Справа № 466/808/14 Головуючий у 1 інстанції: Луців-Шумська Н.Л.
Провадження № 22-ц/783/410/15 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Курій Н.М., Мельничук О.Я.,

з участю секретаря Гацій І.І.,

з участю представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Державного територіально-галузевого об"єднання "Львівська залізниця" на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 вересня 2014 року у справі за позовом Державного територіально-галузевого об"єднання "Львівська залізниця" до Брюховицької селищної ради, ОСОБА_2, третя особа - відділ Держземагенства у м. Львові, про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним державного акта, -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2014 року Державне територіально-галузеве об"єднання "Львівська залізниця" (далі - ДТГО) звернулось в суд з позовом до Брюховицької селищної ради, ОСОБА_2, третя особа - відділ Держземагенства у м. Львові, та посилаючись на те, що оскаржуваним рішенням і державним актом про право власності на земельну ділянку фактично передано у власність ОСОБА_2 частину земельної ділянки, яка перебуває у смузі відведення залізниці, просило ухвалити рішення про визнання незаконним рішення селищної ради і визнання недійсним державного акта.

Оскаржуваним рішенням суду в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила ДТГО "Львівська залізниця". В апеляційній скарзі стверджує про порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що під час розгляду справи суд безпідставно не взяв до уваги погоджений представником виконкому Львівської міської ради План смуги відведення та не дав належну правову оцінку Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 30.01.2013 року, якою визначено площу 18,75 га земельної ділянки, що перебуває в користуванні залізниці, а також Довідці про сплату земельного податку від 20.01.2014 року, якою підтверджується сплата земельного податку за земельну ділянку площею 18,75 га. Вважає, що суд не з"ясував правовий статус земельної ділянки, докази приналежності цієї земельної ділянки до земель комунальної власності, наявність у Брюховицької селищної ради Державного акта на право комунальної власності, та не встановив, за рахунок яких земель Брюховицька рада безоплатно передала у власність ОСОБА_2 спірну земельну ділянку. Стверджує, що суд не дослідив Схему розташування смуги відведення ДТГО "Львівська залізниця" на проміжку км.9-км.10 дільниці Рудно-Підбірці, яка підтверджує наявність перетину земельної ділянки залізниці із земельною ділянкою ОСОБА_2 Зазначає, що відсутні будь-які докази користування відповідачем ОСОБА_2 спірною земельною ділянкою на момент прийнятті Радою рішення №521 від 20.10.2005 року, а тому вважає, що Рада не могла володіти цією землею і розпоряджатись нею як своїм майном. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про безпідставність доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено наступні обставини.

Пунктом 1.9 рішення 16-ої сесії Брюховицької селищної ради 24 скликання за №521 від 20.10.2005 року затверджено технічну документацію для видачі державного акта на право власності на землю і безоплатну передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,0632 га для ведення індивідуального садівництва по АДРЕСА_1 ОСОБА_2. (а.с.12-13)

На підставі вказаного рішення ОСОБА_2 видано державний акт серії ЯГ №058635 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0632 га в АДРЕСА_1 для ведення садівництва. (а.с.50)

Планом департаменту Південно-Західної залізниці за 1962 рік, узгодженим з виконкомом Львівської міськради, визначено полосу відводу лінії Рудно-Підбірці Львівської залізниці від км. 4+850 до км 11+106. (а.с.14-18)

Згідно з даними викопіювання з плану геодезичної зйомки смуги відведення ДТГО "Львівська залізниця" на проміжку від км 9 до км 10 в напрямку від ст.Рудно до станції Підбірці наявне накладання земельної ділянки, що перебуває у власності ОСОБА_2 на земельну ділянку в смузі відведення ДТГО "Львівська залізниця" площею 0,009 га. (а.с.29)

Відповідно до акта обстеження земельної ділянки від 7.10.2013 року в смузі відведення залізниці перебувають земельні ділянки громадян, в тому і числі і земельна ділянка гр.ОСОБА_2 (а.с.30)

Ухвалючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено незаконність рішення селищної ради щодо передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_2, а відтак відсутні підстави для скасування рішення і державного акта.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можна в зв"язку з наступним.

Згідно з п.п.54, 55 Загальних засад землекористування та землеустрою, затверджених постановою ЦИК СРСР від 15.12.1929 року, землі транспорту визначено землями спеціального призначення, які використовувались на підставі особливих положень про ці землі.

Відповідно до статей 1 та 4 Положення "Про землі, надані транспорту" затвердженого Постановою Центрального виконавчого комітету СРСР № 58 та Ради народних комісарів СРСР № 50 від 07.02.1933 року землями наданими транспорту / в тому числі залізничному/, визнавались землі, зайняті залізничними шляхами та іншими об"єктами залізничної інфраструктури. Це Положення діяло до набрання чинності Постановою Ради Міністрів СРСР від 08.01.1981 року № 24 "Про затвердження положення про землі надані транспорту" , що не врахував суд першої інстанції при вирішення справи.

Положеннями ст.111 ЗК УРСР (1970 року) встановлено, що відповідно до Основ земельного законодавства Союзу РСР та союзних республік порядок користування землями промисловості, транспорту, курортів, заповідників та іншого несільськогосподарського призначення, встановлення зон з особливими умовами землекористування (округи, санітарної охорони і т. ін.) визначається положеннями про ці землі, затверджуваними Радою Міністрів СРСР і Радою Міністрів Української РСР.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про залізничний транспорт" землі, що надаються в користування для потреб залізничного транспорту, визначаються відповідно до Земельного Кодексу України. До земель залізничного транспорту належать землі смуг відведення залізниць під залізничним полотном та його облаштуванням, станціями з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв'язку, водопостачання, каналізації; під захисними та укріплювальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими будівлями та іншими спорудами, необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту. Для забезпечення у межах смуги відведення нормальної експлуатації залізничних колій, ліній і електропостачання та зв'язку, інших пристроїв та об'єктів залізничного транспорту загального користування, а також у місцях, де є небезпека зсувів, обвалів, розмивів, селей, снігозанесень та інших небезпечних впливів, встановлюються охоронні зони.

Згідно зі ст. 68 Земельного кодексу України (2002 року) до земель залізничного транспорту належать землі смуг відведення залізниць під залізничним полотном та його і облаштуванням, станціями з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв'язку, водопостачання, каналізації; під захисними та укріплювальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими будівлями та іншими спорудами, і необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту.

Відповідно до п.7 розділу Х "Перехідні положення" ЗК України (2002 року) громадяни та юридичні особи зберігають право на земельні ділянки, одержані ними до 1 січня 2002 року у власність, у тимчасове користування або на умовах оренди в розмірах, що були раніше передбачені чинним законодавством.

Земельним кодексом УРСР (1970 року) та п.5 постанови Верховної Ради України №562 від 18.12.1990 року також не передбачалось вимоги щодо отримання правовстановлюючого документа для земель транспорту.

А відтак, виходячи з наведеного слід дійти висновку, що з 1962 року смуга відведення шириною 40 метрів перебуває у правомірному користуванні позивача по справі, і, що селищною радою за відсутності підстав та умов, визначених ст.ст.140-149 ЗК України оскаржуваним рішенням фактично припинено право користування позивача по справі земельною ділянкою площею 0,009 га, і передано останню в складі земельної ділянки площею 0,0632 га у власність відповідачки ОСОБА_2

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

При апеляційному розгляді судом роз"яснено положення ч.4 ст.10 ЦПК України, однак клопотання про призначення експертизи для визначення розміру спірної земельної ділянки не подано.

В зв"язку з викладеним колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову, в зв"язку з чим рішення суду першої інстанції відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись п.3 ч.1 ст.307, п. 4 ч. 1 ст. 309, ст. 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу Державного територіально-галузевого об"єднання "Львівська залізниця" задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 вересня 2014 року скасувати. Ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Визнати нечинним п.1.9 рішення 16-ої сесії Брюховицької селищної ради 24 скликання за №521 від 20.10.2005 року про затвердження технічної документації для видачі державного ата на право власності на землю і безоплатну передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,0632 га для ведення індивідуального садівництва по АДРЕСА_1 ОСОБА_2.

Визнати недійсним державний акт серії ЯГ №058635 на право приватної власності на земельну ділянку, виданий ОСОБА_2 на підставі рішення 16-ої сесії Брюховицької селищної ради 24 скликання за №521 від 20.10.2005 року площею 0,0632 га в АДРЕСА_1 для ведення садівництва.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий : Павлишин О.Ф.

Судді: Курій Н.М.

Мельничук О.Я.