У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

№ 2-с/760/65/15

№760/12547/15-ц

27 липня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

при секретарі - Носачову А.К.

розглянувши в відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 - про скасування судового наказу у справі за заявою Дочірнього підприємства «Автомобіліст» Відкритого акціонерного товариства «КАТП 13062» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

11 червня 2015 року Солом'янським районним судом м. Києва видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Дочірнього підприємства «Автомобіліст» Відкритого акціонерного товариства «КАТП 13062» суму заборгованості за оплату житлово - комунальних послуг.

30 червня 2015 року боржник ОСОБА_1 подав до суду заяву про скасування судового наказу.

03 липня 2015 року справу було на підставі положення про автоматизовану систему документообігу позовну заяву було розподілено та передано в провадження судді.

Боржник при зверненні до суду зазначає, що він проживає та зареєстрований в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 разом з ним проживає дружина та двоє синів. На підставі цього, вважає, що стягував повинен був подати заяву про видачу судового наказу з усіх повнолітніх членів сім'ї, а не виключно з боржника.

Також заперечує щодо суми нарахованого боргу Дочірнім підприємством «Автомобіліст» Відкритого акціонерного товариства «КАТП 13062» за надані житлово-комунальні послуги, яка відображена у «Відомості нарахувань - оплати за проживання», аргументуючи тим, що документ про нарахування - оплати за проживання, який підтверджує заборгованість не містить даних щодо складу боргу, назву нарахованої комунальної послуги, розмір діючих тарифів по оплаті за житлово - комунальні послуги, а також відсутні суми здійснених оплат за проживання у гуртожитку.

Крім цього, заявник не погоджується з сумою нарахованого боргу, оскільки сума відображена у відомості нарахувань - оплати за проживання не відповідає відомостям про нарахування оплат за грудень місяць 2014 року.

Проти вимог стягувача заперечує, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки не підтверджена належними доказами.

Враховуючи викладене вище, просить скасувати судовий наказ, яким з нього стягнуто суму заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Представник заявника в судовому засідані підтримав позицію викладену в заяві та просив її задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання стягувач не з'явився. Про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заяви боржника та скасування судового наказу, виходячи з наступного.

Згідно п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року №45 власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 355, 360 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач проживає за зазначеною адресою не один, а з сім'єю.

Крім того, з довідки форми №3 вбачається, що співвласниками частини квартири є сім'я з чотирьох чоловік.

Будь-яких відомостей про те, чи проживають співвласники в зазначеній квартирі, чи користуються житлово-комунальними послугами, та чи мають окремий особовий рахунок для сплати житлово-комунальних послуг відповідно до частки права власності на квартиру в матеріалах справи не зазначено.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2012 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов'язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Таким чином, заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 12 червня 2015 року є обґрунтованою, подана з дотриманням строків її подачі, а, отже, підстав відмовити у її задоволенні немає.

Враховуючи вище викладене, судовий наказ підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 105, 105-1 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу задовольнити.

Скасувати судовий наказ від 12 червня 2015 року, виданий Солом'янським районним судом м. Києва за заявою Дочірнього підприємства «Автомобіліст» Відкритого акціонерного товариства «КАТП 13062» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Роз'яснити Дочірньому підприємству «Автомобіліст» Відкритого акціонерного товариства «КАТП 13062», що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: