243/5286/14 Справа № 2/243/35/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2015 р. Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Гусинського М.О.,

при секретарях - Карпенко (Курилової) О.Д., Нікіфорової В.В.,

за участю прокурора Мешкова Г.М,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представника третьої особи Ковальчук І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 12 суду м. Слов'янську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа відділ опіки та піклування Слов'янської міської ради, про позбавлення батьківських прав, зустрічному позову ОСОБА_5 до ОСОБА_1, третя особа відділ опіки та піклування Слов'янської міської ради, про зобов'язання не чинити перешкод у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини - доньки ОСОБА_6, зупинити виконання рішення комісії з питань захисту прав дитини Слов'янської міської ради та призначити новий порядок спілкування з донькою ОСОБА_6, стягнення моральної шкоди та судових витрат, -

В С Т А Н О В И В:

17 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до Слов'янського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа відділ опіки та піклування Слов'янської міської ради, про позбавлення батьківських прав, пояснюючи свої вимоги наступним: ІНФОРМАЦІЯ_1 під час перебування у шлюбі з відповідачем у них народилася дочка ОСОБА_6, з липня 2005 року вони з відповідачем припинили шлюбні відносини, а 06.10.2006 року рішенням суду їх з відповідачем шлюб було розірвано. Рішенням суду від 22.07.2005 року на її користь з відповідача були стягнуті аліменти на утримання доньки. Вона з дочкою мешкають окремо від відповідача, відповідач добровільно не виконував свої обов'язки з утримання та виховання дочки, регулярно аліменти не сплачує, має заборгованість по аліментах. Вона неодноразово зверталася до відповідача з приводу необхідності виконувати свої батьківські обов'язки по утриманню та вихованню дитини, попереджала його про те, що буде змушена ставити питання про позбавлення його батьківських прав. За зверненням відповідача рішенням комісії з питань захисту прав дитини Слов'янської міської ради йому був встановлений порядок та час спілкування з дочкою, а саме було встановлено час спілкування з донькою кожну першу та третю суботу кожного місяця з 10-00 години до 16-00 години в її присутності. Відповідач рішення комісії не виконує і з дочкою не спілкується, не цікавиться її здоров'ям, навчанням, не приймає участі в її вихованні, не турбується про її фізичний і духовний розвиток, не приймає участі в шкільному житті доньки, не відвідує батьківські збори. В період проведення у м. Слов'янську АТО не дав згоди вивезти доньку з міста, де була загроза її життю та здоров'ю для її оздоровлення. Просить суд позбавити відповідача ОСОБА_5 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

30.10.2014 року від відповідача ОСОБА_5 надійшла зустрічна позовна заява до ОСОБА_1, за участю третьої особи органу опіки та піклування Слов'янської міської ради, в якій позивач просить суд прийняти позовну заяву до розгляду разом з первісним позовом ОСОБА_1, зобов'язати ОСОБА_1 не чинити йому перешкод у спілкуванні та вихованні їх малолітньої дитини - доньки ОСОБА_6, зупинити виконання рішення комісії з питань захисту прав дитини Слов'янської міської ради та призначити новий порядок його спілкування з донькою ОСОБА_6, пояснюючи свої вимоги тим, що позивач ОСОБА_1 чинить йому перешкоди в спілкуванні з донькою, в тому числі і після встановлення йому комісією з питань захисту прав дитини Слов'янської міської ради порядку та часу спілкування з дочкою, не дозволяючи доньці з ним зустрічатися та спілкуватися. Коли донька відвідувала дитячий садок, він там з нею спілкувався, покупав для неї речі, іграшки. Він, незважаючи на складнощі у працевлаштуванні та відсутності постійного місця роботи, яко-можна сплачував аліменти, в тому числі і в період знаходження на обліку у центрі зайнятості, навіть в ті періоди, коли не отримував допомоги з безробіття. На даний час він має невеличку заборгованість у зв'язку із проведенням бойових дій у м. Слов'янську в поточному році, але він на даний час працевлаштувався, має постійне місце роботи і зобов'язується покрити заборгованість з аліментів повністю. Він є сумлінним батьком, любить свою дитину, сумує за нею, бажає її бачити і спілкуватися, приймати безпосередньо участь в її вихованні та розвитку. З-за негативного ставлення позивача до нього вважає можливим спілкування з дитиною тільки за відсутності позивача ОСОБА_1 Просив суд зобов'язати ОСОБА_1 не чинити йому перешкод у спілкуванні та вихованні їх малолітньої дитини - доньки ОСОБА_6, зупинити виконання рішення комісії з питань захисту прав дитини Слов'янської міської ради та призначити новий порядок його спілкування з донькою ОСОБА_6

Ухвалою суду від 30.10.2014 року позовні первісні вимоги ОСОБА_1 були об'єднанні в одне провадження із зустрічними позовними вимогами ОСОБА_5

19.11.2014 року у зв'язку із неявкою до суду позивача, відповідача та їх представників судовий розгляд справи не відбувся, перенесений 28 листопада 2014 року.

27.11.2014 року відповідач ОСОБА_5 уточнив свої позовні вимоги, надавши суду уточнену зустрічну позовну заяву, в якій змінив свої вимоги в частині призначення нового порядку спілкування з донькою ОСОБА_6 (просить суд надати йому можливість спілкуватися з донькою в першу та треті суботи з 10-00 до 17-00 кожного місяця, а також в день його народження та на наступний день народження дитини із загальною тривалістю таких зустрічей не більше п'яти годин поспіль, без присутності матері дитини, зобов'язавши ОСОБА_1 виконувати визначений порядок), та добавив нову вимогу - стягнення з ОСОБА_1 на власну користь моральної шкоди в сумі 60000,00 грн., пояснюючи завдання йому моральної шкоди моральними стражданнями та переживаннями у зв'язку із протиправною поведінкою позивача відносно нього та дитини, що привело до погіршення душевного спокою та рівноваги його та членів його сім'ї, він став нервовим і роздратованим, зник нормальний сон і апетит, погіршився загальний стан фізичного здоров'я. Через тривалий час моральних страждань і переживань він не мав можливості втілити в життя свої бажання і можливості щодо належного, повноцінного і гармонічного виховання та розвитку здібностей їх дитини.

28.11.2014 року суд прийняв уточнену зустрічну позовну заяву відповідача ОСОБА_5 до спільного розгляду із первісним позовом ОСОБА_1

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтвердила, на їх задоволенні наполягала, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_5 не визнала, проти їх задоволення заперечувала, дала пояснення, які співпадають із викладеним у позові, додатково суду пояснила наступне: відповідач ОСОБА_5 не цікавиться життям дитини, не відвідує дитину в школі, хоча його мати знає в якій школі навчається онука; ОСОБА_5 жодного разу не прийшов та не поздоровив доньку з днем народження або із іншим святом, після встановлення нового порядку спілкування з дитиною знову не відвідує дитину, має пропуски. Вона перевела дитину з одного дитячого садка до іншого у зв'язку з тим, що взимку в старому садку було холодно. Про перевід доньки до іншого садку вона не повідомляла ОСОБА_5 Під час проведення АТО у Слов'янську у червні 2014 року вона вирішила виїхати з донькою зі Слов'янська, стала шукати відповідача для отримання згоди на вивіз дитини за межи України, дізналася про те, що ОСОБА_5 вже тиждень як виїхав із Слов'янська не попередивши її. Вона не обмінювала зі ОСОБА_5 номерами телефону, в позові вона зазначила єдиний відомий їй засіб зв'язку - номер телефону матері ОСОБА_5 Вона не повідомляла ОСОБА_5 про те, що донька піде в школу, не казала номер школи. В 2011 році ОСОБА_5 вже знав в якій школі навчається донька, але не відвідував школу, не спілкувався з вчителями, жодного разу не був на батьківських зборах та на шкільних святах. З 2011 року ОСОБА_5 став не приходити до доньки в визначений органом опіки день та час, вона з матір'ю та сусідами стали складати про це акти з метою в подальшому їх використати для позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав. Акти складалися в ті дні, коли були свідки, вона зранку, до 10 години, домовлялася про це з сусідами, разом із сусідами чекали ОСОБА_5, коли він не приходив, то складали про це акт. Складені акти вона тримала у себе, так, як не знала про те, що акти потрібно було передати в орган опіки та піклування. Вона не вважає ОСОБА_5 ворогом доньки, але боїться його залишати з донькою на одинці, так. як в 2011 році батько ОСОБА_5 звертався до міліції із заявою про побиття його ОСОБА_5 06.12.2014 року ОСОБА_5 прийшов на зустріч з донькою разом зі своєю матір'ю, та стала обіймати онуку, онука розплакалася, після чого ОСОБА_5 з матір'ю пішли геть. За весь час зустрічі з донькою ОСОБА_5 не промовив до неї жодного слова. В останні дні побачень з дочкою ОСОБА_5 знов не приходив до дочки. Вона жодним чином не перешкоджає ОСОБА_5 зустрічатися з донькою, у ОСОБА_5 немає доказів завдання йому нею моральної шкоди. Просила позбавити ОСОБА_5 батьківських прав стосовно доньки, а зустрічний позов залишити без задоволення.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні дала пояснення, які співпадають із викладеним в позові та поясненнями ОСОБА_1, додатково суду пояснила що ОСОБА_5 знаходився на обліку у наркологічному диспансері у зв'язку із розладами психіки внаслідок зловживання алкоголем, наявність розладів у психіки унеможливлює правильне виховання ним дитини, тому ОСОБА_5 треба позбавити батьківських прав стосовно доньки ОСОБА_6, а зустрічні позовні вимоги потрібно залишити без задоволення.

Відповідач ОСОБА_5 до суду не з'явився, але надав заяву про те, що він за станом здоров'я не може з'явитися до суду і просить суд розглянути справу за його відсутності, за участі його представника ОСОБА_3, його позовні вимоги задовольнити, а позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Представник відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, заперечував проти їх задоволення, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_5 підтримав,на їх задоволенні наполягав, суду пояснив наступне: позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, які не виконують свої батьківські обов'язки. Надані позивачем ОСОБА_1 докази - акти за підписами свідків - викликають сумніви у їх об'єктивності. ОСОБА_5 сплачує аліменти на дитину, заборгованість виникла в останній час у зв'язку з об'єктивними причинами - відсутністю у ОСОБА_5 роботи у зв'язку із проведенням бойових дій на території м. Слов'янська, на даний час ОСОБА_5 працевлаштований і регулярно сплачує аліменти та погашає заборгованість добровільно. ОСОБА_1 ігнорує рішення опікунської ради, здійснює зустрічі ОСОБА_5 з дитиною у присутності сторонніх осіб, перешкоджає зустрічам ОСОБА_5 з дитиною, не бажає їх зустрічей. 06.12.2014 року ОСОБА_5 прийшов на зустріч з дитиною разом із своєю матір'ю, бабусею ОСОБА_6, ОСОБА_1 чекала його разом з сусідами - свідками зустрічі, повідомила про те, що дитина боїться ОСОБА_5. 12.01.2015 року ОСОБА_5 прийшов до дому ОСОБА_1 на зустріч з дитиною, але вдома нікого не було. 17.01.2015 року ОСОБА_5 зустрів ОСОБА_1 з дитиною у місті Слов'янську, з ОСОБА_1 був сторонній чоловік. Зустріч з дитиною тривала близько 10 хвилин, після чого ОСОБА_1 сказала йому про те, що дочка не бажає з ним зустрічатися. Опікунська рада за заявою ОСОБА_5 переглянула своє рішення стосовно його зустрічей з дитиною - добавили одну годину до загального часу побачення. Окрім виплати аліментів ОСОБА_5 на день народження дочки ІНФОРМАЦІЯ_1 перерахував ОСОБА_1 700,00 грн. на подарунки дочці, спробував додзвонитися до ОСОБА_1 з метою поспілкуватися з дочкою, але додзвонитися не зміг. 12.01.2015 року ОСОБА_5 вже находився на лікарняному. ОСОБА_5 з липня 2005 року мешкає окремо від ОСОБА_1 та доньки ОСОБА_6 Відповідач ОСОБА_5 відвідував доньку у дитячому садку, але коли ОСОБА_1 дізналася про це, то вона забрала дитину з дитячого садка без будь-якого повідомлення, він шукав дитину по іншим дитячим садкам, але не знайшов. Зараз ОСОБА_5 знає в якій школі навчається донька, він бажав зустрітися з її вчителями, але цього не сталося. Одного разу він бачився з дитиною у школі, але потім у зв'язку із зайнятістю не мав змоги цього робити. Доказів того, що ОСОБА_1 забороняє доньці зустрічатися з ним у школі у нього не має. ОСОБА_5 знає про те, що у доньки є мобільний телефон, але номера телефону йому ніхто не повідомив. Таке ставлення ОСОБА_1 до його зустрічей з дитиною, фактичне перешкоджання цим зустрічам, завдало ОСОБА_5 моральної шкоди, так, як у нього зіпсувався стан здоров'я, завдану моральну шкоду ОСОБА_5 оцінює у 60000,00 грн. Після отримання цих грошей він бажає їх витрати на потреби доньки ОСОБА_6 щоб вона знала про те, що ці гроші від її батька. Просив у позові ОСОБА_1 відмовити, а позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити.

Представник третьої особи відділу опіки та піклування Слов'янської міської ради Ковальчук І.Ю. суду пояснила наступне: у 2011 році орган опіки та піклування розглянув заяву ОСОБА_5 про час спілкування з дитиною та встановив дні та часи такого спілкування з дитиною. До звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом жодних звернень як ОСОБА_5, так і ОСОБА_1 до відділу опіки зі скаргами на невиконання або перешкоджання виконанню рішення органу опіки не було, в тому числі і стосовно того, до дитина ОСОБА_6 боїться свого батька ОСОБА_5 У 2014 році, після звернення ОСОБА_1 до суду із позовом про позбавлення батьківства, орган опіки розглядав питання як стосовно доцільності позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_6, так і по заяві ОСОБА_5 стосовно встановлення іншого часу та порядку спілкування з дитиною. Комісія збиралася тричі, ОСОБА_5 жодного разу на засідання комісії не з'явився, двічі - без будь-яких підстав, третього разу повідомив про те, що його не відпустили з роботи. Коли заслуховували думку ОСОБА_1, то та не повідомляла комісію про те, що дитина ОСОБА_6 боїться свого батька ОСОБА_5 У разі, якщо комісію повідомили про таке ставлення дитини до батька, то комісія доручила би психологу обстежити дитину. На комісії було заслухано бажання батька спілкуватися з дитиною на одинці, ОСОБА_5 приходив до органу опіки коли подавав заяву, повідомляв про те, що любить доньку, не хоче її втратити, бажає зустрічатися на одинці, допомагати, пояснював про те, що працевлаштувався. Комісія, враховуючи вік дитини, якої на той час було 9 років, позитивні характеристики ОСОБА_5, задовольнила вимоги ОСОБА_5 та встановила інший порядок зустрічей з дитиною - кожної першої та третьої суботи з 10 до 17 години за відсутності матері дитини та прийшла до висновку про відсутність підстав для позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав. У грудні .2014 року надійшло письмове повідомлення ОСОБА_5 про вчинення ОСОБА_1 перешкод у спілкуванні з дитиною, ОСОБА_1 із заявою про зміну відношення дитини до батька не зверталася. Комісію не повідомляли про те, що ОСОБА_5 знаходився на обліку в наркологічному диспансері, в тому числі і ОСОБА_1 цей факт не наводила, в тому числі і коли особисто приходила на засідання комісії. У разі повідомлення про таке, то з диспансеру витребували відомості і, в разі підтвердження факту зловживання ОСОБА_5 спиртними напоями, то це було би враховано при прийнятті рішення про позбавлення його батьківських прав. З довідки наркологічного диспансеру слідує, що ОСОБА_5 раніше знаходився на обліку в групі профілактичного нагляду, це не є доказом того, що він страждає на алкоголізм. Орган опіки та піклування не здійснює контроль під час зустрічей батька з дитиною, Той з батьків, кому перешкоджають у спілкуванні з дитиною, може звернутися із позовною заявою про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною до суду. Їй невідомо про те, чи зверталася ОСОБА_1 до комісії із заявою про те, що ОСОБА_5 не з'являється для спілкування з дитиною у встановлені дні побачень Вважає, що підстави для позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав стосовно доньки відсутні; що той, що ОСОБА_1 протягом кількох років складала акти про невідвідування ОСОБА_5 доньки, є підтвердженням вчинення нею перешкод у спілкуванні з дитиною, що потрібно встановити новий порядок спілкування з дитиною.

Прокурор Мешков Г.М. вважає, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, що на теперішній час позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав стосовно його доньки ОСОБА_6 буде порушенням прав як дитини, так і батька, тому у задоволені позову ОСОБА_1 потрібно відмови. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_5 потрібно задовольнити в частині встановлення порядку спілкування з дитиною.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що як позовні вимоги ОСОБА_1, так і зустрічні позовні вимоги ОСОБА_5 не підлягають задоволенню виходячи з наступного:

Батьками ОСОБА_6, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Слов'янську Донецької області є ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (а.с.6).

Шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 було розірвано Слов'янським міськрайонним судом за позовом ОСОБА_1 06.10.2006 року, у відділі РАЦС розірвання шлюбу було зареєстроване 26 жовтня 2006 року (а.с.7, 25).

Рішенням Комісії з питань захисту прав дитини Виконавчого комітету Слов'янської міської ради від 28.10.2011 року за заявою ОСОБА_5 була надана можливість ОСОБА_5 за попередньою домовленістю з ОСОБА_1 спілкуватися з донькою ОСОБА_6 у І та ІІІ суботи кожного місяця з 10-00 до 16-00 в присутності матері дитини (а.с. 9).

Неповнолітня ОСОБА_6 навчається у 4-Б класі Слов'янської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 5, батько ОСОБА_5 не відвідує батьківські збори, в шкільному житті доньки не бере участі (а.с. 10).

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 22.07.2005 року з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 були стягнуті аліменти на неповнолітню дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частки його заробітку (доходу), щомісячно, до повноліття дитини (а.с. 26).

Станом на 01.09.2013 року заборгованість ОСОБА_5 по сплаті аліментів на утримання доньки на користь ОСОБА_1 склала 6116,97 грн. (а.с. 11).

Протягом з 19.11.2011 року по 21.06.2014 року ОСОБА_1 було складено 15 актів про те, що ОСОБА_5 в цей період не відвідував доньку. Акти складено за участю сусідів - ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (а.с. 12-24).

ОСОБА_1 та ОСОБА_6 мешкають разом у будинку АДРЕСА_2 (а.с. 27-29).

ОСОБА_5 працює на посаді слюсаря-ремонтника ремонтно-механічної майстерні ТОВ «РУССОЛЬ-Україна», у квітні-червні 2014 року заробітну плату не отримував, розмір заробітку за червень 2014 року склав 2169,45 грн. (а.с. 43).

З розрахунку заборгованості по сплаті аліментів станом на 18.08.2014 року розмір заборгованості ОСОБА_5 по сплаті аліментів на користь ОСОБА_1 за період з вересня 2007 року по 01 вересня 2013 року складає 6483,97 грн. (а.с. 48).

10.09.2014 року ОСОБА_5 звернувся до бухгалтерії ТОВ «РУССОЛЬ-Україна» із заявою про стягнення з його заробітної плати ? частки аліментів на користь ОСОБА_1 (а.с. 49, 52).

21.10.2014 року ОСОБА_5 звернувся до бухгалтерії ТОВ «РУССОЛЬ-Україна» із заявою про стягнення з його заробітної плати 1/2 частки аліментів на користь ОСОБА_1 (а.с. 50, 52).

За вересень 2014 року із заробітної плати ОСОБА_5 в сумі 2169,45 грн. після відрахування обов'язкових платежів утримано аліменти в розмірі 436,28 грн. (а.с. 51).

За жовтень 2014 року із заробітної плати ОСОБА_5 в сумі 2402,78 грн. після відрахування обов'язкових платежів утримано аліменти в розмірі 966,85 грн. (а.с. 74).

За місцем мешкання та роботи ОСОБА_5 характеризується позитивно (а.с. 54, 55).

Згідно висновку органу опіки та піклування Виконавчого комітету Слов'янської міської ради від 18.11.2014 року № 29/01-1000 ОСОБА_5 не ухиляється від виконання батьківських обов'язків, цікавиться успіхами розвитку дитини, про її стан здоров'я, фізичний та духовний розвиток, надає матеріальну допомогу, і хоча не проживає разом з дочкою, бажає займатись її вихованням та утриманням, підтримувати з нею зв'язок. ОСОБА_1 зобов'язана надавати можливість ОСОБА_5 спілкуватися з дочкою ОСОБА_6 щомісяця в кожну першу та третю суботу з 10-00 до 17-00 у відсутності матері дитини. (а.с. 89).

Згідно висновку органу опіки та піклування Виконавчого комітету Слов'янської міської ради від 18.11.2014 року № 29/01-1001 ОСОБА_5 не ухиляється від виконання батьківських обов'язків, любить свою дитину, бажає її бачити, спілкуватися, приймати безпосередньо участь у її вихованні та розвитку; позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав відносно його доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 - недоцільно (а.с. 90).

ОСОБА_5 з 19.01.2015 року знаходився на лікуванні, був непрацездатним (а.с. 96, 97).

09.01.2015 року та 04.02.2015 року ОСОБА_5 перерахував ОСОБА_1 по 715,00 грн. поштовими переказами (а.с. 98, 99).

З довідки КЛПУ «Міській наркологічний диспансер міста Слов'янська» від 26.01.2015 року № 2/14-15 слідує, що «ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2., який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, перебував під наглядом з 2012 року з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Вживання зі шкідливими наслідками». Знятий з нагляду в 2013 році у зв'язку із закінченням терміну спостереження» (а.с. 100).

Суд, розглядаючи справу, виходив з наступного чинного законодавства України:

Згідно ч.1,2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно до ч. 2 ст. 30 «Загальної декларації прав людини», прийнятої та проголошеної резолюцією 217А (ІІІ) Генеральної Асамблеї від 10 грудня 1948 року кожна людина, здійснюючи свої права і свободи, повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом, виключно з метою забезпечення належного визнання й поваги прав і свобод інших з метою задоволення справедливих вимог моралі, громадського порядку та загального добробуту в демократичному суспільстві.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї від 20.11.1989 року, яка набула чинності для України з 27.09.1991 року, держави-сторони поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

Згідно до ст. 51 Конституції України кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі і сім'ї; батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ним особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджає нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК; ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Згідно до ч. 9 ст. 7 Сімейного Коджексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 157 Сімейного Кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Той з батьків, хто проживає з дитиною, у разі його ухилення від виконання договору зобов'язаний відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану другому з батьків.

Згідно до ст. 158 Сімейного Коджексу України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ст. 159 Сімейного Кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. За заявою заінтересованої сторони суд може зупинити виконання рішення органу опіки та піклування до вирішення спору. У разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним. . Особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

В судовому засіданні позивачем ОСОБА_1 та її представником ОСОБА_2 не було доведено наявності обставин, за яких ОСОБА_5 потрібно/необхідно позбавити батьківських прав стосовного його неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, суд приходить до цього переконання з наступного:

· ОСОБА_5 не є хронічним алкоголіком або наркоманом, перебування ОСОБА_5 під наглядом у КЛПУ «Міській наркологічний диспансер міста Слов'янська» з 2012 року по 2013 рік з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Вживання зі шкідливими наслідками» не є підтвердженням того, що він є хронічним алкоголіком або наркоманом, більш того, факт зняття його з-під нагляду у 2013 році свідчить про те, що ОСОБА_5 не є хронічним алкоголіком або наркоманом, в іншому випадку нагляд продовжувався та від обліку змінився;

· ОСОБА_5 не ухилявся від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини: відвідував дитину у дитячому садку до її переведення матір'ю до іншого, двічі звернувся до органу опіки та піклування із заявами про встановлення/зміну днів та часу спілкування з дитиною; регулярно сплачує аліменти, добровільно звернувся до бухгалтерії за місцем своєї роботи про стягнення з нього спочатку ? частки його заробітку (вересень 2014 року), а потім - 50% заробітної плати (жовтень 2014 року, з урахуванням раніше виниклої заборгованості); окрім стягнення бухгалтерією за місцем роботи добровільно перерахував ОСОБА_1 у січні 2015 року (напередодні дня народження ОСОБА_6) та у лютому 2015 року по 715 грн.;

· органом опіки та піклування Слов'янської міської ради було прийняте рішення про відсутність підстав для позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав стосовно своєї доньки ОСОБА_6, в тому числі і за мотивів того, що це не буде відповідати інтересам дитини.

·

Зазначені дії та обставини свідчать як про те, що ОСОБА_5 не байдуже ставиться до своєї доньки ОСОБА_6 та бажає приймати участь у спілкуванні з дитиною та брати участь у її вихованні, докази того, що таке спілкування перешкоджає нормальному розвиткові дитини позивачем ОСОБА_1 суду не надано, таким чином, поясненнями сторін та матеріалами справи не підтверджено факт того, що відповідач ОСОБА_5 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки ОСОБА_6, 2005 року народження, тому, з метою захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини ОСОБА_6, позовні вимоги ОСОБА_1 стосовно позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав задоволенню не підлягають.

Розглядаючи зустрічні позовні вимоги ОСОБА_5 суд приходить до висновку про те, що зустрічні позовні вимоги в частині зобов'язання ОСОБА_1 не чинити перешкод у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини - доньки ОСОБА_6, стягнення моральної шкоди

не доведені з наступного: позивачем та його представником не надано жодного підтвердження вчинення ОСОБА_1 ОСОБА_5 перешкод у спілкуванні та вихованні малолітньої доньки ОСОБА_6, а складання само по собі актів про невідвідування батьком дитини у визначений термін не є перешкодою у спілкуванні з дитиною; письмове звернення ОСОБА_5 до опікунської ради від 12.01.2015 року (копію якого ОСОБА_5 надав суду - а.с. 88) не містить доказів його надходження до органу опіки та піклування, до заяви не додано жодного доказу на підтвердження викладеного; докази перешкоджання у спілкуванні з дитиною також не були безпосередньо надані представником відповідача в судовому засіданні.

Суду також не надано жодного доказу на підтвердження спричинення ОСОБА_1 ОСОБА_5 як самої моральної шкоди, так і її розміру, більш того, суд, заслухавши пояснення сторін та вивчивши усі надані докази приходить до висновку про те, що ОСОБА_5 сформував рентну установку у вигляді помсти минулій дружині ОСОБА_1 за негативне ставлення до нього на безпідставне збагачення за її рахунок, тому позовні вимоги в частині зобов'язання ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_5 перешкод у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини - доньки ОСОБА_6, стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 на відшкодування заподіяної моральної шкоди 60000,00 грн. є безпідставними, недоведеними і задоволенню не підлягають.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_5 в частині зупинити виконання рішення комісії з питань захисту прав дитини Слов'янської міської ради та призначити новий порядок спілкування з донькою ОСОБА_6 також не підлягають задоволенню з наступного: з зустрічним позовом ОСОБА_5 звернувся до суду 30.10.2014 року (а.с.58), уточнив їх 28.11.2014 року, але рішенням органу опіки та піклування 18.11.2014 року було встановлено саме той порядок спілкування ОСОБА_5 з донькою, який він просить встановити судом - без присутності матері дитини ОСОБА_1, кожної першої та третьої суботи, з 10-00 до 17-00 години. Питання про можливість здійснення зустрічей як в день народження ОСОБА_5, так і на наступний день після народження ОСОБА_6 ним перед органом опіки взагалі не ставилися і не були на розгляді в комісії. Необхідність здійснення зустрічей як безпосередньо в день народження ОСОБА_5, так і на наступний день після народження ОСОБА_6 відповідачем ОСОБА_5 в його зустрічному позові не обґрунтовувалася, в судовому засіданні представник відповідача також не навів жодної обставини на підтвердження необхідності таких зустрічей, причин не повідомлення про ці вимоги комісії органу опіки та піклування, у зв'язку з чим суд зазначені позовні вимоги також вважає недоведеними та такими, які задоволенню не підлягають.

У зв'язку з тим, що судом не задоволені жодні із позовних вимог сторін, то й вимоги сторін в частині стягнення на їх користь понесених по справі судових витрат, в тому числі й з надання правової допомоги, відповідно до ст. 88 ЦПК України задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа відділ опіки та піклування Слов'янської міської ради, про позбавлення батьківських прав - залишити без задоволення.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_1, третя особа відділ опіки та піклування Слов'янської міської ради, про зобов'язання не чинити перешкод у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини - доньки ОСОБА_6, зупинити виконання рішення комісії з питань захисту прав дитини Слов'янської міської ради та призначити новий порядок спілкування з донькою ОСОБА_6, стягнення моральної шкоди та судових витрат - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Слов'янський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 12 лютого 2015 року.

Суддя Слов'янського міськрайонного суду М.О.Гусинський