Справа № 462/8958/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

15 травня 2015 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого - судді Колодяжного С.Ю.

при секретарі Обертас Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, управління ДАІ ГУ МВС України у Львівській області, треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу автомобіля, застосування наслідків недійсності правочинів, скасування державної реєстрації автомобіля та відновлення державної реєстрації права власності на автомобіль,

встановив:

ПАТ КБ «Надра» звернулося в суд з позовом про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, згідно з якими ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстрували право власності на автомобіль Toyota Land Cruiser Prado, номер кузова НОМЕР_1; застосування наслідків недійсності правочинів та зобов'язання кожної зі сторін правочину повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину; скасування державної реєстрації права власності на автомобіль Toyota Land Cruiser Prado, номер кузова НОМЕР_1, за ОСОБА_1 та зобов'язання управління ДАІ ГУ МВС України у Львівській області провести (відновити) державну реєстрацію права власності на автомобіль Toyota Land Cruiser Prado, номер кузова НОМЕР_1, за ОСОБА_2 Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 31.07.2008 року між ВАТ КБ «Надра» (найменування юридичної особи змінено 04.02.2011 року на ПАТ «КБ «Надра») та ОСОБА_2 укладено Договір «Автопакет» №155/48/08-f, згідно з яким ОСОБА_2 отримав кредит в розмірі 36099 дол. США строком до 31.07.2013 року, зі сплатою відсотків у розмірі 13,3% річних для придбання автомобіля Toyota Land Cruiser Prado, номер кузова НОМЕР_1, номерний знак НОМЕР_2. На забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, він згідно п.3.1.1 договору передав у заставу банку вказаний транспортний засіб, належний заставодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 31.07.2008 року. Відомості про майно, передане в заставу, було внесено в Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Відповідач ОСОБА_2 порушив умови договору, не здійснивши мінімально необхідні платежі, згідно вимог договору, у зв'язку з чим банк звернувся в суд з вимогою про дострокове стягнення суми заборгованості. Рішення набрало законної сили, позивач звернувся в органи ДВС для примусового стягнення з ОСОБА_6 суми заборгованості в тому числі шляхом звернення стягнення на належний йому автомобіль. Однак, як стало відомо, ОСОБА_2, всупереч умов кредитного договору, ст.17 Закону України «Про заставу» та ч.2 ст.586 ЦК України, без згоди заставодержателя, на підставі договору купівлі-продажу на товарній біржі продав спірний автомобіль, який 24.11.2009 року Нововолинським МРЕВ Волинської області зареєстрований за ОСОБА_3, а 09.03.2010 року вдруге відчужений ОСОБА_1 Вказані дії відповідачів унеможливили стягненням банком з ОСОБА_2 наявної заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення за предмет застави. На підставі викладеного, враховуючи те, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не мали права без згоди заставодержателя відчужувати автомобіль, який знаходився у заставі банку, позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 15.05.2015 року провадження у справі в частині вимог про зобов'язання управління ДАІ ГУ МВС України у Львівській області скасувати державну реєстрацію права власності на автомобіль Toyota Land Cruiser Prado, номер кузова НОМЕР_1, за ОСОБА_1 та провести (відновити) державну реєстрацію права власності на цей автомобіль за ОСОБА_2 закрито.

Суд ухвалив справу розглядати без участі представника позивача, яка представила заяву, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу у її відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечує (заява в матеріалах справи), що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України.

Відповідачі, які належним чином були повідомлені про час, день та місце розгляду, що стверджується оголошеннями, опублікованими в газетах «Урядовий кур'єр» та «Високий замок» (а.с. 64-65,116-119) та відповідними поштовими відправленнями, в судове засідання не з'явилися, заяви про розгляд справи за їхньої відсутності не подали, про причини своєї неявки суд не повідомили.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Треті особи - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, про причини неявки не повідомили, хоча були належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, а тому суд вважав за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Дослідивши матеріали даної справи та цивільної справи № 2-2038/11, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що 31.07.2008 року між ВАТ КБ «Надра» (найменування юридичної особи змінено 04.02.2011 року на ПАТ «КБ «Надра») та ОСОБА_2 укладено договір «Автопакет» №155/48/08-f, згідно якого ОСОБА_2 отримав кредит в розмірі 36099 дол. США, строком до 31.07.2013 року зі сплатою відсотків у розмірі 13,3% річних, для придбання автомобіля Toyota Land Cruiser Prado, номер кузова НОМЕР_1, номерний знак НОМЕР_2. (а.с.11-15).

Позивач виконав умови договору, видавши ОСОБА_2 суму кредиту, що стверджується підписом позичальника на заяві про видачу готівки №199 від 31.07.2008 року (а.с.16).

Згідно п.3.1.1 даного договору, в якості забезпечення виконання позичальником зобов'язань щодо погашення кредиту/кредитної лінії, сплати відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, він передав в заставу автомобіль Toyota Land Cruiser Prado, номер кузова НОМЕР_1, номерний знак НОМЕР_2, який належить заставодавцю на праві приватної власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 31.07.2008 року (а.с. 17).

Відомості про майно, передане в заставу, було внесено в Державний реєстр обтяжень рухомого майна, що стверджується витягом №20021701 (а.с.18).

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 11.12.2009 року позов банку задоволено та стягнуто із ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» 314610,89 грн. заборгованість за кредитним договором.

Між тим, при виконанні виконавчого листа № 2-2040/09, виданого Шевченківським районним судом м.Львова на підставі вказаного рішення суду, державним виконавцем складено акт від 23.02.2011 року (а.с. 19), з якого вбачається, що працівниками ДАІ ГУ МВС України у Львівській області затримано, а пізніше відпущено автомобіль Toyota Land Cruiser Prado, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4, виданим Львівським ВРЕВ ДАІ 11.03.2010 року.

Відповідно до біржової угоди від 03.11.2009 року ОСОБА_5, який діяв як представник ОСОБА_2 згідно довіреності від 02.11.2009 року, продав, а ОСОБА_3 купив вказаний транспортний засіб (а.с. 140-149, справа № 2-2038/11 а.с. 50-54). Згодом, право власності на спірний автомобіль від ОСОБА_3 перейшло до ОСОБА_1, що підтверджується біржовою угодою від 09.03.2010 року (а.с. 59-65). Зазначені правочини укладено під час дії заборони на відчуження спірного автомобіля, яка накладена 01.08.2008 року.

Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 34 постанови № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у випадку коли для розпорядження предметом застави була необхідною згода заставодержателя (частина друга статті 586 Цивільного Кодексу України), правочин заставодавця щодо розпорядження предметом застави, вчинений без згоди заставодержателя після укладення договору застави, не може бути визнаний недійсним за позовом заставодержателя, оскільки в пункті 2 частини другої статті 592 Цивільного Кодексу України установлено інші підстави порушення заставодавцем правил про розпорядження предметом застави.

Частиною 2 ст.586 ЦК України визначено, що заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до положень п.2 ч.2 ст.592 ЦК України заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, а якщо його вимога не буде задоволена, - звернути стягнення на предмет застави у разі порушення заставодавцем правил про розпорядження предметом застави.

Таким чином, враховуючи зазначені роз'яснення пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, за позовом заставодержателя, в даному випадку позивача ПАТ КБ «Надра», такі договори купівлі-продажу автомобіля, який є предметом застави, не можуть бути визнані недійсними, оскільки нормами ЦК України передбачено інші наслідки порушення заставодавцем правил про розпорядження предметом застави. Відтак позивачем обраний неправильний спосіб захисту порушеного права.

Крім цього, оскільки вимога позивача про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, згідно яких ОСОБА_3 та в подальшому ОСОБА_1 зареєстрували право власності на спірний автомобіль, є, на переконання суду, безпідставною, у суду немає підстав задовольняти похідну вимогу позивача, а саме: про застосування наслідків недійсності цих правочинів.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, згідно з якими ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстрували право власності на автомобіль Toyota Land Cruiser Prado, номер кузова НОМЕР_1 та застосування наслідків недійсності таких правочинів є безпідставними, не грунтуються на законі, а відтак в задоволенні таких слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 586, 592 ЦК України, суд -

вирішив:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, управління ДАІ ГУ МВС України у Львівській області про визнання недійсними договорів купівлі-продажу автомобіля та застосування наслідків недійсності правочинів - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м.Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: Колодяжний С.Ю.