Справа № 739/714/15-ц
Провадження № 2/739/163/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2015 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря - Худорби Р.Г.,

представника позивачки - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Орлівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до Орлівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, що належав ОСОБА_3, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_3 за життя склала заповіт, яким заповіла їй все своє майно, до складу якого входить зазначений вище житловий будинок з надвірними будівлями. Після того, як ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, вона належним чином прийняла її спадщину, подавши відповідну заяву нотаріусу. З метою отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно вона звернулася до Семенівської районної державної нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності останнього на вказаний вище житловий будинок. З огляду на це вона змушена звернутися до суду за захистом свого права власності.

У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, при цьому подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позов визнає повністю.

Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Орлівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 02 січня 2013 року (а.с. 5).

З довідки виконавчого комітету Орлівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області №03-28/479 від 17 квітня 2015 року вбачається, що згідно погосподарських книг будинок, розташований по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

Згідно з технічним паспортом на житловий будинок (а.с. 12-14), за адресою: АДРЕСА_1, розташований будинок літера «А-1», 1973 року забудови, прибудова літера «а», веранда літера «а-1», сараї літери «Б-1» та погріб, загальна вартість даного житлового будинку та надвірних будівель становить 90 607 грн. 00 коп.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

До набрання чинності вказаним законом, державну реєстрацію права власності на житлові будинки та споруди регулював ряд нормативних актів, зокрема такі, як «Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР» від 31 січня 1966 року, що втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, «Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР», затверджена наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, «Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих», затверджена наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та інші.

За змістом пункту 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Отже записи у погосподарських книгах, у період дії вказаних нормативно-правових актів, визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Таким чином записом в погосподарській книзі Орлівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області підтверджується право приватної власності ОСОБА_3 на житловий будинок, збудований у 1973 році, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 06 грудня 2012 року склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, заповіла позивачці (а.с. 6). Вказаний заповіт не змінювався та не скасовувався.

Відповідно до частини першої статті 1268 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Після смерті ОСОБА_3 позивачка подала до Семенівської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини ОСОБА_3, за якою заведено спадкову справу №152/2013 від 26 червня 2013 року (а.с. 8), при цьому відомості про наявність осіб, які б відповідно до статті 1241 ЦК України мали право на обов'язкову частку у спадщині ОСОБА_3, відсутні.

Враховуючи викладене позивачка є єдиним спадкоємцем ОСОБА_3, що прийняв її спадщину, до складу якої, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

З відповіді Семенівської районної державної нотаріальної контори від 08 травня 2015 року №425/01-16 вбачається, що позивачці не видавалося свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_3 за законом, зокрема на спірний житловий будинок з надвірними будівлями, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які б підтверджували належність вказаного нерухомого майна спадкодавцю (а.с. 9).

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

За таких обставин суд вважає за необхідне захистити майнові права позивачки, визнавши за нею у порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, що належав на праві власності ОСОБА_3, відповідно позов підлягає задоволенню повністю.

Стосовно надвірних будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, суд враховує, що вони призначені для обслуговування вказаного вище житлового будинку, розташованого за цією ж адресою.

Відповідно до статті 186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки надвірні будівлі є приналежностями головної речі - житлового будинку, то визнання права власності на нього є визнанням права власності на відповідні надвірні будівлі, тому окреме визнання права власності на такі будівлі законодавством не вимагається.

На підставі викладеного, керуючись статтями 16, 186, 392, 1218, 1220, 1241, 1261, 1268, 1269 ЦК України, «Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР», статтями 10, 60, 174, 208, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Орлівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Чепурко