Справа № 456/4971/14-ц
Провадження № 2/456/400/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2015 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Шрамка Р. Т.

з участю секретаря Дяк О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третіх осіб Нижньостинавської сільської ради, Реєстраційної служби Стрийського міськрайонного управління юстиції про визнання права власності суд, -

встановив:

Позивачі звернулись до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з відповідною частиною прилеглих до нього господарських споруд. В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що в 1980 році ОСОБА_4, який був дідусем для ОСОБА_1, та батьком для ОСОБА_2, було завершено будівництво цегляного житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1. На підставі рішення виконкому Стрийської районної ради народних депутатів №224 від 15.09.1988 року, було видано свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок від 20.09.1988 року про те, що цілий жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_5 - ОСОБА_4 помер. Як видно із свідоцтва позивача ОСОБА_1, про народження серії НОМЕР_1 від 25.06.1992р., виданого Стинавською сільською радою, батьком був ОСОБА_5. Згідно витягу з погосподарської книги с. Н.Стинава №384/02-18 від 17.09.2014р., виданого Нижньостинавською сільською радою Стрийського району Львівської області, в житловому будинку по АДРЕСА_1 станом на 30.06.1990р. були зареєстровані: голова двору - ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_6, та ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4. Згідно довідки №383/02-18 від 17.09.2014р., вбачається, що на день смерті ОСОБА_4 в житловому будинку по АДРЕСА_1 проживали: дружина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, син - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 Як вбачається із довідки № 381/02-18 від 17.09.2014р. за будинком в АДРЕСА_1 закріплена земельна ділянка площею 0,14 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку. В травні 2014 року Стрийським МБТІ було видано технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1 (стара адреса: АДРЕСА_1). Даний житловий будинок, згідно виготовленого Стрийським бюро технічної інвентаризації технічного паспорту, зазначений під літерою "А-2" і складається з трьох житлових кімнат (житл. пл. 53,9 кв. м.) та кухні. Загальна площа будинку становить 205,2 кв. м. Біля будинку розміщені також господарські будівлі та споруди, такі як: сарай "Б", сарай "В", сарай "Г", навіс "Д", сарай "Е", вбиральня "Є", навіс "Ж", навіс "З", навіс "И", колодязь "К", ворота №1, огорожа №2, огорожа №3, замощення І. Інвентаризаційна вартість даного об'єкту нерухомого майна відповідно до технічного паспорта станом на 18.08.2014р. становить 265 997 (двісті шістдесят п'ять тисяч дев'ятсот дев'яносто сім гривень 00 коп.) грн. На даний час позивачі вирішили належним чином упорядкувати документацію на даний житловий будинок, оскільки після скасування "колгоспних дворів", свідоцтво про право власності належним чином ні батьком, ні позивачами переоформлено не було. На підставі заповіту, посвідченого 15.03.2004р., ОСОБА_4 житловий будинок в АДРЕСА_1 та все своє майно заповів батькові позивача ОСОБА_1, - ОСОБА_5 Після смерті батька ОСОБА_5 відкрилася спадщина, і позивач - ОСОБА_2, має намір успадкувати належну йому частину майна. Фактично після його смерті він прийняв спадщину в повному обсязі і вступив в управління спадковим майном, що знаходиться в АДРЕСА_1, займався похоронами свого батька. Третіх осіб, які б претендували на спірний житловий будинок не має, оскільки бабуся -ОСОБА_3, на належну їй частку у спадковому майні не претендує та відмовляється в користь ОСОБА_1, про що свідчить її заява-відмова від 03.12.2014р., посвідчена в Нижньостинавській сільській раді, і тому він має намір оформити дане нерухоме майно за собою. Заповіт у виконкомі Нижньостинавської сільської ради від імені ОСОБА_5 не посвідчувався, а отже спадкування повинно здійснюватися за законом. Звернувшись до Стрийської державної нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, ОСОБА_1, було відмовлено у цьому через відсутність правовстановлюючого документу, оформленого належним чином. Крім ОСОБА_1, інших спадкоємців, які б претендували на обов'язкову частку у спадщині не має. На сьогоднішній день ОСОБА_1, вправі лише володіти та користуватися спірним житловим будинком, проте розпоряджатися ним не має можливості, оскільки в нього відсутній правовстановлювальний документ на нього. У зв'язку з вищенаведеними обставинами ОСОБА_1, не має змоги оформити право власності на це нерухоме майно, а тому змушений з даним питанням звертатися до суду за захистом своїх прав. ОСОБА_1, позивач по справі ОСОБА_2, являвся членом "колгоспного двору" і теж претендує на частину даного житлового будинку в розмірі ? частки. Отже, вони мають намір оформити дане нерухоме майно за собою.

Позивач ОСОБА_1, який також є представником позивача ОСОБА_2, згідно довіреності від 28.01.2015р., в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити за його відсутності та позовні вимоги задоволити.

Відповідач ОСОБА_3, в судове засідання не з'явилась, однак подала до суду заяву про слухання справи за її відсутності та позовні вимоги задоволити.

Представник третьої особи Нижньостинавської сільської ради Стаськів В.А., в судове засідання не з'явився, однак подав заяву до суду, згідно якої просить справу слухати без участі представника сільської ради та прийняти рішення згідно чинного законодавства України.

Представник третьої особи реєстраційної служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області Угера В.А., в судове засідання не з'явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника реєстраційної служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області та при ухваленні рішення покладається на розсуд суду.

Відповідно до ст.. 197 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третіх осіб Нижньостинавської сільської ради, Реєстраційної служби Стрийського міськрайонного управління юстиції про визнання права власності підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 (із подальшими змінами) "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Судом встановлено, що на підставі рішення виконкому Стрийської районної ради народних депутатів №224 від 15.09.1988 року, 20.09.1988р., було видано свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 (нова адреса: АДРЕСА_1), належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_4.

Зі змісту указаного свідоцтва вбачається, що право власності на спірний будинок визнано не за одним ОСОБА_4, а за колгоспним двором в цілому, головою якого був останній, при цьому в свідоцтві не перераховані всі члени двору та не визначені їх частки.

Згідно витягу з погосподарської книги с. Н.Стинава №384/02-18 від 17.09.2014р., виданого Нижньостинавською сільською радою Стрийського району Львівської області, в житловому будинку по АДРЕСА_1 станом на 30.06.1990р. були зареєстровані: голова колгоспного двору - ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5, дружина - ОСОБА_6, син -ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4., та син - ОСОБА_2

Згідно ст.. 120 ЦК УРСР колгоспний двір - це сімейно-трудове об'єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч.2 123 цього Кодексі розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР №885-XII був введений в дію Закон України "Про власність".

Таким чином, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_2, мали рівне право на майно колгоспного двору, а значить, і на вказаний вище житловий будинок з господарськими спорудами, тобто по 1/4 частині.

Отже, позиція позивачів ґрунтується на нормах матеріального права і вони, як члени колишнього колгоспного двору, мають право власності кожний на 1/4 частину спірного домоволодіння.

Згідно свідоцтва про смерть виданого виконавчим комітетом Нижньостинавської сільської ради від 29.08.2014р., серії НОМЕР_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, помер ОСОБА_4.

Згідно заповіту посвідченого Нижньостинавською сільською радою Стрийського району Львівської області 15.03.2004р., ОСОБА_4, на випадок своєї смерті заповів належний йому житловий будинок з господарськими будівлями, що в с. Нижня Стинава Стрийського району Львівської області, а також все своє майно, яке йому належить за законом, де б воно не було і з чого не складалось - ОСОБА_5.

Згідно довідки виданої виконкомом Нижньостинавської сільської ради від 03.12.2014р., за №484/02-18, житловий будинок по АДРЕСА_1, згідно заповіту не був переоформлений.

Згідно свідоцтва про смерть виданого виконавчим комітетом Нижньостинавської сільської ради від 01.09.2012р., серії НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_4., помер ОСОБА_5.

Згідно довідки виданої виконкомом Нижньостинавської сільської ради від 17.09.2014р., за №383/02-18, на день смерті ОСОБА_4, в житловому будинку по АДРЕСА_1 проживали: дружина ОСОБА_6, син - ОСОБА_5, та син - ОСОБА_2

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 25.06.1992р., виданого Стинавською сільською радою Стрийського району, батьком ОСОБА_1 - був ОСОБА_5.

Отже, до спадкового майна спадкодавця ОСОБА_5, належить 1/4 частина вказаного вище домоволодіння, яка перейшла до спадкоємця по закону - сину ОСОБА_1

Таким чином, позивач ОСОБА_1, після смерті ОСОБА_5, став мати право на ? частину вказаного вище домоволодіння, як спадкоємець першої черги за законом та ? частини після смерті ОСОБА_4, що належала йому як колишньому члену колгоспного двору. Позивач ОСОБА_2, набув право власності на ? частину даного домоволодіння, як член колишнього колгоспного двору, оскільки відповідач ОСОБА_3, згідно заяви від 03.12.2014р., посвідченої в Нижньостинавській сільській раді відмовилась від належної їй частки у спадковому майні в користь позивача ОСОБА_1

Вартість вказаного домоволодіння становить відповідно до технічного паспорту на житловий будинок станом на 18.08.2014р. становить 265 997 (двісті шістдесят п'ять тисяч дев'ятсот дев'яносто сім гривень 00 коп.) грн.

Позивач ОСОБА_1, звертався до Стрийської державної нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, однак йому було відмовлено у цьому через відсутність правовстановлюючого документу, оформленого належним чином.

Відповідно до ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до положень ст.. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказам МЮУ №296/5 від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна.

Отже, виходячи з наведеного, позивачі позбавлені можливості відновити свої права у позасудовому порядку, а тому їх права підлягають судовому захисту, шляхом визнання за ними права власності.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 13, 60, 61, 197, 208, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 120, 123 ЦК Української РСР, ст.ст. 1261, 1267, 1268, 1274 ЦК України, суд,

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на ? частини житлового будинку "А-2", загальною площею 205,2 кв.м., житловою площею - 53,9 кв.м., з відповідною частиною прилеглих до нього господарських будівель і споруд, а саме: сарай "Б", сарай "В", сарай "Г", навіс "Д", сарай "Е", вбиральня "Є", навіс "Ж", навіс "З", навіс "И", колодязь "К", ворота №1, огорожа №2, огорожа №3, замощення "І", що знаходяться по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2, право власності на ? частину житлового будинку "А-2", загальною площею 205,2 кв.м., житловою площею - 53,9 кв.м., з відповідною частиною прилеглих до нього господарських будівель і споруд, а саме: сарай "Б", сарай "В", сарай "Г", навіс "Д", сарай "Е", вбиральня "Є", навіс "Ж", навіс "З", навіс "И", колодязь "К", ворота №1, огорожа №2, огорожа №3, замощення "І", що знаходяться по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Р. Т. Шрамко