РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/20026/14-ц

пр. № 2/759/1283/15

16 лютого 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Ключника А.С. за участю секретаря судового засідання Борисенко А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 25.11.2014 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позов обґрунтовано тим, що відповідно до розпорядження Солом'янської районної державної адміністрації від 21.08.2002 року № 1055, ОСОБА_1 видано ордер №00259 на жиле приміщення: двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, на сім'ю із трьох осіб, а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Власником особового рахунку являється позивач - ОСОБА_1.

Також у зазначеній вище квартирі зареєстрована колишня дружина сина позивача - ОСОБА_2 та малолітня дитина ОСОБА_5.

Як стверджує позивач, ОСОБА_2 з моменту реєстрації в спірній квартирі не проживає, не сплачує комунальні послуги, особистих речей відповідача не має, та квартирою відповідач не цікавиться.

Зважаючи на викладені вище обставини, посилаючись на норми ст.ст. 71, 72 ЖК Української РСР, позивач просить визнати відповідача такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартирою АДРЕСА_1

У судовому засіданні 16.02.2015 року позивач підтримав заявлені позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач до суду двічі не з'явився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений (а.с. 12, 18), про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутності за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою позивача та відповідно до ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України, заочне рішення.

Треті особи по справі не заперечували проти позову та просили також його задовольнити.

Вислухавши пояснення позивача, третіх осіб, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд дійшов висновку, про наявність правових підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Пункт 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснює, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Судом встановлено, що згідно ордеру на жиле приміщення № 00259 від 22.08.2002 року, видано на підставі розпорядження Солом'янської районної державної адміністрації від 21.08.2002 року за № 1055, сім'ї з трьох осіб надано право зайняття житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Власником особового рахунку являється позивач - ОСОБА_1.

Згідно довідки Форми №3 від 17.11.2014 року виданої Будинкоуправлінням №12 Київського квартирно-експлуатаційним управлінням Міністерства оборони України, у вказаній квартирі зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 (а.с. 6).

Згідно Акту від 20.11.2014 року складеного Будинкоуправлінням №12 Київського квартирно-експлуатаційним управлінням Міністерства оборони України, відповідач ОСОБА_2 з 19.11.2010 року не проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5).

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач більш як шість місяців в спірному жилому приміщенні не проживає, ним не цікавиться, залишив його добровільно, перешкод в користуванні йому ніхто не чинить, а тому він втратив право користування спірним жилим приміщенням.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв'язку, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивач не має претензій до відповідача щодо розподілу судових витрат, та не заявляє такої вимоги у позовній заяві, відтак, судові витрати у виді судового збору з відповідача не стягуються на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71,72, ЖК Української РСР,ст.ст. 3, 4, 10-11, 57-60, 169, 179, 209, 212-215, 218, 223, 224-226, 292, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартирою АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А. Ключник