Справа № 648/56/15-ц
Провадження № 2/648/179/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року Білозерський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого - судді: Сімчук С.Б.,

при секретарі: Циммерман І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Білозерка Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Інгулецької сільської ради Білозерського району Херсонської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом та встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з вказаним позовом, в обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку АДРЕСА_1. 06.04.1987 року ОСОБА_2 склав заповіт, за яким все належне йому майно він заповідав позивачу по справі. За життя спадкодавець ОСОБА_2 не встиг зареєструвати право власності на вказаний житловий будинок. Крім того, в тексті заповіту при оформленні було допущено описку в правильності написання прізвища позивача, а саме замість «ОСОБА_1» вказано «ОСОБА_1». Просив позов задовольнити, постановити судове рішення, яким визнати за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт правильності написання його прізвища у заповіті «ОСОБА_1» замість помилково зазначеного «ОСОБА_1».

Представник позивача в судове засідання не з»явився, однак подав до суду заяву, в якій просив позов задовольнити, справу розглянути без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, однак подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував щодо задоволення позову, просив справу розглянути без його участі.

Суд вважає можливим у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в зв»язку із неявкою сторін судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу

Дослідивши докази, що є у справі, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що:

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку АДРЕСА_1.

За життя ОСОБА_2 06.04.1987 року склав заповіт, за яким все належне йому майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося він заповідав сину ОСОБА_1

Наразі ОСОБА_1 не може скористатися своїм правом належного оформлення спадкових прав, оскільки в заповіті його прізвище записано «ОСОБА_1» замість «ОСОБА_1», тоді коли у всіх інших правовстановлюючих документах його прізвище записано вірно «ОСОБА_1».

Вказана розбіжність перешкоджає йому в реалізації права щодо вирішення питання належного оформлення спадкових прав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім»я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім»ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Факт родинних відносин між померлим ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підтверджується заявою Інгулецької сільської ради Білозерського району Херсонської області, а саме: зазначений у заповіті від 06.04.1987 року спадкоємець ОСОБА_1 є однією і тією ж особою - сином ОСОБА_2, підстава: помилково записано прізвище спадкоємця утворилося при перекладі з російської мови.

Факт належності спірного житлового будинку ОСОБА_2 підтверджується зібраними та дослідженими по справі доказами:

довідками виданими Інгулецькою сільською радою Білозерського району Херсонської області про те, що житловий будинок в АДРЕСА_1 згідно Акту передачі будинку по переселенню від 14.04.1968 року та записів у погосподарських книгах сільської ради за 1968-2014 роки зареєстрований і належить на правах особистої власності ОСОБА_2 (підстава - погосподарська книга №1 особовий рахунок НОМЕР_1);

відповідно технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 15.12.2014 року на земельній ділянці розташованій в АДРЕСА_1 з надвірними будівлями, з роком забудови - 1968 р.;

довідкою виданою директором радгоспу «Інгулець» про те, що ОСОБА_2 станом на 07.12.1971 року повністю розрахувався за спірний житловий будинок.

Згідно спадкової справи заведеної Білозерською державною нотаріальною конторою за №468/2014 початої 16.12.2014 року інших спадкоємців за заповітом після померлого ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 окрім позивача по справі - ОСОБА_1 немає.

У відповідності з Листом Міністерства Юстиції України №15-32/319 від 21.02.2005 року у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визнання належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинна вирішуватися в судовому порядку.

Згідно інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року записи у погосподарських книгах визнавалися в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Згідно ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР (в ред. 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (в ред. 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст. 549 ЦК УРСР (в ред. 1963 року) вважається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном.

Довідкою №106 від 08.12.2014 року виданою Інгулецькою сільською радою Білозерського району Херсонської області підтверджується, що протягом шести місяців після смерті ОСОБА_2 у будинку був зареєстрований та проживав його син - ОСОБА_1

Оцінив і дослідив усі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що спадкодавець ОСОБА_2 на передбачених законом підставах набув право власності на домобудівлю АДРЕСА_1 шляхом виплати коштів за радгоспний будинок, але не встиг за життя зареєструвати своє право власності на вказану домобудівлю; також суду надано достатньо доказів для встановлення факту, що має юридичне значення, а тому вимоги позивача законні та обґрунтовані, і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 197, 212, 214-215, 256 ЦПК України, на підставі ст. ст. 524, 548, 549 ЦК УРСР (в ред. 1963 року), суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Встановити факт належності заповіту від 06.04.1987 року ОСОБА_1, прізвище якого в заповіті зазначено «ОСОБА_1».

Визнати в порядку спадкування за заповітом право власності за ОСОБА_1 та житловий будинок площею 58 м.кв. та надвірними будівлями та спорудами позначеними у технічному паспорті під літерами «Б», «В», «Е», «Г», погріб літ. «Ж», туалет літ. «Д», «З», колодязь №1, огорожа №2, №3, мостіння №І, розташованих на земельній ділянці площею 0,25га по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення через Білозерський районний суд.

Головуючий: /підпис/ С.Б. Сімчук

Копія: вірно (суддя)