Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/194/15 Головуючий у 1 інстанції: Петунін І.В.
2015 р. Суддя-доповідач: Савченко О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„05" лютого 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Гончар М.С., Стрелець Л.Г.

при секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Димитрівського міського суду Донецької області від 01 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Орган опіки і піклування виконкому Димитрівської міської ради, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки, призначення опікуном, стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа: Орган опіки і піклування виконкому Димитрівської міської ради, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки, призначення опікуном, стягнення аліментів.

У позові зазначала, що її син ОСОБА_5 та відповідач проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу та мають двох дітей - сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, які є її онуками.

Малолітні діти вже довгий час знаходяться без батьківського піклування, оскільки відповідач самоусунулася від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, не піклується про фізичний і духовний розвиток синів, ухиляється від їх матеріального утримання більше року.

Батько дітей, її син, вироком Димитрівського міського суду Донецької області від 25.12.2013 року засуджений за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців та з 28.02.2014 року утримується під вартою.

З вересня 2011 року її онуки проживають не з батьками, а разом з нею, в її родині. Вона та її чоловік активно займаємося вихованням дітей, забезпечуємо усім необхідним. Онуки постійно відвідують дитячий садок.

Вважає, що відповідача необхідно позбавити батьківських прав і це буде відповідатиме інтересам дітей, оскільки остання ухиляється від виконання повною мірою своїх обов'язків по вихованню та утриманню малолітніх дітей без поважних причин, не проявляє турботи про дітей, не цікавиться станом їхнього розвитку, не надає матеріальної допомоги на їх утримання, не займається культурним розвитком дітей.

Зазначає, що вона має намір виховувати та піклуватися про своїх онуків, має всі необхідні умови для їх виховання та розвитку, тому вважає, що призначення її опікуном над малолітніми дітьми буде доцільним і відповідатиме інтересам дітей.

Посилаючись на зазначені обставини, просила суд позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітніх дітей: сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, встановити опіки на малолітніми дітьми і призначити її їх опікуном, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кону дитину щомісячно до досягнення ними повноліття, та стягнути судовий збір.

Рішенням Димитрівського міського суду Донецької області від 01 жовтня 2014 року позов задоволено частково.

Позбавлено ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав щодо синів: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с-ща Очеретине Ясинуватського району Донецької області, народження дитини зареєстровано виконкомом Очеретинської селищної ради Ясинуватського району Донецької області 11.09.2008 року. актовий запис № 27; ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Димирів Донецької області, народження дитини зареєстровано відділом РАЦС Димитрівського міського управління юстиції Донецької області 18.12.2009 року. актовий запис № 590.

Встановлено на малолітнім ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7. ІНФОРМАЦІЯ_2 року опіку в призначено на ними опікуном ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7. ІНФОРМАЦІЯ_2 року аліменти у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму щомісячно до виповнення дітям 18 років.

У задоволені інших позовних вимог відмовлено.

Стягнення аліментів проводити з 19.08.2014 року.

Рішенням в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та відмовити в задоволення позову в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалючи рішення щодо позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав, суд першої інстанції виходив з доведеності того, що з вересня 2011 року відповідач разом з дітьми не проживає, залишивши їх у бабусі, а з грудня 2012 року без поважних причин свідомо стала ухилятися від виконання своїх обов"язків щодо виховання та розвитку своїх дітей.

Колегія суддів вважає вказаний висновок правомірним, оскільки суд дійшов його на підставі повно і всебічно досліджених доказів, він відповідає фактичним обставинам справи та погоджується з вимогами норм матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у випадках їх винної поведінки: ухилення від виконання обов"язків по вихованню дітей, або зловживання своїми батьківськими правами, або жорстоким поводженням з дітьми, або шкідливого впливу на них своєю аморальною антигромадською поведінкою, зокрема, коли вони є хронічними алкоголіками або наркоманами.

Ухилення батьків від виконання своїх обов"язків має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього.

Відповідно до ст. 165 СК України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім"ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров"я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках, при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини(дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ними батьківських обов"язків.

Ухилення батьків від виконання своїх обов"язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову частину виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов"язками.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 перебувала у фактичних шлюбних відносинах із сином позивача ОСОБА_5, який з лютого 2014 року відбуває покарання за злочин.

У ОСОБА_4 та ОСОБА_5 народилися сини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, які є онуками позивача і мешкають разом з нею, без батьків, з вересня 2011 року.

З 2013 року ОСОБА_4 перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком, разом з яким поїхала до м. Дніпропетровська, де вони мешкають без реєстрації місця проживання.

З грудня 2012 року відповідач припинила спілкування з дітьми, не проявляє до них батьківської турботи, не надає матеріальної допомоги.

Офіційно ОСОБА_4 ніде не працює, на обліку в Управлінні пенсійного фонду України та у центрі зайнятості за останнім постійним місцем проживання не перебуває.

Згідно довідки ДЗН № 19 „Веселка" ВП „Шахта Стаханова", зазначений дитячий навчальний заклад діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відвідують з 2011 року, їх мати ніколи до дитячого садочка не приходила, дітьми не цікавилась, що підтвердили свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10

Відповідно до висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Димитровської міської ради № 275 від 16.07.2014 року, під час спілкування спеціалістів служби у справах дітей з ОСОБА_4 у травні 2014 року, остання усвідомлювала факт невиконання нею батьківських обов"язків, однак в подальшому продовжила ухилятися від обов"язку по вихованню та утриманню малолітніх дітей без поважних причин, у зв"язку з чим орган опіки та піклування дійшов висновку про те, що в інтересах дітей доцільно позбавити відповідача батьківських прав(а.с.4-5).

Факту свого повного відсторонення з грудня 2012 року від виховання та матеріального утримання дітей ОСОБА_4 належними та допустимими доказами не спростувала.

Її посилання, у тому числі і у засіданні суду апеляційної інстанції, на проведення у Донецькій області антитерористичної операції, як на обставину, що унеможливлює виконання нею батьківських обов"язків відносно синів, які проживають разом позивачкою у м. Димитров, були предметом дослідження суду першої інстанції, який не визнав цю обставину поважною причиною припинення спілкування матері з дітьми, враховуючи, що активні бойові дії у місці проживання дітей не проводяться.

Доводи апеляційної скарги про неповне з"ясування судом дійсних обставин справи не є переконливими, враховуючи, що встановлені по справі факти стосовно ухилення ОСОБА_4 від виконання своїх батьківських обов"язків, ані в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції відповідачем не спростовані, а названі нею причини, з яких вона не спілкується з дітьми і нехтує обов"язками по їх утриманню, не містять ознак поважності.

Інші доводи апеляційної скарги не являються суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Димитрівського міського суду Донецької області від 01 жовтня 2014 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: