Справа № 365/944/14-ц
Номер провадження: 2/365/32/15
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.02.2015 смт. Згурівка Київської області

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючого-судді ДЕНИСЕНКО Н.О.

за участі секретаря

судового засідання МАТВІЄНКО Н.В.

представника позивача ОСОБА_2

спеціаліста ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Турівської сільської ради Згурівського району Київської області, Згурівської державної районної адміністрації Київської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Згурівського районного управління юстиції Київської області, відділ Держземагенства у Згурівському районі Київської області про визнання Державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним та про визнання права власності на земельні ділянки,

В С Т А Н О В И В:

5 грудня 2014 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що їй на праві власності належать земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 7,0524 га (ділянка НОМЕР_2 площею 3,5266 га, кадастровий номер якої :07:015:0032, ділянка НОМЕР_3 площею 3,5258 га, кадастровий номер якої :07:015:0031). Земельна ділянка НОМЕР_2 передана їй у власність згідно з рішенням 12 сесії 23 скликання Турівської сільської ради від 30.12.2000. Ділянку НОМЕР_3 вона успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_5 згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом серії ВАК № 261500 від 26 червня 2003 року. На ці дві земельні ділянки був виданий один Державний акт від 22.05.2004, серії КВ № 066365, який виготовлений з технічною помилкою, а саме, відсутні кадастрові номера на кожну ділянку. Державний реєстратор відділу Держземагенства провів державну реєстрацію земельних ділянок та видав витяги з ДЗК із зазначенням кадастрових номерів обох ділянок. Проте витяги не відповідають Державному акту і вона не може зареєструвати своє речове право. Відділ Держземагенства повідомив їй усно про неможливість видачі нового акту у зв'язку із відсутністю відповідного механізму, тому просить визнати недійсним спірний Державний акт та визнати за нею право власності на спірну земельну ділянку. В разі задоволення позову не застосовувати до відповідача положення ст. 88 ЦПК України.

Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 16 грудня 2014 року залучено відділ Держземагенства у Згурівському районі Київської області як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 19 січня 2015 року залучено Згурівську державну районну адміністрацію Київської області як співвідповідача.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, відповідачі та третя особа відділ Держземагенства у Згурівському районі повторно в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового розгляду були оповіщені у встановленому порядку, направили суду заяви з клопотанням слухати справу за їхньої відсутності, відповідачі позов визнають повністю.

В судовому засіданні представник позивача дав пояснення, які повністю відтворюють зміст позовних вимог. Також пояснив, що з 01.01.2013 Державні акти не видаються, а тому видати Державний акт взамін спірному, у якому вірно були б зазначені кадастрові номери земельних ділянок, не вбачається за можливе.

В судовому засіданні представник відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Мельник Ю.С. пояснив, що, на його думку, державний кадастровий реєстратор безпідставно видав витяги на підставі спірного Державного акту, оскільки останній виготовлений з порушеннями. Зокрема, кадастровий номер зазначено невірно та не відображає місця розташування земельних ділянок. Вбачається, що дані щодо плану меж однієї із двох земельних ділянок та суміжні користувачі внесені пізніше, так як використано зовсім інший шрифт. А тому цей Державний акт не може бути ідентифікований як правовстановлюючий документ, та на підставі нього не може бути зареєстроване речове право на зазначене майно. В разі задоволення позову речове право позивача на спірні земельні ділянки буде зареєстровано.

Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно з рішенням Турівської сільської ради Згурівського району Київської області від 30 грудня 2000 року № 71 "Про земельні питання" ОСОБА_4 було передано у приватну власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,5266 га, кадастровий номер якої :07:015:0032 (ділянка НОМЕР_2) (а.с.11-17, 19, 23-25, 30-34 - копії рішення сільської ради та витягів).

Земельну ділянку, площею 3,5258 га, кадастровий номер якої :07:015:0031 позивач успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_5 згідно зі Свідоцтвом про право на спадщину за законом серії ВАК № 261500 від 26 червня 2003 року (ділянка НОМЕР_2) (а.с.10, 18, 20-22, 87-107 - копії Свідоцтва, витягів та спадкової справи).

На ці дві земельні ділянки, які розташовані на території Турівської сільської ради Згурівського району Київської області, виданий один Державний акт на право власності на земельну ділянку від 22.05.2004, серії КВ № 066365, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 55 від 22 травня 2004 року (а.с.9 - копія Державного акту), який був виготовлений з помилками, а саме, зазначено кадастровий номер обох земельних ділянок , який не відображає дійсне їх місце розташування в Державному земельному плані. Натомість, відсутні кадастрові номера на кожну зі спірних ділянок та виготовлено дві окремі технічні документації на кожну з них (а.с.61-65, 66-85 - копії технічних документацій).

Рішенням Турівської сільської ради Згурівського району Київської області від 30 грудня 2000 року було затверджено технічну документацію та передано у власність позивачу лише земельну ділянку НОМЕР_2. Тому вбачається, що це рішення є дійсним, при його прийнятті органом місцевого самоврядування не порушено права позивача щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою.

Проте цим рішенням не була затверджена технічна документація на земельну ділянку НОМЕР_3.

Відповідно до ст. 3 Земельного Кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативи правовими актами.

Ст. 152 Земельного Кодексу України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно з ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

У спорах, що пов'язані з правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватись як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 19 червня 2013 року у справі № 6-57цс13).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Заслухавши представників позивача та відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, спеціаліста відділ Держземагенства у Згурівському районі Київської області, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, оскільки в судовому засіданні доведено, що позивач є законним власником спірних земельних ділянок, проте спірний Державний акт виготовлений з порушеннями, виправлення в якому не допускаються. Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затверджена наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року № 43, яка регулювала порядок видачі державних актів на право приватної власності на землю, втратила чинність з 23.08.2013 року.

Іншого способу захисту порушених прав позивача, окрім обраного нею, на даний час не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 152, 155 ЗК України, постановою Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 19 червня 2013 року у справі № 6-57цс13, ст.ст. 3, 10, 11, 16, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 до Турівської сільської ради Згурівського району Київської області, Згурівської державної районної адміністрації Київської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Згурівського районного управління юстиції Київської області, відділ Держземагенства у Згурівському районі Київської області про визнання Державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним та про визнання права власності на земельні ділянки задовольнити повністю.

Визнати недійсним Державний акт серії КВ № 066365 на право власності на земельну ділянку, площею 7,0524 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виготовлений на ім'я на ім'я ОСОБА_4 та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 55 від 22 травня 2004 року.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: ділянка НОМЕР_2, площею 3,5266 га, кадастровий номер якої :07:015:0032, ділянка НОМЕР_3, площею 3,5258 га, кадастровий номер якої :07:015:0031, розташовані на території Турівської сільської ради Згурівського району Київської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Згурівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 17 лютого 2015 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ Н.О.ДЕНИСЕНКО