У Х В А Л А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 3 вересня 2015 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі: Черненко В.А., Журавель В.І., Штелик С.П., розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет застави, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», ОСОБА_6 про визнання недійсним договору застави транспортного засобу за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 - на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 січня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 17 березня 2015 року, - в с т а н о в и л а: У квітні 2013 року публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк») звернулося до суду із вищевказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просило в рахунок погашення заборгованості за генеральним договором про надання кредитних послуг № BL3023 від 18 червня 2008 року, укладеним між ОСОБА_5 та банком, яка станом на 3 січня 2013 року складає 536 065,05 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України становить 4 284 767 грн 94 коп., а саме: прострочена заборгованість по кредиту - 507 369,06 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України становить 4 055 400 грн 90 коп., відсотки - 28 588,44 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України становить 228 507 грн 40 коп., підвищені відсотки - 107,55 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України становить 859 грн 65 коп., звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки «Honda», реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить заставодавцю ОСОБА_4, шляхом реалізації з прилюдних торгів за початковою ціною 175 тис. грн. Вимоги мотивувало тим, що 18 червня 2008 року між банком та ОСОБА_5 був укладений генеральний договір про надання кредитних послуг № BL3023 з додатковим угодами до нього від 18 червня 2008 року, від 17 вересня 2009 року, від 14 вересня 2010 року, від 9 вересня 2011 року, за якими останній отримав кредит в сумі 520 тис. доларів США з кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 1 червня 2033 року та сплатою 13,45 % річних згідно графіків погашення кредиту. Для забезпечення зобов'язань за кредитним договором 17 вересня 2009 року між банком та ОСОБА_4, від імені якої за довіреністю діяла ОСОБА_6, був укладений договір застави транспортного засобу, за яким ОСОБА_4 передала в заставу належний їй на праві власності автомобіль марки «Honda», реєстраційний номер НОМЕР_1. В подальшому 14 вересня 2010 року і 9 вересня 2011 року до даного договору застави були укладені додаткові угоди, сторонами яких були банк і ОСОБА_4 Внаслідок того, що ОСОБА_5 належним чином не виконував своїх зобов'язань за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів, у нього виникла заборгованість. У грудні 2014 року ОСОБА_4 пред'явила до ПАТ «Універсал Банк» зустрічний позов про визнання недійсним договору застави транспортного засобу. Вимоги мотивувала тим, що ОСОБА_6, яка діяла від її імені на підставі довіреності від 11 вересня 2009 року, 17 вересня 2009 року не мала повноважень на підписання вказаного договору, оскільки в довіреності від 11 вересня 2009 року відсутнє зазначення конкретно визначеного транспортного засобу, який би ОСОБА_4 уповноважила ОСОБА_6 передати в заставу. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 12 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17 березня 2015 року, позов ПАТ «Універсал Банк» задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості за генеральним договором про надання кредитних послуг № BL3023 від 18 червня 2008 року, укладеним між ОСОБА_5, яка станом на 3 січня 2013 року складає 536 065,05 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України становить 4 284 767 грн 94 коп., а саме: прострочена заборгованість по кредиту - 507 369,06 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України становить 4 055 400 грн 90 коп., відсотки - 28 588,44 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України становить 228 507 грн 40 коп., підвищені відсотки - 107,55 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України становить 859 грн 65 коп., звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль марки «Honda», реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить заставодавцю ОСОБА_4, шляхом реалізації відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено. У поданій касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_7, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права. Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ПАТ «Універсал Банк» та відмову у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4, з висновком якого погодився апеляційний суд, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права. Зокрема, суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову ПАТ «Універсал Банк» та відмову у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4, оскільки у зв'язку з невиконанням ОСОБА_5 своїх зобов'язань за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів у нього виникла заборгованість, яка підлягає стягненню шляхом звернення стягнення на предмет застави. Крім того ОСОБА_4, укладаючи особисто додаткові договори до договору застави, схвалила його умови, відтак такий договір створює право у позивача на звернення стягнення на заставне майно. Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень. Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити. Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 - відхилити. Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 січня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 17 березня 2015 року залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає. Колегія суддів: В.А. Черненко В.І. Журавель С.П. Штелик
й