провадження № 2/161/2211/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

03 червня 2015 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого судді - Присяжнюк Л.М.,

за участю секретаря - Лукашевич І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

08.04.2015 року ПАТ «ПриватБанк» звернулось в суд із позовом до відповідачів про солідарне стягнення кредитної заборгованості та вказує, що 03.04.2008 року між банком та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір № 250/М, відповідно до умов якого відповідачу ОСОБА_1 було надано кредит у розмірі 40000 дол. США, на строк не пізніше 02.04.2013 року із сплатою відсотків відповідно до графіку погашення кредиту. Відповідач ОСОБА_1 умов договору не виконує, а станом на 04.03.2015 року за договором існує заборгованість в розмірі 110996,58 дол.США. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором між банком та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки. Просить стягнути солідарно із відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 110996,58 дол.США та судові витрати по справі.

Представник позивача Марчук А.П. у судове засідання не з'явився, подав заяву, якою просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив щодо заочного розгляду справи.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, заперечень чи пояснень по суті заявлених вимог не подали, хоча повідомлялися належним чином про дату, час та місце розгляду справи через оголошення у газеті - «Волинь-ноав» від 21.05.2015 року, сторінка 14.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи.

Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, з врахуванням наступного.

Судом встановлено, що 03.04.2008 року між Публічним акціонерним товариством «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 250/м відповідно до умов якого у рамках програми мікрокредитування, при наявності вільних коштів, банк зобов'язується надати позичальнику кредиту у розмірі 40000 дол.США, на термін не пізніше 02.04.2013 року, а позичальник зобов'язався повернути отриманий кредит і сплатити відсотки у встановлені даним договором терміни, а також виконати інші зобов'язання згідно з цим договором у повному обсязі (а.с.11-15).

18.03.2015 року позивачем була надіслана претензія позичальнику та поручителю про погашення заборгованості, однак остання була залишена без реагування (а.с.7-10).

Як вбачається із розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором, заборгованість ОСОБА_1 за вищевказаним кредитним договором становить 110996,58 дол.США, з яких: 32739,80 дол.США - заборгованість за кредитом, 38788,90 дол.США - заборгованість за процентами за користування кредитом, 812275,81 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 250 грн. - штраф (фіксована частина), 125625,64 грн.- штраф (процентна складова) (а.с.4-5).

У відповідності до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Як вбачається із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Із змісту ст. 625 ЦК України вбачається, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі й сплата неустойки.

В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором, між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 250/м від 03.04.2008 року, відповідно до умов якого сторонами визначено, що у випадку невиконання позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед банком на рівні з позичальником за кредитним договором (а.с. 16).

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Вказаним положенням законодавства кореспондують п.п.2,4 договору поруки (а.с. 16).

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, доводів позивача не спростували, доказів належного виконання зобов'язань не подали, а тому суд приходить до висновку, що з останніх слід солідарно стягнути заборгованості за кредитним договором в розмірі 110996,58 дол.США, що еквівалентно 2638388,66 грн.

Відповідно до ст. 79, 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути по 1827 грн. судового збору з кожного та витрати на оплату публікації судового оголошення в розмірі 90 грн. з кожного

Керуючись ст.ст. 10-11, 57-60, 79, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, на підставі ст.ст. 526-527, 553-554, 610, 611, 625, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № 250/м від 03.04.2008 року в розмірі 110996 (сто десять тисяч дев'ятсот дев'яносто шість) доларів США 58 центів США, що курсом НБУ еквівалентно 2638388 (два мільйони шістсот тридцять вісім тисяч триста вісімдесят вісім) гривень 66 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 1827 одна тисяча вісімсот двадцять сім) гривень з кожного та витрати на публікацію судового оголошення в розмірі 90 (дев'яносто) гривень з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Присяжнюк Л.М.