провадження № 2/333/653/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Стоматова Е.Г. при секретарі Кабановій К.О., за участю представника позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2, представника відповідача - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом, -

ВСТАНОВИВ:

29 грудня 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом і просив визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними та визначити йому тривалістю в три місяці додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилася після смерті бабусі ОСОБА_5, яка померла 11 лютого 2013 року та дядька - ОСОБА_6, померлого 08 грудня 2013 року. Вказав, що 03 серпня 2012 року помер його батько ОСОБА_7. Про його смерть він дізнався на другий день після його поховання. На час повідомлення про смерть батька він перебував за межами Запорізької області. Спадщину після смерті батька він не приймав у звязку із тим, що на час його смерті була жива мати батька та його бабуся - ОСОБА_5 і він не хотів її хвилювати. Посилався на те, що строк подання заяв про прийняття спадщини ним був пропущений із поважної причини, у звязку із тим, що він дізнався про смерть своєї бабусі та свого дядька тільки в кінці грудня 2014 року. Із бабусею та дядею не спілкувався у звязку із тим, що його батьки розлучилися ще коли йому було чотири роки. Батько не підтримував із ним стосунки, не надавав йому ніякого допомоги. Крім того, його померла бабуся була проти спілкувань його та його матері із батьком. Через такі відносини спілкування із бабусею та дядею також було ускладнено. 22 грудня 2014 року позивач звернувся до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Постановами державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_8 від 27.12.2014 року № 3722/02-31 та № 3722/02-31, ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після померлої 11 лютого 2013 року рідної бабусі - ОСОБА_5 та після померлого 08 грудня 2013 року дядька ОСОБА_6.

Крім того, йому також у нотаріуса стало відомо про те, що відповідно до спадкової справи № 157/2013 року померлої ОСОБА_5 та спадкової справи № 203/2014 року померлого ОСОБА_6 про нього, як спадкоємця, ОСОБА_2 нічого нотаріусу не повідомила, хоча достовірно знала про це, але заявила нотаріусу, що інших спадкоємців за законом після смерті вказаних спадкодавців немає.

Після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1. Вказана квартира належала ОСОБА_5 на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 квітня 2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7, ОСОБА_6, територіальної громади в особі Запорізької міської ради, третя особа ЖБК «Связист-6» про визнання права власності на квартиру. Вказане рішення не пройшло державну реєстрацію.

Під час розгляду справи позивач та представник позивача за довіреністю ОСОБА_1, посилаючись на зазначені вище обставини, просили задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала та просила суд відмовити у його задоволені. В судовому засіданні пояснила, що повідомила позивачу про смерть батька, позивач в цей час знаходився на Західній Україні. Поясняла також про те, що проживала із батьком, який хворів довгий час, що вона доглядала за бабусею та спілкувалась із дядьком, який раніше був судимий, була присутня на похоронах усіх спадкодавців та подала заяву про прийняття спадщини після їх смерті. Нотаріусу не повідомила про позивача як спадкоємця у звязку із тим, що не знала що про це треба повідомляти. Вважає, що позивач пропустив строк прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не з поважних причин. Позивач не надавав допомогу хворому батькові, не доглядавав за бабусею та не спілкувався із дядею, що її батько хотів спілкуватись з позивачем, але мати позивача і їх бабуся були проти цього.

Представник відповідача - ОСОБА_3 заперечувала проти позову та вказувала на те, що у позивача не було об'єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_7 та при цьому посилалась на лист Вищого спеціалізованого суду України від 16. 05. 2013 р. № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" та на ст.1272 ЦК України.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що є рідною сестрою ОСОБА_5, померлої 11 лютого 2013 року, та рідною тіткою ОСОБА_7 і ОСОБА_6. Позивач фактично не знав свого батька - ОСОБА_7 у звязку із тим, що його батьки розлучились коли йому було чотири роки. Її сестра ОСОБА_5 була проти спілкування її сина ОСОБА_7 із онуком. ОСОБА_7 не займався вихованням позивача та не надавав йому допомоги. Один раз позивач спілкувався із бабусею ОСОБА_5 за її проханням. Доглядом за хворою сестрою займалась вона, інколи за оплату допомогу сестрі надавала відповідачка та її мати, відповідачка погано ставилась до своєю бабусі ОСОБА_10 Похованням сестри та племінника - ОСОБА_6 займалась вона. Про смерть сестри вона намагалась повідомити позивача, але не додзвонилась йому в день поховання, а пізніше і не стала повідомляти. Про смерть племінника ОСОБА_6 вона позивачу не стала повідомляти. На скільки їй відомо позивачу ніхто про смерть бабусі та дядька не повідомляв. Про смерть батька йому повідомили, але позивач знаходився за межами Запорізької області.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що є рідною бабусею позивача, в кінці грудня 2014 року від сусідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дізналась про їх смерть та повідомила про це позивача. Також повідомила, що її донька та батько позивача ОСОБА_7 розлучились, коли ОСОБА_4 було чотири роки. Сімя ОСОБА_4 не спілкувалась із позивачем у звязку із тим, що ОСОБА_5 була проти цього. Позивач не знав свого батька. ОСОБА_7 не займався вихованням позивача та не надавав йому ніякої допомоги. Позивачу про смерть батька повідомили на наступний день його смерті, він в цей час знаходився на Західній Україні. Постійно позивач проживає за межами м. Запоріжжя в с. Розумівка Запорізького району Запорізької області.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, свідків суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти та правовідносини.

Згідно свідоцтва про смерть, виданого 02 серпня 2012 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області м.Запоріжжя, актовий запис № 4436, ОСОБА_7 помер 02 серпня 2012 року (а.с. 14).

Згідно актового запису про смерть № 833 від 11 лютого 2013 року ОСОБА_5 померла 11 лютого 2013 року (а.с.6).

Згідно свідоцтва про смерть, виданого 09 грудня 2013 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 6805, ОСОБА_6 помер 08 грудня 2013 року (а.с. 8).

Згідно актового запису про народження № 35 від 10 жовтня 1960 року ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 його матірю є ОСОБА_5 ( а.с. 10).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_6, який народився 14 березня 1971 року, актовий запис про народження від 13 квітня 1971 року № 802, місце реєстрації народження - м. Запоріжжя, Жовтневий райЗАГС матірю ОСОБА_7 є ОСОБА_5 ( а.с. 9).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_4, який народився 30 січня 1990 року, актовий запис про народження від 15 лютого 1990 року № 226, місце реєстрації народження Комунарський відділ ЗАГС м. Запоріжжя, його батьком є ОСОБА_7 ( а.с. 11),

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_2, яка народилася 04 листопада 1994 року, актовий запис про народження від 11 лютого 1995 року № 147, місце реєстрації Шевченківський відділ реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, її батьком є ОСОБА_7.

Згідно спадкової справи № 435/2012 померлого 02 серпня 2012 року ОСОБА_7 із заявою про прийняття спадщини за законом 08 серпня 2012 року звернулася ОСОБА_2, в якій вказала що є інші спадкоємці померлого мати спадкодавцям ОСОБА_5 ( а.с. 39).

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 02 липня 2014 року ОСОБА_2 підставою запису відомостей про батька є свідоцтво про встановлення батьківства відділу реєстрації актів громадянського стану Шевченківського району м. Запоріжжя, запис акта № 15 від 11.02. 1995 року. Державна реєстрація народження проведена відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України. Відомості про заявника - ОСОБА_7. Графа 1. Змінено прізвище дитини з «Білодід» на «Ковальова» на підставі актового запису про встановлення батьківства від 11.02. 1995 року (а.с. 56).

Постановою ОСОБА_12, державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори, від 18.07. 2014 року №1898/02-31 ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири, що знаходиться за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Парамонова, будинок 7(сім), квартира 95 (девяносто пять), після померлого 02 серпня 2012 року батька ОСОБА_7, який проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовлено у звязку із не надання правовстановлюючого документу на частку цієї квартири.( а.с. 60 ).

Відповідно до свідоцтва на право власності на житловий будинок № 1061 від 16 травня 2000 року в цілому житловий будинок в м. Запоріжжя, вул. Парамонова, 7 належить житлового-будівельному кооперативу «Звязківець-6» на підставі рішення Запорізької міської ради від 27 квітня 2000 року № 159/25 (а.с. 51).

Відповідно до рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 квітня 2012 року по цивільній справі № 2-3362/11 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7, ОСОБА_6, територіальної громади в особі Запорізької міської ради про визнання права власності на квартиру, третя особа ЖБК «Связист-6» за ОСОБА_5 визнано право власності на квартиру АДРЕСА_2 ( а.с., а.с. 52 зворот 53).

Відповідно до спадкової справи № 157/2013 від 04 квітня 2013 року померлої 11 лютого 2013 року бабусі - ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини 28 вересня 2013 року звернулася ОСОБА_2, в якій вказала, що крім неї є інші спадкоємці спадкодавця, передбачені ст. 1261 ЦК України син спадкодавця ОСОБА_6, 14.03. ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.. 83).

Постановою ОСОБА_13, державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори, від 01.10. 2013 року № 2840/02-31 ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 11 лютого 2013 року бабусі ОСОБА_5, яка проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 відмовлено у звязку із не наданням правовстановлюючого документу на квартиру, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя. АДРЕСА_3 ( а.с. 121 ).

Відповідно до спадкової справи № 203/2014 померлого 08 грудня 2013 року дядька - ОСОБА_6 із заявою про прийняття спадщини 07 травня 2014 року звернулася ОСОБА_2, в якій вказала, що крім неї інших спадкоємців спадкодавця, передбачених ст.ст.1261,1262 ЦК України немає (а.с. 123).

Постановою ОСОБА_12, державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори від 18.07.2014 року № 1898/02-31 ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири, що знаходиться за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Парамонова, будинок 7(сім), квартира 95 (девяносто пять), після померлого 08 грудня 2013 року рідного дядька ОСОБА_6, який проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 відмовлено у звязку із не наданням правовстановлюючого документу на частку цієї квартири.( а.с. 159 ).

Відповідно до спадкової справи № 157/2013 померлої 11 лютого 2013 року бабусі - ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини 22 грудня 2014 року звернувся ОСОБА_4, в якій вказав, що крім нього є інші спадкоємці, передбачені ст.ст.1261,1266 ЦК України онука спадкодавця ОСОБА_2, 04.11. ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.. 78).

Відповідно до спадкової справи № 203/203 померлого 08 грудня 2013 року рідного дядька ОСОБА_6 із заявою про прийняття спадщини 22 грудня 2014 року звернувся ОСОБА_4, в якій вказав, що крім нього є інші спадкоємці, передбачені ст. 1262 ЦК України племінниця спадкодавця гр. ОСОБА_2, 04.11. ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 164 зворот).

Постановами ОСОБА_8, державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори, від 27.12.2014 року №3722/02-31 та № 3722/02-31, ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 11 лютого 2013 року рідної бабусі - ОСОБА_5 та після померлого 08 грудня 2013 року рідного дідька ОСОБА_6 у звязку із пропуском строку подання заяви про прийняття спадщини в строк, встановлений ст. 1270 ЦК України ( а.с.,а.с.72,167).

Відповідно до спадкової справи № 203/2014 померлого 08 грудня 2013 року ОСОБА_6 із заявою про прийняття спадщини зверталась також 16 червня 2014 року ОСОБА_14, в якій вказувала на іншого спадкоємця цього спадкодавця - ОСОБА_2 ( а.с. 152 зворот).

Постановою ОСОБА_12, державного нотаріуса державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори, від 27.12.2014 року № 3722/02-31 ОСОБА_14 вказано, що у звязку із тим, що вона не є спадкоємцем за законом та за заповітом після смерті ОСОБА_6 немає підстав для закликання її до спадкування та видачі їй свідоцтва про право на спадщину( а.с. 153).

Відповідно до листа ОСОБА_8, державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори, від 27.12. 2014 року № 3722/02-31 на заяву ОСОБА_9 про прийняття спадщини після померлого 08 грудня 2013 року племінника ОСОБА_6 повідомлено, що відповідно до ст. 1262, 1266 ЦК України вона немає права на спадкування у звязку із прийняттям спадщини племінницею ОСОБА_2 (а.с. 154).

Відповідно до ухвали судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя Тучкова С.С. про повернення позовної заяви, ОСОБА_14 зверталась до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту, зміну черговості одержання права на спадкування, визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом, яку 01.07.2014 року просила повернути їй ( а.с.,а.с.155- 157).

Статтею 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою і часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

За ст.ст.1258, 1261, 1262 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той ж подружжя, який його пережив, та батьки; у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно з вимогами ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкоємцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини.

За роз'ясненнями п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини кожна людина має право на справедливий судовий розгляд та доступ до суду, а за ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства

Суд за вказаних обставин і на підставі зазначених правових положень приходить до висновку, що позивач з поважних об'єктивних причин у встановлений законом строк не звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини у зв'язку з тим, що не знав про смерть спадкодавців і тому, що у зв'язку з цим позивач не міг своєчасно реалізувати своє право на прийняття спадщини шляхом подання відповідних заяв нотаріусу, що у даній справі не спростовано і відповідачем ОСОБА_2 і не надано доказів, які б це спростовували.

При цьому, суд враховує зазначені вище обставини справи, окреме проживання і відсутність спілкування позивача із спадкодавцями, що не оспорює відповідач та що відповідачем не спростовано, і вважає, що це позбавило ОСОБА_4 можливості вчасно дізнатися про смерть бабусі та рідного дядька та у визначений законом строк звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Одночасно суд враховує посилання позивача, що його батько не спілкувався із ним, його бабуся категорично була проти цього, що також не заперечувала відповідачка.

Крім того, відповідачкою не надано суду доказів, що позивач своєчасно дізнався про смерть своєї бабусі та свого рідного дядька і мав можливість у встановлений законом шестимісячний строк звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а з посилань позивача видно, що він дізнався про смерть бабусі та дядька в кінці грудня 2014 року, що підтверджено показаннями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_11 і не спростовано у справі. Разом з тим, суд приймає до уваги наявність неодноразових вказівок в заявах спадкоємця - відповідачки ОСОБА_2 у матеріалах спадкових справ померлої 11 лютого 2013 року ОСОБА_10 та померлого 08 грудня 2013 року ОСОБА_6 з питань прийняття спадщини після їх смерті про відсутність у спадкодавців інших спадкоємців.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що позивачем попущено строк звернення із заявою для прийняття спадщини з поважних причин, і такий строк у відповідності до ч. 3 ст.1272 ЦК України підлягає поновленню.

Суд також вважає, що позовні вимоги щодо надання позивачу трьох місячного додаткового строку для прийняття спадщини з моменту набрання рішенням законної сили не суперечить закону.

При цьому, суд враховує, що за наведеними вище правовими положеннями визначальним для розгляду даної справи є визначення поважності пропуску з боку позивача ОСОБА_4 саме встановленого законом 6-місячного строку після смерті спадкодавців ОСОБА_5, померлої 11 лютого 2013 року та ОСОБА_6, померлого 08 грудня 2013 року.

Що стосується посилання представника відповідача на лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16. 05. 2013 р. № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", то в тексті самого листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ не вказано, що не є поважною причиною не подання позивачем заяви про прийняття спадщини - необізнаність позивача про сам факт смерті спадкодавця.

На підставі викладеного керуючись ст.ст.1220,1258,1261,1268,1269,1270,1272 ЦК України, ст.ст.3,16,57,60,137,212,212-215 ЦПК України,суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом - задовольнити.

Визначити ОСОБА_4 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті бабусі - ОСОБА_5, померлої 11 лютого 2013 року, яка проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 протягом трьох місяців з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Визначити ОСОБА_4, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті дядька ОСОБА_6, померлого 08 грудня 2013 року, який проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 протягом трьох місяців з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Е.Г.Стоматов