Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/4714/15 Головуючий у 1 інстанції: Ушатий І.Г.
Є.У. № 328/4123/14-ц Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2015 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

ОСОБА_1,

при секретарі: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за поданням старшого державного виконавця погодженим з начальником ДВС Токмацького МРУЮ в Запорізькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу ОСОБА_2,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Токмацького районного суду Запорізької області від 25 листопада 2014 року,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2014 року старший державний виконавець ДВС Токмацького МРУЮ в Запорізькій області звернувся до суду із заявою про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу ОСОБА_2, посилаючись на те, що останній ухиляється від виконання судових рішень і постанов про стягнення з нього грошових коштів.

Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 25 листопада 2014 року подання старшого державного виконавця погодженим з начальником ДВС Токмацького МРУЮ в Запорізькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу ОСОБА_2 задоволено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання.

В засідання апеляційного суду належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи представник виконавчої служби не зявився, направив клопотання про розгляд справи за його відсутності і залучення до розгляду справи стягувачів за зведеним виконавчим провадженням. Колегія визнала можливим розглянути справу за відсутності державного виконавця, а клопотання про залучення до участі у справі інших осіб відхилила як таке, що не ґрунтується на вимогах закону, зокрема ст.377-1 ЦПК України, за змістом якої подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон розглядається судом без виклику сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення апелянта і його представника, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскаржувана ухвала скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу і передати питання на новий розгляд суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Наявність свідомого ухилення боржника від виконання обовязку по сплаті боргу за виконавчим документом та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Із матеріалів справи вбачається, що суд розглянув справу за відсутності державного виконавця, оскільки в п.3 подання останній просив розглянути справу за його відсутності, однак державний виконавець зобовязаний добросовісно виконувати свій процесуальний обов"язок і надати суду докази факту ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов'язань і не має права ухилятись від такого процесуального обовязку .

Відповідно ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Із змісту ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України видно, що вирішення питання про тимчасове обмеження конституційного права за поданням державного виконавця за відсутності останнього не є виправданим, оскільки саме він зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Вказане свідчить про порушення судом першої інстанції порядку розгляду подання державного виконавця.

Крім того, посилання суду на те, що державним виконавцем вживалися будь-які заходи щодо стягнення з ОСОБА_2 є безпідставними, оскільки наявні в матеріалах справи докази, які надав виконавець суду першої інстанції в обґрунтування свого подання: копії виконавчих листів, постанови про відкриття виконавчого провадження і про їх обєднання у зведене провадження не свідчать про ухилення боржника від виконання судових рішень.

Апелянт і його представник в засіданні апеляційного суду пояснювали, що ОСОБА_2 не ухиляється від виконання судових рішень, продав свій будинок і інше майно, щоб погасити кредитні борги.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодного процесуального документу, який би свідчив про вжиття державних виконавцем заходів до розшуку майна боржника, його реалізації, тощо.

Суд не досліджував обставини,що мають значення для справи, а сама по собі наявність боргу не може свідчити про ухилення боржника від виконання обовязку по його сплаті.

Таким чином, без належної перевірки обставин щодо ухилення ОСОБА_2 від виконання судових рішень, доведення яких є обовязковою умовою для встановлення щодо боржника тимчасового обмеження права виїзду за межі України, висновок суду про задоволення подання є передчасним.

За вказаних обставин оскаржувана ухвала суд підлягає скасуванню як така, що постановлена з порушенням визначеного ст. 377-1 ЦПК України порядку вирішення за поданням державного виконавця питання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, з передачею зазначеного питання на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.307,312 п.3 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Токмацького районного суду Запорізької області від 25 листопада 2014 року по цій справі скасувати з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: