печерський районний суд міста києва
Справа № 757/755/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2015 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Литвинової І. В.,

при секретарі - Іванові Г. Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Кабінету Міністрів України, Міністерства соціальної політики України, Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області, треті особи: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», ОСОБА_2 про забезпечення виконання зобов'язання,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави України в особі Кабінету Міністрів України, Міністерства соціальної політики України, Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області, треті особи: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», ОСОБА_2 про забезпечення виконання зобов'язання.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що сторона Позивача, як сім'я ліквідатора Чорнобильської катастрофи II категорії ОСОБА_1 має законне право вимагати від відповідача, як органу державної влади виконати свої обов'язки перед ними на користь третьої особи, якою є ПАТ «УкрСиббанк» на суму 62 000,00 доларів США, яка встановлена Договором про надання споживчого кредиту №0 від 25.12.2006 року, між позивачем та ТОВ «УкрСиббанк».

Також позивач зазначає, що відповідно до вимог ст.ст. 19 і 21 Закону «Про статус та соціальний захист постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи», позивач, як ліквідатор Чорнобильської катастрофи II категорії, має право на відповідні компенсації та пільги, до яких відносяться: позачергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов; надання безпроцентної позики на індивідуальне житлове (кооперативне) будівництво із розрахунку 13,65 квадратних метрів на кожного члена сім і погашенням 25 процентів позики за рахунок державного бюджету, а також безпроцентно позики для будівництва садових будинків та благоустрою садових ділянок, будівництва індивідуальних гаражів незалежно від того, кому з членів сім'ї відведено земельну ділянку хто з них є членом кооперативу.

З урахуванням уточнень до позовної заяви, позивач просить суд визнати його право, як громадянина, що постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, як ліквідатора II категорії, на «позачергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов», що гарантовано державою та задекларовано в ст.ст.19. 21 ч.1 п.З) Закону «Про статус та соціальний захист постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи»; «отримання безпроцентної позики для організації підприємницької діяльності за рахунок державного бюджету» ФО-П ОСОБА_2, що гарантовано державою та задекларовано в ст.ст.19, 21 ч.І п.1) п/п 29 Закону «Про статус та соціальний захист постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи», «надання безпроцентної позики на індивідуальне житлове (кооперативне) будівництво із розрахунку 13,65 квадратних метрів на кожного члена сім'ї з погашенням 25 процентів позики за рахунок державного бюджету, а також безпроцентної позики для будівництва садових будинків та благоустрою садових ділянок, будівництва індивідуальних гаражів незалежно від того, кому з членів сім'ї відведено земельну ділянку чи хто з них є членом кооперативу. Вказані пільги можуть бути використані один раз», що гарантовано державою та задекларовано в ст.ст.19, 21 4. 1 п. 7 Закону «Про статус та соціальний захист постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи»; визнати зобов'язання держави в особі Кабінету Міністрів України, по забезпеченню прав ОСОБА_1, як громадянину, що постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, як ліквідатора II категорії, на: «позачергове забезпечення жилою площею, як особу, що потребує поліпшення житлових умов», «отримання безпроцентної позики для організації підприємницької діяльності за рахунок державного бюджету, надання безпроцентної позики на індивідуальне житлове (кооперативне) будівництво із розрахунку 13,65 квадратних метрів на кожного члена сім і погашенням 25 процентів позики за рахунок державного бюджету, а також безпроцентно позики для будівництва садових будинків та благоустрою садових ділянок, будівництва індивідуальних гаражів незалежно від того, кому з членів сім'ї відведено земельну ділянку хто з них є членом кооперативу; зобов'язати відповідача в особі Кабінету Міністрів України та Міністерства надзвичайних ситуацій та подолання наслідків Чорнобильської катастрофи і Міністерства соціальної політики виконати на користь третьої особи ПАТ «УкрСиббанк» на суму в національній валюті, що еквівалентно 62 000,00 доларам США, за курсом на день компенсації, сума, що встановлена кредитним договором про надання споживчого кредиту №0 від 25.12.2006 року, між позивачем та ПАТ «УкрСиббанк».

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з викладених в ньому підстав, просили задовольнити позовні вимоги.

Відповідачі та третя особа ПАТ «УкрСиббанк» в судове засідання не з'явилися, про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином.

Третя особа ОСОБА_2 позов підтримала та просила його задовольнити.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оголосивши письмові заперечення відповідачів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, та таким, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що позивачем протягом 2006-2007 років було отримано в ПАТ «УкрСиббанку» споживчі кредити (1-й споживчий кредит від 25.12.2006 № 0 на суму 62 000,00 доларів США та 2-й споживчий кредит від 27.12.2007 № 00 на суму 40 000,00 доларів США).

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори.

Згідно із ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно договорів кредитування, позивач ОСОБА_1 вчинив дію спрямовану на отримання кредитних коштів та взяв на себе обов'язки з їх повернення в строки та на умовах визначених договором.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Суд вважає за необхідне зауважити те, що зазначена норма передбачає правові наслідки за порушення зобов'язання боржника, який перебуває у договірних правовідносинах з кредиторами. Проте, відповідачі не перебувають з ПАТ «УкрСиббанк» у договірних правовідносинах, тобто для них не було створено обов'язків з виконання кредитних договорів.

Також в судовому засіданні встановлено, що 10.02.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся із заявою до міського голови м. Броварів щодо отримання безпроцентної позики для організації підприємницької діяльності, безпроцентної позики для будівництва садових будинків та благоустрою садових ділянок та безпроцентної позики на індивідуальне житлове будівництво відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон).

Листом від 23.02.2015 № 01.111/51 ОСОБА_1 було надано роз'яснення, що відповідно статті 63 Закону фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок державного бюджету України. Також роз'яснено, що відповідно до законів України про Державний бюджет України на 1999-2014 роки видатки на надання зазначених пільгових безвідсоткових позик громадянам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, не передбачалися.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч.2 ст. 95 Конституції України виключно законом України про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Порядок кредитування громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, було встановлено спільним листом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Національного банку України та Міністерства фінансів України від 20.10.1992 № 1056/Зк, № 26013, № 13- 412/296.

ВАТ «Ощадбанк» упродовж 1992-1999 років здійснював пільгове кредитування громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, керуючись зазначеним вище спільним листом МНС України, Нацбанку України та Мінфіну України, яким було встановлено порядок кредитування цієї категорії громадян. Пільгове кредитування провадилося за рахунок власних коштів банку.

У 1999-2001 роках Законами України «Про Державний бюджет України» дію пунктів статей Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» стосовно надання безпроцентних позик було призупинено.

Законами України про Державний бюджет України на 2002-2015 роки затверджувались видатки на соціальний захист постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи громадян у розрізі програмної класифікації видатків держбюджету, в тому числі за програмою (а з 2012 року за напрямом) «Обслуговування банківських позик, наданих на пільгових умовах до 1999 року громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Тобто у 2002-2015 роках провадилося і провадиться виключно обслуговування банківських позик (відшкодування процентної ставки за кредит, погашення частини безпроцентних позик), наданих на пільгових умовах до 1999 року.

Відповідно до Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 №936, видатки на обслуговування банківських позик, наданих на пільгових умовах громадянам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, провадяться відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» у межах бюджетних призначень, затверджених Мінсоцполітики на ці видатки, на підставі зведених розрахунків регіональних відділень банку.

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши зазначені норми закону та зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 14, 15, 16 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 202 ЦК України, ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Держави України в особі Кабінету Міністрів України, Міністерства соціальної політики України, Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області, треті особи: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», ОСОБА_2 про забезпечення виконання зобов'язання - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Литвинова