Справа № 347/3073/14-ц
Провадження № 22-ц/779/387/2015
Головуючий у 1 інстанції Турянський І.Є.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
УХВАЛА

12 лютого 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Девляшевського В.А.,

суддів: Васильковського В.М., Меленко О.Є.,

секретаря: Яковин М.Я.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Косівської міської ради про визнання неправомірною відмови у продовженні договору оренди земельної ділянки, поновлення договору оренди землі та зобов'язання до укладення додаткової угоди про оренду землі, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на ухвалу Косівського районного суду від 26 грудня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Косівського районного суду від 26 грудня 2014 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Косівської міської ради про визнання неправомірною відмови у продовженні договору оренди земельної ділянки, поновлення договору оренди землі та зобов'язання укладення додаткової угоди про оренду землі.

Не погоджуючись із даною ухвалою, представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення судом норм Конституційного та процесуального права. Апелянт вважає, що суд дійшов помилкового висновку про те, що даний спір не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, оскільки одна із сторін, а саме позивач, є фізичною особою і даний спір спрямований на захист права на оренду спірної земельної ділянки. Представник позивача зазначає, що оскільки у даних правовідносинах виник спір про право цивільне, даний позов повинен розглядатись в порядку цивільного судочинства. Посилаючись на те, що даною ухвалою, суд першої інстанції перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя, просив ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Сторони в судове засідання не з'явились з невідомих причин, хоч судові повідомлення були вручені завчасно. Отже, є правові підстави для розгляду справи у їх відсутності.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Однак, на думку колегії суддів, погодитись із таким висновком суду не можна, виходячи із наступного.

Із змісту позовної заяви ОСОБА_2 вбачається, що він просить визнати неправомірними дії Косівської міської ради щодо відмови у продовженні договору оренди земельної ділянки від 06.04.2009 року, поновити даний договір та зобов'язати Косівську міську раду укласти з ним додатковий договір на умовах, аналогічних основному договору від 06.04.2009 року (а.с.2-8). Тобто, дані вимоги мають майновий характер.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" із змінами і доповненнями від 19.03.2010 року встановлено, що ті земельні та пов`язані із земельними відносинами майнові спори, сторонами в яких є юридичні особи, а також громадяни, що здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус суб`єкта підприємницької діяльності, розглядаються господарськими судами, а всі інші - в порядку цивільного судочинства, крім спорів, зокрема, щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень при реалізації ними управлінських функцій у сфері земельних правовідносин, вирішення яких згідно з пунктами 1, 3 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства віднесено до компетенції адміністративних судів.

Крім того, зі змісту п.3 постанови пленуму ВССУ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» вбачається, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших, є по-перше, наявність у них спору про право цивільне, по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією із сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Оскільки спірні правовідносини виникли не при реалізації органом місцевого самоврядування управлінських функцій в сфері земельних правовідносин, а при здійсненні повноважень по розпорядженню власністю громади, а також однією із сторін даного спору, зокрема позивач ОСОБА_2 являється фізичною особою, то висновок суду першої інстанції про віднесення даного спору до компетенції адміністративних судів, є помилковим.

Приймаючи до уваги вище наведене, колегія суддів вважає, що оскаржена ухвала про відмову у відкритті провадження в даній справі не являється законною і обґрунтованою. Тому вона не може бути залишена в силі.

Керуючись ст. ст. 307; 312; 313; 314; 319; 324 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Косівського районного суду від 26 грудня 2014 року в даній справі скасувати, а питання про відкриття провадження у справі передати до того ж суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: В.М. Васильковський

О.Є. Меленко