Справа № 299/264/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

17 червня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючої - Боднар О.В.

суддів Кеміня М.П., Джуги С.Д.

при секретарі Маринець Д.М.

з участю представника ОСОБА_1, прокурора Сита Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_1, що діє від імені ОСОБА_2, на рішення Виноградівського районного суду від 01 квітня 2015 року справу за позовом в.о. прокурора Виноградівського району Закарпатської області в інтересах держави в особі відділу охорони здоровя Виноградівської районної державної адміністрації до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на лікування, -

у с т а н о в и л а :

У січні 2015 року в.о. прокурора Виноградівського району в інтересах держави в особі відділу охорони здоровя Виноградівської РДА звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2А, в якому просив стягнути з останньої на користь держави в особі відділу охорони здоровя Виноградівської РДА витрати на лікування, затрачені лікарнею у звязку із заподіянням відповідачкою ОСОБА_3 тяжких тілесних ушкоджень, у розмірі 2 175,59 грн.

Ухвалою Виноградівського районного суду від 24 березня 2015 року до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, було залучено Виноградівську центральну районну лікарню (а.с. 32).

Рішенням Виноградівського районного суду від 01 квітня 2015 року (а.с. 39-42) позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави в особі відділу охорони здоровя Виноградівської РДА 2 175,59 грн., витрачених на лікування ОСОБА_3

Стягнуто з відповідачки в дохід держави 243,60 грн. судового збору.

Ухвалою Виноградівського районного суду від 16 квітня 2015 року (а.с. 60) виправлено описку в оскаржуваному рішенні цього ж суду. Зазначено, що правильним слід вважати: «позивача та відповідача звільнити від сплати судового збору».

В апеляційній скарзі (а.с. 48-50) представник відповідачки просить постановити ухвалу про скасування рішення Виноградівського районного суду від 01 квітня 2015 року та закрити провадження по справі.

Зазначає, що рішення суду першої інстанції є невмотивованим, ухваленим з порушенням норм процесуального права.

Вважає, що позовна заява була прийнята з порушенням вимог ст.119 ЦПК України, оскільки до позовної заяви не було додано доказів на підтвердження позовних вимог.

В ході розгляду справи прокурором не доведено факту перебування ОСОБА_3 на стаціонарному лікуванні та не надано розгорнутого розрахунку витрат на лікування, в порядку, передбаченому Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою КМУ від 16 липня 1993 року № 545 (далі Порядок)

Також судом не враховано розяснень п.2 постанови Пленуму ВСУ від 07 липня 1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат».

Крім того, судовий збір повинен компенсуватися за рахунок держави.

Розглянувши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд визнав, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, встановивши, що ОСОБА_3 перебувала на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні Виноградівської районної лікарні з 29 липня 2013 року по 14 серпня 2013 року, вартість лікування, визначена відповідно до Порядку становить 2175,59 грн.; вирок Виноградівського районного суду від 06 червня 2014 року набрав законної сили і обставини, встановлені у ньому не оспорюються, керуючись ч.1 ст.1166, ст.1206 ЦК України, п.2 Порядку, п.3 постанови Пленуму ВСУ № 11, обґрунтовано дійшов висновку про задоволення позову.

Доводи апелянта про те, що оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження позовних вимог, то суд першої інстанції прийняв позовну заяву з порушенням вимог ст.119 ЦПК України, на увагу не заслуговують, оскільки відповідно до п. 7 постанови Пленуму ВСУ від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції позивачем та третьою особою було надано докази перебування ОСОБА_3 на стаціонарному лікуванні та розрахунок витрат на її лікування (а.с. 4, 34-35).

Питання щодо стягнення судових витрат було вирішено ухвалою Виноградівського районного суду від 16 квітня 2015 року.

Інші доводи апелянта спростовуються матеріалами справи та змістом оскаржуваного рішення, тому на увагу не заслуговують.

За таких обставин, ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст.ст. 213-215 ЦПК України і передбачених ст.ст. 309, 310 цього Кодексу підстав для його скасування немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, що діє від імені ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Виноградівського районного суду від 01 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

с у д д і :

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6