АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 542/2715/13-ц Номер провадження 22-ц/786/166/15Головуючий у 1-й інстанції Івко В. М. Доповідач ап. інст. Омельченко Л. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Омельченко Л.М.

Суддів: Дорош А.І., Триголова В.М.

При секретарі Ачкасовій О.Н.

З участю адвокатів Петрушанко О.Д., Карнаух С.В.

Позивача ОСОБА_4

Відповідача ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_4 та ОСОБА_5

на рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 25 листопада 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права спільної сумісної власності подружжя та розподіл майна, спільно придбаного подружжям за час подружнього життя.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду Омельченко Л.М.,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернулася в суд з вищевказаним позовом, який уточнила після проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Посилалась на те, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 1984 року, який рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2013 року розірвано.

В період шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 побудували житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Земельну ділянку площею 0,60 га, передану для будівництва та обслуговування вищевказаного домоволодіння та ведення особистого підсобного господарства, було оформлено на праві власності за відповідачем згідно Даржавного акта на право власності на землю серії НОМЕР_2.

Також сторони придбали за спільні сумісні кошти легковий автомобіль.

Посилаючись на викладене вище і на те, що у добровільному порядку не досягнуто згоди щодо розподілу спільного майна подружжя, позивач ОСОБА_4 просила суд визнати об»єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 і ОСОБА_5 житловий будинок з господарськими будівлями, розташовані по АДРЕСА_1.

Також позивач просила суд виділити їй -ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в основній частині житлового будинку літ. «А-1» приміщення: коридор 1-1 площею 5,20 кв.м, кімнату 1-5 площею 11,0 кв.м, передпокій 1-6 площею 14,00 кв.м, санвузол 1-7 площею 2,90 кв.м, топочну 1-8 площею 2,70 кв.м. В тамбурі літ. «а1» приміщення: тамбур 1 площею 2,30 кв.м, літню кухню літ. «Б, б, б1», колодязь питний №1, ? частину огорожі №1, ? частину воріт огорожі №3, розташовані по АДРЕСА_1 і становлять 11/20 частки, визнавши за нею на це майно право власності.

Виділити ОСОБА_5 в основній частині житлового будинку літ. «А-1» приміщення: кімнату 1-2 площею 11,10 кв.м, кімнату 1-3 площею 8,40 кв.м, кімнату 1-4 площею 22,40 кв. м, а також гараж літ. «В», сарай літ. «Г», вбиральню літ. «Е», ? частину огорожі №2, ? частину воріт огорожі №3, розташовані за адресою: АДРЕСА_1, що становить 9/20 частки.

Зобов»язати ОСОБА_5 здійснити слідуючі переобладнання: закласти дверні отвори з передпокою 1-6 площею 14,0 кв.м в кімнату 1-3 площею 8,4 кв.м та в кімнату 1-4 площею 22,4 кв.м, а також з коридору 1-1 площею 5,2 кв.м в кімнату 1-2 площею 11,1 кв.м. Улаштувати перегородку в кімнаті 1-2 площею 11,1 кв.м, розділивши це приміщення на два площею 7,0 кв.м і 4,1 кв.м, як санвузол. Улаштувати дверний отвір на місці віконного отвору з кімнати 1-3 площею 8,4 кв.м на вулицю зі встановленням подвійних дверей. Улаштувати дверні отвори з кімнати 1-3 площею 8,4 кв.м в кімнату 1-2 площею 11,1 кв.м в кімнату 1-4 площею 22,4 кв.м. Кімнату 1-3 площею 8,4 кв.м використовувати як коридор.

Просила зобов»язати її - ОСОБА_4 переобладнати передпокій 1-6 площею 14,0 кв.м під кухню-їдальню.

Обладнати виділені частини будинку самостійними інженерними мережами опалення, електропостачання. Підземні інженерні мережі залишити у спільному користуванні. Обладнати приміщення, що виділяються ОСОБА_5, газопостачанням, водопостачанням та каналізацією.

Також позивач просила суд виділити їй - ОСОБА_4 та визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 1532 кв.м (на плані зафарбовано в червоний колір), що знаходиться в с. Драбинівка, Новосанжарського району Полтавської області.

Виділити ОСОБА_5 земельну ділянку площею 1532 кв.м ( зафарбовано на плані в синій колір), що знаходиться в с. Драбинівка, Новосанжарського району Полтавської області.

У спільному користуванні співвласників залишити земельну ділянку площею 240 кв.м (на плані зафарбовано у жовтий колір).

Визнати об»єктом спільної сумісної власності подружжя легковий автомобіль марки «Шевролє Лачеті», державний номерний знак НОМЕР_1.

Визнати об»єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 і ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,33 га, з них: 0,25 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, а також 0,08 га - для ведення особистого підсобного господарства.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і визнати право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,08 га, цільове призначення якої - для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, згідно Державного акта на землю серії НОМЕР_2, виданого 09.09.2002 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 45000 грн.00 коп. компенсації за ? частину легкового автомобіля «Шевролє Лачеті», державний номерний знак НОМЕР_1, залишивши цей транспортний засіб у власності ОСОБА_5, а також стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 25 листопада 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Постановлено визнати об»єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1.

Виділити ОСОБА_4 та визнати за нею право власності на слідуюче майно: в основній частині житлового будинку літ. «А-1» приміщення: коридор 1-1 площею 5,20 кв.м, кімнату 1-5 площею 11,0 кв.м, передпокій 1-6 площею 14,00 кв.м, санвузол 1-7 площею 2,90 кв.м, топочну 1-8 площею 2,70 кв.м; у тамбурі літ «а1» приміщення - тамбур 1 площею 2,30 кв.м; літню кухню літ. «Б, б, б1», колодязь питний №1, ? частину огорожі №1, ? частину воріт огорожі №3, що становить 11/20 частини зазначеного домоволодіння.

Виділити ОСОБА_5 та визнати за ним право власності на слідуюче майно: в основній частині житлового будинку літ. «А-1» приміщення - кімнату 1-2 площею 11,10 кв.м, кімнату 1-3 площею 8,40 кв.м, кімнату 1-4 площею 22,40 кв.м; гараж літ. «В», сарай літ. «Г», вбиральню літ. «Е», ? частину огорожі №2, ? частину воріт огорожі №3, що становить 9/20 частини зазначеного домоволодіння з різницею часток в сумі 1964 грн.00 коп.

Зобов»язати ОСОБА_5 здійснити слідуючі переобладнання: закласти дверні отвори з передпокою 1-6 площею 14,0 кв.м в кімнату 1-3 площею 8,4 кв.м і в кімнату 1-4 площею 22,4 кв.м та з коридору 1-1 площею 5,2 кв.мв кімнату 1-2 площею 11,1 кв.м; улаштувати перегородку в кімнаті 1-2 площею 11,1 кв.м і розділити дане приміщення на два площею 7,0 кв.м та 4,1 кв.м як санвузол; улаштувати дверний отвір на місці віконного отвору з кімнати 1-3 площею 8,4 кв.м на вулицю зі встановленням подвійних дверей; улаштувати дверні отвори з кімнати 1-3 площею 8,4 кв.м в кімнату 1-2 площею 11,1 кв.м і в кімнату 1-4 площею 22,4 кв.м. Кімнату площею 8,4 кв.м використовувати як коридор.

Зобов»язати ОСОБА_4 переобладнати передпокій 1-6 площею 14,0 кв.м під кухню-їдальню.

Сторонам самостійно, за наявності передбачених діючим законодавством погоджень з компетентними органами, обладнати виділені частини будинку самостійними інженерними мережами опалення та електропостачання.

Підземні інженерні мережі залишити у спільному користуванні.

Приміщення, що виділяються ОСОБА_5, обладнати газопостачанням, водопостачанням та каналізацією.

Роз»яснено, що в разі ухилення сторони від виконання робіт з переобладнання, заінтересована сторона має право виконати такі роботи за власний рахунок з послідуючою компенсацією затрат іншою стороною у встановленому законом порядку.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судові витрати по даній справі в сумі 396 грн.00 коп.

В апеляційному порядку рішення місцевого суду оскаржили ОСОБА_4 і ОСОБА_5

Апелянт ОСОБА_4 просить рішення суду в частині відмови у задоволенні позову про розподіл земельних ділянок і визнання за нею права власності на землю скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її вимог у повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права.

ОСОБА_5 у своїй апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати в частині реального розподілу нерухомого майна - домоволодіння та ухвалити в цій частині нове рішення про визнання права власності за ОСОБА_4 на ? частину будинку з надвірними побудовами і спорудами, в реальному розподілі - відмовити, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, заслухавши учасників судового процесу, які з»явилися в засідання суду апеляційної інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає відхиленню, а скарга ОСОБА_5 - частковому задоволенню.

Згідно ст.ст. 309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до норм ч.1 ст.61 СК України, об»єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

За нормами ч.1 ст.69, ч.1 ст.70 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Судом першої інстанції вірно встановлено і це вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, що ОСОБА_4 і ОСОБА_5 в період з 08 серпня 1984 року по 12 жовтня 2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі. За вказаний період вони побудували житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1, а також купили легковий автомобіль «Шевроле Ланчеті», державний номерний знак НОМЕР_1 (т. 1 а.с.46-48, 78-82, 86-88).

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що об»єктом спільної сумісної власності сторін, як колишнього подружжя, є житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Разом з тим, постановляючи рішення щодо реального розподілу вищевказаного нерухомого майна подружжя та визначення варіантів цього розподілу, місцевий суд не звернув увагу на наступні обставини.

Так, згідно висновку №42-14 судової будівельно-технічної експертизи від 26.06.2014 року і у варіанті №1, і у варіанті №2 не збалансовано та не врівноважено інтерес обох сторін, як того вимагає принцип рівності прав подружжя на їх спільне майно, закладений в основу глави 8 Сімейного кодексу України. Зокрема, за цим висновком одному співвласнику при реальному розподілі буде належати 11/20 частини домоволодіння, другому - 9/20 частини. При цьому, і в будинку і в літній кухні всі комунікації відходять лише одній із сторін. Інша сторона позбавляється їх взагалі, що також впливає на вартість часток сторін. (т. 1 а.с.94-107).

При цьому встановлено, що ні позивач, ні відповідач не погоджувалися з виділенням їм тієї частини спірного домоволодіння, яка є меншою і тягне за собою значні перепланування.

Відповідно до вимог ч. 4 ст.10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з"ясуванню обставин справи, роз"яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов"язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Однак, в порушення вимог зазначеної вище статті ЦПК, суд не роз»яснив сторонам їх право на проведення повторної експертизи з метою визначення інших можливих варіантів поділу житлового будинку і надвірних будівель та споруд.

У зв»язку з цим, колегією суддів за клопотанням відповідача ОСОБА_5 було призначено повторну судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса від 28.04.2015 року, експертом запропоновано інший можливий варіант розподілу спірного нерухомого майна, який найбільш наближений до ідеальних часток співвласників, так як одній із сторін пропонується виділити 63/125 частини домоволодіння вартістю 40091 грн.00 коп., другій - 62/125 його частини вартістю 39455 грн.00 коп. При цьому одна сторона буде компенсувати другій стороні незначну суму матеріальної компенсації різниці у вартості - 318 грн.00 коп. ( т.1 а.с.220-235).

До того ж, при даному варіанті розподілу будуть дотримані основні вимоги державних будівельних норм, а саме: площа житлової кімнати повинна бути не менше 15 кв.м у кожній з квартир; площа кухні кожної квартири повинна становити не менше 7 кв.м; житлова кімната не повинна бути прохідною; загальна площа кожної квартири ( при умові, що вони будуть однокімнатні) повинна бути не менше 30 кв.м; житлова кімната кожної з квартир повинна відповідати нормам інсоляції та освітлення, а вхід в суміщений санвузол не повинен бути з кухні.

За вищевказаних обставин, колегія суддів вважає, що реальний розподіл спірного житлового будинку з господарськими побудовами і спорудами слід провести за варіантом, запропонованим експертом Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса від 28.04.2015 року.

Варіант №1 висновку №42-14 судової будівельно-технічної експертизи від 26.06.2014 року, на якому наполягає позивач, не може бути прийнятий судом до розподілу, оскільки, на думку колегії суддів, він викликає істотний дисбаланс інтересів позивача і відповідача. Те ж саме відноситься й до варіанту №2 зазначеної експертизи.

Вирішуючи питання щодо виділу кожній із сторін відповідної частини житлового будинку з господарськими будовами і спорудами, колегія суддів враховує той факт, що ОСОБА_5 на праві власності належить вся земельна ділянка у цьому домоволодінні та що більша частина землі знаходиться зі сторони квартири №2. Також колегія суддів враховує, що відповідач ОСОБА_5 фактично проживає у спірному домоволодінні і не має іншого житла. Натомість, як пояснила в засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_4 і це підтверджується довідкою виконавчого комітету Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області від 12.11.2013 року, а також актом обстеження, складеним депутатом цієї сільської ради Боярським В.В., сусідами ОСОБА_8, ОСОБА_9, та затвердженого сільським головою Короленко В.П., позивач ОСОБА_4 з липня 2012 року по даний час на території сільської ради не проживає (т.1 а.с.7, 10). Крім того, підлягає врахуванню й те, що ОСОБА_5 має у власності автомобіль, а позивач ОСОБА_4 не наполягає на виділенні їй гаража, який за варіантом розподілу відноситься до квартири №2.

У зв»язку з цим, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 підлягає розподілу між сторонами таким чином: ОСОБА_4 слід виділити та визнати за нею право власності на нерухоме майно згідно висновку №200/201 додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 28.04.2015 року, проведеної експертом Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, а саме : квартиру №1, позначену в додатках 2 і 3 червоним кольором, зокрема, в основній частині житлового будинку літ. «А-1»: кімнату 1-4 площею 22,4 кв.м; кімнату 1-5 площею 11,0 кв.м, загальною площею 33,4 кв.м, а по господарських будівлях і спорудах: літню кухню літ. «Б», «б», «б1», колодязь питний №1, частину огорожі №2, що становить 63/125 частини домоволодіння вартістю 40091 грн.00 коп.

ОСОБА_5 слід виділити та визнати за ним право власності на нерухоме майно згідно висновку №200/201 додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 28.04.2015 року, проведеної експертом Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса а саме : квартиру №2, позначену в додатках 2 і 3 бузковим кольором, зокрема, в основній частині житлового будинку літ. «А-1»: коридор 1-1 площею 5,2 кв. м, кімнату 1-2 площею 11,1 кв. м, кімнату 1-3 площею 8,4 кв. м, передпокій 1-6 площею 14,0 кв. м, санвузол 1-7 площею 2,9 кв. м, топочну 1-8 площею 2,7 кв. м, приміщення тамбуру площею 2,3 кв.м, всього загальною площею 46,6 кв.м, а по господарських будівлях і спорудах: гараж літ. «В», сарай літ. «Г», вбиральня літ. «Е», частина огорожі №2, огорожа №3, що становить 62/125 частини домоволодіння вартістю 39455 грн.00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 різницю у вартості його частки в домоволодінні в сумі 318 грн.00 коп.

У зв"язку з вищевказаним розподілом, слід зобов»язати ОСОБА_4 виконати наступні будівельно-монтажні роботи у квартирі №1: пробити дверний отвір у віконному отворі в приміщенні 1-4 з подальшою установкою дверного блоку; добудувати приміщення тамбуру площею 2,7 кв. м до квартири №1; демонтувати перегородку між приміщеннями 1-5 та 1-6 і влаштувати нові перегородки таким чином, щоб утворилися кухня площею 7,4 кв.м, житлова кімната площею 19,0 кв. м, санвузол площею 3,8 кв.м, передпокій площею 3,2 кв.м.

Зобов»язати ОСОБА_5 виконати наступні будівельно-монтажні роботи у квартирі № 2: замурувати дверний отвір з приміщення1-5 в приміщення 1-6, з приміщення 1-4 в приміщення 1-5; демонтувати перегородку між приміщенням 1-6 та 1-3 і влаштувати її таким чином, щоб утворилося два приміщення: столова площею 7,4 кв. м, житлова кімната площею 15,0 кв.м; пробити дверний отвір з приміщення 1-2 в приміщення 1-3; в приміщенні 1-2 влаштувати кухню.

Сторонам належить користуватися горищем над своєю частиною квартири.

Позивачу ОСОБА_4 слід улаштувати окремий вхід на горищний простір зі сторони вулиці, а відповідачу ОСОБА_5 - залишити у користуванні металеві сходи зі сторони літньої кухні.

Зобов»язати власників квартири №1 і №2 обладнати свої житла самостійними системами газопостачання, водопостачання, електропостачання та каналізації.

Існуючі зовнішні мережі газопостачання та водопостачання необхідно залишити у користуванні співвласника квартири №2 - ОСОБА_5

Співвласнику квартири №1 ОСОБА_4 необхідно влаштувати зовнішні мережі газопостачання та водопостачання окремо з компенсацією вартості даних мереж за рахунок ОСОБА_5

Підземні інженерні мережі залишити у спільному користуванні сторін.

Усі переобладнання в житловому будинку (квартирах) та переустаткування сторонам слід робити відповідно до вимог ДБН А.3.1-5-96 «Організація будівельного виробництва» і «Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт».

Відмовляючи ОСОБА_4 у задоволенні її вимог про розподіл земельної ділянки по АДРЕСА_1, визнання на неї за кожною із сторін права власності на ? частину та визнання її спільним сумісним майном подружжя, місцевий суд вірно послався на те, що ця земельна ділянка є особистою приватною власністю ОСОБА_5, тому не може бути розподілена.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду, виходячи з наступного.

Згідно пояснень сторін, а також відповідно до інформаційного листа начальника відділу Держзеамгенства у Новосанжарському районі від 27.11.2013 року №5211/05-02, на ім»я ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 Драбинівською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області зареєстровано за №436 від 09.09.2002 року Державний акт на право власності на землю серії НОМЕР_2 на площу 0,60 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства (т.1 а.с.14).

Відповідно до ст.16 Закону України «Про власність» та ч.1 ст.22 КпШС України, які були чинними на час виникнення правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку спадкування, за умовами статті 24 КпШС України є власністю кожного з них (роздільним майном).

Аналогічне положення закріплено і в ст.70 СК України.

За змістом ч.1 ст.81 Земельного кодексу України (надалі ЗК), громадяни України можуть набувати право власності на земельну ділянку шляхом приватизації за умови наявності підстав набуття права на землю, передбачених статтею 116 ЗК України.

Таким чином, громадянин отримує у власність частку із земельного фонду, тому земельна ділянка, одержана громадянином в період шлюбу у приватну власність шляхом приватизації є його особистою приватною власністю.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини сторін щодо спірної земельної ділянки виникли у 2002 році, тому спірна земельна ділянка не відноситься до об»єкта спільної сумісної власності подружжя.

Отже, земельна ділянка, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 є особистою приватною власністю ОСОБА_5 та поділу не підлягає.

У зв»язку з цим, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_4 щодо виділення і визнання за нею права власності на ? частину земельної ділянки та визнання цієї землі об»єктом спільної сумісної власності подружжя.

Рішення в цій частині є законним, обґрунтованим, у зв»язку з чим колегія суддів не знаходить підстав для його скасування.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що позивач ОСОБА_4 не позбавлена права звернутись до суду з позовом про встановлення порядку користування земельною ділянкою, яка їй необхідна для обслуговування належної їй частини домоволодіння.

В частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання об»єктом спільної сумісної власності подружжя легковий автомобіль марки «Шевролє Лачеті», державний номерний знак НОМЕР_1, і стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 45000 грн.00 коп. компенсації за ? частину вартості цього транспортного засобу рішення є вірним та не оскаржується жодною із сторін.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги ОСОБА_4 і часткове задоволення скарги ОСОБА_5 та скасування рішення місцевого суду в частині варіантів розподілу між сторонами спірного домоволодіння і визнання права власності за ними на частки в домоволодінні з ухваленням нового рішення у цій частині.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.3,4, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 25 листопада 2014 року скасувати в частині варіантів розподілу між сторонами спірного домоволодіння і визнання права власності за ними на частки в домоволодінні.

Ухвалити в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_4.

Виділити ОСОБА_4 та визнати за нею право власності на нерухоме майно згідно висновку №200/201 додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 28.04.2015 року, проведеної експертом Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, а саме : квартиру №1, позначену в додатках 2 і 3 червоним кольором, зокрема, в основній частині житлового будинку літ. «А-1»: кімнату 1-4 площею 22,4 кв.м; кімнату 1-5 площею 11,0 кв.м, загальною площею 33,4 кв.м, а по господарських будівлях і спорудах: літню кухню літ. «Б», «б», «б1», колодязь питний №1, частину огорожі №2, що становить 63/125 частини домоволодіння вартістю 40091 грн.00 коп.

Виділити ОСОБА_5 та визнати за ним право власності на нерухоме майно згідно висновку №200/201 додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 28.04.2015 року, проведеної експертом Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса а саме : квартиру №2, позначену в додатках 2 і 3 бузковим кольором, зокрема, в основній частині житлового будинку літ. «А-1»: коридор 1-1 площею 5,2 кв. м, кімнату 1-2 площею 11,1 кв. м, кімнату 1-3 площею 8,4 кв. м, передпокій 1-6 площею 14,0 кв. м, санвузол 1-7 площею 2,9 кв. м, топочну 1-8 площею 2,7 кв. м, приміщення тамбуру площею 2,3 кв.м, всього загальною площею 46,6 кв.м, а по господарських будівлях і спорудах: гараж літ. «В», сарай літ. «Г», вбиральня літ. «Е», частина огорожі №2, огорожа №3, що становить 62/125 частини домоволодіння вартістю 39455 грн.00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 різницю у вартості його частки в домоволодінні в сумі 318 грн.00 коп.

Зобов»язати ОСОБА_4 виконати наступні будівельно-монтажні роботи у квартирі №1: пробити дверний отвір у віконному отворі в приміщенні 1-4 з подальшою установкою дверного блоку; добудувати приміщення тамбуру площею 2,7 кв. м до квартири №1; демонтувати перегородку між приміщеннями 1-5 та 1-6 і влаштувати нові перегородки таким чином, щоб утворилися кухня площею 7,4 кв.м, житлова кімната площею 19,0 кв. м, санвузол площею 3,8 кв.м, передпокій площею 3,2 кв.м. .

Зобов»язати ОСОБА_5 виконати наступні будівельно-монтажні роботи у квартирі № 2: замурувати дверний отвір з приміщення1-5 в приміщення 1-6, з приміщення 1-4 в приміщення 1-5; демонтувати перегородку між приміщенням 1-6 та 1-3 і влаштувати її таким чином, щоб утворилося два приміщення: столова площею 7,4 кв. м, житлова кімната площею 15,0 кв.м; пробити дверний отвір з приміщення 1-2 в приміщення 1-3; в приміщенні 1-2 влаштувати кухню.

Сторонам користуватися горищем над своєю частиною квартири.

ОСОБА_4 улаштувати окремий вхід на горищний простір зі сторони вулиці.

ОСОБА_5 залишити у користуванні металеві сходи зі сторони літньої кухні.

Зобов»язати власників квартири №1 і №2 обладнати свої житла самостійними системами газопостачання, водопостачання, електропостачання та каналізації.

Існуючі зовнішні мережі газопостачання та водопостачання залишити у користуванні співвласника квартири №2 - ОСОБА_5

Співвласнику квартири №1 ОСОБА_4 влаштувати зовнішні мережі газопостачання та водопостачання окремо з компенсацією вартості даних мереж за рахунок ОСОБА_5

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: суддя (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно: