Справа № 589/1515/15-ц
Провадження № 2/589/462/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2015 р.

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого - судді Прачук О.В.,

з участю секретаря судового засідання Антошко Т. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шосткинської міської ради, треті особи: орган опіки і піклування виконавчий комітет Шосткинської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 ,

- про визнання права власності на 1/2 частину житла

ВСТАНОВИВ:

Позивач, звернувшись до суду, свої вимоги мотивував тим, що з 01 червня 2002 року по 29 вересня 2012 року він перебував у шлюбі з ОСОБА_5. Під час подружнього життя за спільні кошти позивач разом з ОСОБА_5 придбали квартиру АДРЕСА_1. ОСОБА_6 власності на вказану квартиру було зареєстроване за ОСОБА_5 09 березня 2013 року ОСОБА_5 померла.

Позивач зареєстрований та постійно проживає в квартирі, здійснює догляд за квартирою та сплачує комунальні послуги, але, оскільки право власності на квартиру зареєстровано за померлою колишньою дружиною, позивач позбавлений можливості розпоряджатися належним йому майном, оформити субсидію. Тому позивач просить визнати за ним право власності на 1/2 частину спірної квартири.

В судове засідання позивач не зявився, надав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій проти задоволення позову не заперечував, прохав справу слухати без їх участі.

Треті особи по справі: ОСОБА_2 та представник органу опіки і піклування, що представляє інтереси ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в судове засідання не зявились, надали заяви, в яких проти позову не заперечували та просили здійснювати розгляд справи за їх відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Діючим законодавством, зокрема ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 60 Сімейного кодексу України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Вказане встановлено і ч. 3 ст. 368 ЦК України, а саме: майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» N 11 від 21.12.2007 спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна (в тому числі і квартири), за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Стаття 70 СК України встановлює рівність часток дружини та чоловіка у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Презумпція рівності часток співвласників у праві спільної сумісної власності встановлена і ст. 370 та 372 ЦК України.

З рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 14.09.2012 року вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_6) О. П. перебували у шлюбі, зареєстрованому відділом РАГС Шосткинсього міськрайонного управління юстиції 01 червня 2002 року за актовим записом № 114 року. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказаним рішенням шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розірвано. Рішення набрало законної сили 25.09.2012 року (а.с. 8-10)

З кредитної угоди № 485 від 20 травня 2005 року, укладеної між Сумським регіональним відділенням Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву та ОСОБА_5, вбачається, що Фонд надав ОСОБА_5 прямий адресний цільовий кредит строком на 30 років на будівництво (реконструкцію) житла загальною площею 64,6 кв. м за адресою: м. Шостка, вул. Комуністична, 4.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.07.2006 року АДРЕСА_2 належить ОСОБА_5 на праві власності. (а.с. 6) ОСОБА_6 власності ОСОБА_5 на вказану квартиру зареєстровано 18.07.2006 року, що підтверджується відповідним витягом. (а.с. 7)

Вказаним підтверджується, що спірна квартира була набута під час шлюбу, а отже була спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_5, не зважаючи на те, що була придбана на імя ОСОБА_5

Даним про реєстрацію місця проживання підтверджується, що позивач зареєстрований у вказаній квартирі з 15.08.2006 року. (а.с. 3,4)

09 березня 2013 року ОСОБА_5 померла. (а.с. 11)

Спадкоємцями ОСОБА_5, які прийняли спадщину, є її мати ОСОБА_2 та діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.44-46).

Наданими позивачем оригіналами квитанцій підтверджується, що саме він здійснює погашення кредиту після смерті ОСОБА_5

Стаття 392 ЦК України, передбачає, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами, а також у разі відсутності чи втрати документів, які посвідчують право власності.

Враховуючи, що в судовому засіданні здобуто достатньо доказів на підтвердження права власності позивача на 1/2 спірної квартири та зважаючи на те, що у позивача відсутні документи, що посвідчують його право власності на спірну квартиру, що перешкоджає йому у здійсненні своїх прав щодо володіння, користування та розпорядження належним йому майном, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Керуючись ст. 3, 60,61, 209,213-218,223 ЦПК України, - суд,

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд шляхом подання протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги, а особами, які не були присутніми під час проголошення рішення суду, протягом цього строку з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження. У разі оскарження рішення, якщо воно не було скасованим, воно набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_6