Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/295/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Плохотніченко Л. І.
Доповідач Головань А. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

04.02.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Голованя А.М.

суддів: Карпенка О.Л., Фомічова С.Є

при секретарі: Дімановій Н.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 грудня 2014 року, за позовом приватного акціонерного товариства «АСК «Інго Україна» до ОСОБА_2 про стягнення коштів в порядку регресу і

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2014 року ПАТ «АСК «Інго Україна» звернулося в суд з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 07 серпня 2013 року у м. Кіровограді по вул. Шевченка ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Мерседес-Бенц», реєстраційний номер НОМЕР_3 допустив зіткнення з автомобілем «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_3, внаслідок чого цей автомобіль отримав механічні пошкодження.

Згідно постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.09.2013 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні зазначеного ДТП і притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП у вигляді штрафу.

Відповідно до договору добровільного страхування засобів наземного транспорту, укладеного між ПАТ «АСК «Інго Україна» та ОСОБА_3, останній отримав відшкодування по страховому випадку, який стався 07 серпня 2013 року з належним йому автомобілем, у розмірі 9471,65 грн.

Цивільно - правова відповідальність власника автомобіля «Мерседес-Бенц» застрахована у ПрАТ СК «Брокбізнес» за договором обов'язкового страхування.

ПрАТ СК «Брокбізнес» сплатила в порядку регресу ПАТ «АСК «Інго Україна» по зазначеному страховому випадку грошову суму у розмірі 7460,58 грн.

Оскільки шкода ПАТ «АСК «Інго Україна» відшкодована ПрАТ СК «Брокбізнес» не в повному обсязі, то страхова компанія просить стягнути з відповідача 2011,07 грн., як різницю між 9471,65 грн. та 7460,58 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 грудня 2014 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «АСК «Інго Україна» 2011,07 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування рішення, як ухваленого з порушенням норм матеріального та процесуального права з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Представник ПАТ «АСК «Інго Україна», яке належним чином було оповіщеним про час та місце розгляду справи, в судове засідання апеляційного суду не прибув і про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_2, який підтримав доводи скарги, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду, в межах визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим..

Колегія суддів вважає, що ухвалене у справі судове рішення не відповідає цим вимогам закону.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із того, що, оскільки страховиком ПАТ «АСК «Інго Україна» було відшкодовано завдану потерпілому ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 9471,65 грн., а ПрАТ СК «Брокбізнес» в порядку регресу відшкодувала зазначеній страховій компанії лише 7460,58 грн., то виходячи із положень 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», іншу частину, різницю у розмірі 2011,07 грн., має відшкодувати винна у ДТП особа - ОСОБА_2

Проте з такими висновками суду погодитися не можна.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 07 серпня 2013 року о 18 год. 55 хв. у м. Кіровограді по вул. Шевченка, ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_2, допустив зіткнення з автомобі-лем «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_3, в результаті чого цей автомобіль отримав механічні пошкодження.

Згідно постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.09.2013 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні зазначеного ДТП і притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

31 січня 2013 року страхувальник ОСОБА_3 уклав договір добровільного страхування транспортного засобу № 59055597.13 із страховиком ПАТ «АСК «Інго Україна» яким застрахував автомобіль марки «Фольксваген» реєстраційний номер НОМЕР_1,

Страховик ПАТ «АСК «Інго Україна» зобов'язання за договором майнового страхування виконав. Платіжним дорученням № 110060 від 27 серпня 2013 року страхове відшкодування в розмірі 9471,65 грн. виплатив, за заявою страхувальника ОСОБА_3, на рахунок ФОП ОСОБА_4, який здійснював ремонт пошкодженого автомобіля.

Цивільно - правова відповідальність власника автомобіля «Мерседес-Бенц» ОСОБА_5 застрахована у ПрАТ СК «Брокбізнес» за полісом обов'язкового страхування № АВ 6887090 зі строком дії до 10 серпня 2013 року.

ПрАТ СК «Брокбізнес» сплатила в порядку регресу ПАТ «АСК «Інго Україна» по зазначеному страховому випадку грошову суму у розмірі 7460,58 грн. Звертаючись із позовом до ОСОБА_2, як особи винної у завданні шкоди, страхова компанія ПАТ «АСК «Інго Україна», зазначила, що правовою підставою для стягнення 2011,07 грн. в порядку регресу є положення ст. 993, ч.2 ст. 1187, ч.1 ст. 1191, ст. 1194 ЦК України, ст..27 Закон України «Про страхування».

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 1187, ч.1 ст. 1191, ст. 1194 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка володіє транспортним засобом; особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право регресу до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування; особа, яка застрахувала свою цивільну відповідаль-ність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданою неї шкоди, зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Страхова сума (ліміт відповідальності) страхувальника ОСОБА_2 за шкоду, заподіяну майну згідно полісу страхування складає 50 000 грн.

Розмір шкоди завданої ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_3 внаслідок ДТП складає 9471,65 грн.

Отже, ліміт відповідальності страхувальника є достатнім для здійснення страхової виплати з метою повного відшкодування завданою ним шкоди, а тому підстав для стягнення з нього коштів в порядку регресу з мотивів зазначених у позову немає.

Відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_2 зазначеної у позові суми і за ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961)..

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач послався, що право на стягнення з ОСОБА_2 коштів в порядку регресу передбачено п. 36.2 ст. 36 Закону № 1961, згідно якого, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється без- посередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Проте, вказана обставина не була зазначена як підстава позову, і крім цього, як убачається із рахунку - фактури № СФ-000077 від 12 серпня 2013 року, страхове відшкодування в розмірі 9471,65 грн. було виплачене страховиком ПАТ «АСК «Інго Україна» без включення страховиком до відшкодованої суми податку на додану вартість.

Також, сплачене страхове відшкодування не містить в собі витрати пов`язані із втратою товарного вигляду транспортного засобу (а.с.10), які, згідно п. 32.7 ч. 1 ст. 32 Закону № 1961, страховик не відшкодовує.

Наведене свідчить, що суд першої інстанції стягнув з особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність грошові кошти в порядку регресу за відсутністю для цього належних правових підстав.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з підстав передбачених п.п. 2,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову ПАТ «АСК «Інго Україна» у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 грудня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову приватного акціонерного товариства «АСК «Інго Україна» до ОСОБА_2 про стягнення коштів в порядку регресу відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: