Ухвала

іменем україни

14 травня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Умнової О.В., Фаловської І.М.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 червня 2014 року та рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 05 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 12 квітня 2006 року ОСОБА_4 отримала кредит у розмірі 3 тис. грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала та станом на 31 грудня 2013 року має заборгованість у розмірі 21 674,99 грн., яку позивач просив суд стягнути з неї на свою користь та понесені судові витрати.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 червня 2014 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 21 674,99 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 05 січня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості за кредитним договором змінено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 12 квітня 2006 року в розмірі 15 925,22 грн., з яких: 4968 грн. - заборгованість за кредитом; 9448,89 грн. - заборгованість по процентам, 500 грн. - штраф (фіксована складова) і 1008,33 грн. - штраф (процентна складова). У решті рішення місцевого суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення місцевого та апеляційного судів, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, та просить ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволені з огляду на наступне.

Згідно з частиною другою статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог статті 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції у незміненій частині, з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов вірного висновку, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Позивач свої кредитні зобов'язання виконав, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

Змінюючи рішення місцевого суду в частині стягнення заборгованості за кредитним договором, суд апеляційної інстанції, вірно виходив із того, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Також апеляційний суд, враховуючи роз'яснення, викладені у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», навів у мотивувальній частині свого рішення розрахунки, з яких виходив при частковому задоволенні грошової вимоги.

Крім того, апеляційний суд, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обґрунтовано відхилив доводи апеляційної скарги, що судом безпідставно не було враховано положення п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо застосування строків позовної давності, оскільки він стосується позасудового порядку повернення споживчого кредиту, на що звернуто увагу у правовій позиції Верховного Суду України у справі № 6-126цс13 від 20 листопада 2013 року.

Судом першої інстанції в незміненій частині та апеляційним судом при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а рішення місцевого суду в незміненій частині та рішення апеляційного суду залишити без змін.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні місцевим судом в незміненій частині та апеляційним судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 червня 2014 року в незміненій частині та рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 05 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська