22-ц/775/255/2015(м)
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2015 року м. Маріуполь

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого Кочегарової Л.М.,

суддів: Супрун М.Ю., Попової С.А.,

при секретарі Брежнєві Д.О.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4, на заочне рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 31 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

В липні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом і просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до закінчення дочкою навчання.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 31 жовтня 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі ? частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 21 липня 2014 року і до досягнення дочкою 23 років, за умови продовження нею навчання. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. Звернуто до негайного виконання стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Не погоджуючись з рішенням суду представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4, подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що відповідач не має матеріальної можливості виплачувати позивачці аліменти у розмірі, визначеному судом.

ОСОБА_3 про час і місце розгляду справи повідомлена.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2- ОСОБА_4, заперечення проти апеляційної скарги ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 3 та п. 4 ст. 309 ЦПК України підставами для зміни рішення є, крім іншого, невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2 та ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5).

Відповідно до довідки Донецького національного університету від 04 червня 2014 року № 102, ОСОБА_3 навчається на денному відділенні біологічного факультету Донецького національного університету з 1 вересня 2013 року. Рекомендований термін закінчення та здобуття кваліфікації «Бакалавр біології» - 30 червня 2017 року (а.с.6,18).

ОСОБА_2 працює токарем Маріупольського морського торгівельного порту і отримує заробітну плату (а.с.84).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що з відповідача мають бути стягнуті аліменти на утримання його повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, оскільки дитина потребує матеріальної допомоги, а відповідач може таку допомогу надавати і він не довів іншого перед судом.

Колегія суддів не може погодитися з визначеним судом розміром аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки та вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення в цій частині - зміні, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують

У п. 20 постанови пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а відповідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

У зв'язку із цим, розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням ст. 129 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Розглянувши справу за відсутності ОСОБА_2, суд першої інстанції позбавив його можливості викласти свою позицію, надавати докази та не забезпечив йому можливість переконувати суд в обґрунтованості своїх тверджень.

Між тим, не погоджуючись із рішенням, відповідач в апеляційній скарзі послався на те, що його матеріальне становище, на час вирішення спору з ОСОБА_1, не давало можливості на виплату позивачці аліментів на утримання дочки у зв'язку із продовженням навчання.

На обґрунтування своїх доводів відповідач надав рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 28 серпня 2014 року, за яким позовні вимоги ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання дружини задоволені повністю. Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на її утримання в розмірі ? частини зі всіх видів його доходу щомісячно до досягнення дитиною -донькою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, трьох років, починаючи з 18 серпня 2014 року.

Згідно рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 02 вересня 2014 року були задоволені позовні вимоги ОСОБА_6 про стягнення аліментів. Стягнуто аліменти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі ? частини від усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 18 серпня 2014 року і до досягнення ОСОБА_7 повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_7.

Як вбачається з виконавчого листа, який видано на підставі рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 вересня 2014 року з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 стягнуто на користь ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 1/3 зі всіх видів заробітку ( доходу) щомісячно, починаючи з 21 серпня 2014 року.

Отже, враховуючи норми матеріального права, якими передбачено право на отримання аліментів від батька у зв'язку із продовженням дитиною навчання, а також те, що при стягненні аліментів на дитину, яка досягла повноліття, необхідно враховувати, чи має батько можливість надання такого утримання, а такий факт підтверджений довідкою про середньомісячну заробітну плату відповідача в розмірі 5 536,53 грн., апеляційний суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру аліментів на утримання ОСОБА_3 - до 1/8 частки заробітку (доходу) відповідача ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачка не навела в позовній заяві тих витрат, які вона несе у зв'язку із навчанням дочки, є непереконливими.

Зі справи вбачається, що ОСОБА_3 з 2013 року є студенткою Донецького національного університету, який розташований у м.Донецьку, тобто за межами її постійного міста проживання. Крім того, з 2014 року за наказом Міністерства освіти і науки № 1084 від 30 вересня 2014 року, початок навчального року 2014/2015 Донецького національного університету визначено у м.Вінниці.

Як пояснила в судовому засіданні апеляційного суду позивачка, влітку 2014 року дочка, після закінчення першого курсу, проходила практику в м.Донецьку, потім виникла необхідність підготовки до переїзду на нове місто навчання у м.Винницю, пошуки житла, придбання білетів на проїзд, облаштування, придбання підручників, одягу тощо.

Отже, при визначенні розміру аліментів апеляційним судом також враховані вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження, і саме ці обставини свідчать про обґрунтованість позовних вимог позивачки про матеріальну потребу в утриманні дитини у зв'язку із продовженням навчання.

Посилання у скарзі на те, що навчальний рік почався в м.Вінниці тільки 3 листопада 2014 року, а тому, були відсутні підстави для стягнення аліментів з 21 липня 2014 року, неспроможні.

Так, згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно визначив початок строку стягнення аліментів, враховуючи те, що ОСОБА_3 продовжує навчання з 2013 року, а позивачка звернулася до суду 21 липня 2014 року.

Оскільки підстав для звільнення відповідача від сплати аліментів під час розгляду справи в апеляційному суді не встановлено, то апеляційна скарга представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 307, ст. 309 ЦПК України,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Заочне рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 31 жовтня 2014 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, в розмірі 1/8 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 21 липня 2014 року, але не більше ніж досягнення дочкою 23 - річного віку.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.М. Кочегарова

Судді: М.Ю.Супрун

С.А. Попова

Категорія 50 Головуючий у 1 інстанції Пантелєєв Д.Г.

Суддя-доповідач Кочегарова Л.М.