АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа: №22ц/791/134/15 Головуючий в І інстанції Волошин Р.В.
Категорія: 27 Доповідач: Прокопчук Л.П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2015 року лютого місяця 11 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Прокопчук Л.П.
Суддів:Базіль Л.В.,
Полікарпової О.М.
При секретарі:Мироненко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 13 листопада 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

17 вересня 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 02.12.2005 року ОСОБА_5 отримала кредит у розмірі 3 200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідачка зобов'язалася погашати кредит у визначені договором строки, але взяті зобов'язання не виконала і тому станом на 30.06.2014 року утворилася заборгованість у сумі 8 296,76 грн., яка складається з : 1 298,37 грн. - заборгованості за кредитом, 6 127,12 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафів - 500 грн. фіксована частина, 371,27 грн. - процентна складова.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_5 всю витребувану ним суму заборгованості за кредитом та витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 13 листопада 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 7 796, 76 грн., а також 243,60 грн. судових витрат.

В решті відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просила його скасувати і ухвалити нове.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримала з підстав, викладених у ній.

Вважаючи рішення суду законним і обґрунтованим, представник банку, просила залишити його без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не впливає із сутті кредитного договору.

Частиною 1 ст.1049 ЦК визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавці позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Із матеріалів справи вбачається, що 02 грудня 2005 року ОСОБА_5 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у сумі 2000 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідачка погодилася з тим, що заява разом з умовами і правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і тарифами, які були надані їй для ознайомлення, складають між нею і банком договір.

Згідно з пунктом 9.12 Умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не інформує іншу сторону про припинення дії договору, він пролонгується на такий самий термін.

Строк дії картки згідно з пунктом 3.1.1 Правил користування платіжною картою указано на лицевій стороні карти (місяць, і рік) і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця.

Заявою позичальника визначено, що строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії карти, а також встановлено порядок погашення заборгованості : щомісячними платежами у розмірі 7% від суми заборгованості.

За договором, що визнає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починаються після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінчення строку дії договору.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 19 березня 2014 року у справі №6-14цс14.

Із розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачка в порушення умов договору здійснювала погашення щомісячних платежів не в повному розмірі та з порушенням строків, останній платіж здійснила 17.09.2007 року, тому утворилася заборгованість на загальну суму 8 296,76 грн.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Відповідачкою заявлено про застосування строку позовної давності.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник банку підтвердила про неможливість надання доказів на підтвердження строку дії картки, одержаної позичальником у 2005 році. Не збереглася вона і у ОСОБА_5, яка не пам'ятає факту її отримання взагалі.

Надана банком виписка із нової картки зі строком дії до грудня 2012 року (а.с.70) не може бути прийнята до уваги апеляційним судом т.я позивач не має доказів отримання ОСОБА_5 нової картки, сама відповідачка спростовує факт її отримання.

При цьому апеляційним судом враховуються вимоги пункту 3.1.3 Правил користування платіжною картою, відповідно до якого строк дії картки продовжуються банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком) за умови наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картрахунку.

Дату емісії нової карти представник банку не зміг назвати.

В судовому засіданні апеляційної інстанції також представником банку надано роздруківку руху коштів по рахунку, відкритому позичальникові, з якого вбачається, що 27.09.2009 року позичальником частково погашено нарахований штраф у сумі 500 грн.

Проте така інформація не узгоджується з розрахунком заборгованості, який надавався банком до суду першої інстанції та поясненнями представника банку про те, що останній платіж відповідачка здійснила 17.09.2007 року. ОСОБА_5 також категорично спростовує факт сплати нею грошових коштів у вересні 2009 року.

Крім того згідно розрахунку заборгованості штраф у сумі 871,27 грн. (500 грн. - фіксована частина і 371,27 грн. - процентна складова) є непогашеними (а.с.6-8).

Враховуючи, що встановлення строку дії карти за 2005 рік є неможливим, колегія суддів виходить із умов договору про необхідність сплати отриманого 02.12.2005 року кредиту у сумі 3 200 грн. щомісячними платежами у розмірі 7% від суми заборгованості, тому кінцевим терміном повернення кредиту є 02.02.2007 року.

Оскільки останній платіж ОСОБА_5 здійснила 17.09.2007 року, а з позовом до суду банк звернувся лише 17.09.2014 року, то колегія суддів вважає, що ПАТ КБ «Приватбанк» пропустив строк звернення до суду за захистом свого порушеного права, тому у суду першої інстанції не було законних підстав для задоволення його позову.

За встановленого ухвалене судом першої інстанції рішення підлягає скасуванню з постановленням нового про відмову у задоволенні позову банку.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, в силу ст.ст. 257, 267 ЦК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 13 листопада 2014 року скасувати і ухвалити нове.

Відмовити публічному акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» у задоволенні його позову.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього ж часу може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис)

Судді: (два підписи)

З оригіналом згідно:

Суддя: Л.П.Прокопчук