Справа № 511/2104/15-ц
Номер провадження: 2/511/733/15
Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2015 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Теренчук Ж. В.,

секретаря судового засідання Ніколас С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем по справі мають несумісність характерів, різні життєві інтереси. Від вказаного шлюбу мають дитину доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час проживає з позивачем по справі. Можливість зберегти сім'ю виключена. Майновий спір у сторін відсутній.

Данні обставини стали причиною того, що позивач вирішила звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, так як не бажає більше зберігати шлюб з відповідачем, в зв'язку з чим просить позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не з'явилася, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Суду надала заяву, в якій вказала, що свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглянути за її відсутністю.(а.с.17).

Відповідач до суду не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи сповіщений належним чином, про що в справі є відповідні докази. На адресу суду надійшла заява, в якій він вказав, що позовні вимоги ОСОБА_1 визнає, згоден на розірвання шлюбу, строку на примирення не бажає, просить справу розглянути за його відсутністю.(а.с.18).

Суд, враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводився за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 197 ЦПК України).

Розглянувши подані заяви, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з розірванням шлюбу.

Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

За правилами, встановленими ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 10 вересня 2005 року Другим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, на підставі актового запису № 275, що підтверджується повторним свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 23.07.2015року.(а.с.3).

Від указаного шлюбу мають неповнолітню дитину: дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 зареєстрованого Другим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції м. Одеси, на підставі актового запису №217, від 11.04.2006 року(а.с.6).

Батьками дитини являються сторони по справі. Неповнолітня дитина дочка ОСОБА_4, на даний час проживає з матір'ю, позивачем по справі.

Відповідно наданим до суду заявам сторони миритися не бажають, наполягають на розірванні шлюбу.

Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права подружжя.

Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, а тому підлягає розірванню. Спору щодо місця проживання дитини не існує.

Суд при вирішенні питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне врахувати заяву позивача про залишення їй прізвища, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу «ОСОБА_1».

Відповідно до ст. 113 СК України, відповідачу залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається - «ОСОБА_1».

Судовий збір по справі складає 243,60 грн., який повністю сплачений позивачем при зверненні до суду.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 294 ЦПК України, ч.2 ст.104, ст.ст. 110, 112, 113 СК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 10 вересня 2005 року Другим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, на підставі актового запису № 275 - розірвати.

Після розірвання шлюбу неповнолітню - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати з матір"ю.

Після розірвання шлюбу залишити прізвище: чоловіку - ОСОБА_2, жінці - ОСОБА_1.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ж. В. Теренчук