Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/1388/15 Головуючий у 1 інстанції: Міщенко Т.М.
Суддя-доповідач: Пільщик Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

" 18" лютого 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.

суддів: Кочеткової І.В.

Краснокутської О.М.

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на ухвалу судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 грудня 2014 року про відмову у відкритті провадження по справі

за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Мелітопольська міська нотаріальна контора, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Мелітопольська міська нотаріальна контора.

В обґрунтування вимог зазначила, що ОСОБА_4 є власником земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1, за державним актом про право власності від 22.06.2000 року. В зв'язку з даруванням в травні 2001 році їй частини земельної ділянки площею 461,92 кв.м., в ОСОБА_4 залишилась земельна ділянка площею 600,14 кв.м. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

Зазначає, що вона як донька ОСОБА_4 має право визнати в судовому порядку право власності на земельну ділянку площею 600,14 кв.м. ОСОБА_4 з 22.06.2000 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1. Визнання факту необхідно для встановлення прав її батька за час його життя після його смерті.

Спір про право відсутній, оскільки вона є єдиною спадкоємицею, дружина ОСОБА_4 - її мати ОСОБА_5 відмовилась від свого права прийняття спадщини на її користь.

На підставі зазначеного просила встановити факт, який має юридичне значення, визнавши ОСОБА_4 власником земельної ділянки площею 600,14 кв.м., розташованої по АДРЕСА_1, за державним актом про право власності на земельну ділянку від 22 червня 2000 року зі змінами з даруванням 05 травня 2001 року, за період з 22 червня 2000 року до його смерті 29 березня 2010 року.

Ухвалою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 грудня 2014 року відмовлено у відкритті провадження.

Апеляційне провадження відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на невідповідність висновків суду щодо існування спору про право обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати ухвалу судді, справу передати на розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_3, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 і ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

ОСОБА_3 в заяві зазначає, що просить встановити факт, яким визнати ОСОБА_4 власником земельної ділянки площею 600,14 кв.м., розташованої по АДРЕСА_1, за державним актом про право власності на земельну ділянку від 22 червня 2000 року зі змінами після укладення договору даруванням 05 травня 2001 року земельної ділянки площею 461,92 кв.м, за період з 22 червня 2000 року до його смерті 29 березня 2010 року.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК право власності припиняється у разі смерті власника.

За змістом статті 25 ЦК України здатність фізичної особи мати цивільні права та обов'язки є правоздатністю. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті.

З часу смерті фізичної особи її цивільні права та обов'язки припинено.

Доводи ОСОБА_3 про належність їй як спадкоємиці права на звернення до суду та про відсутність спору про право, оскільки вона є єдиною спадкоємицею, дружина ОСОБА_4 - ОСОБА_5 подала до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини, є неприйнятними.

Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право звернутися за захистом своїх у порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Одна особа може звернутися в інтересах іншої особи лише у випадках, передбачених законом.

Статтею 1219 ЦК встановлено перелік прав та обов'язків, які не входять до складу спадщини. Цей перелік складають ті права і обов'язки, які тісно пов'язані з особою, а право на звернення до суду відноситься до особистих немайнових прав фізичної особи, яке відповідно до ст. 1219 ЦК України не успадковується.

В даному випадку ОСОБА_3 фактично звертається до суду в інтересах померлого батька і просить визнати факт, що ОСОБА_4 є власником земельної ділянки з 22.06.2000 р. до дня його смерті до 29.03.2010 р., проте відповідно до ч.4 статті 25 Цивільного кодексу України померлий не є суб'єктом цивільних відносин, а тому за ним не може бути визнано будь-яке цивільне право.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження і відсутність інших спадкоємців сама по собі не свідчить про відсутність спора про право.

Законом передбачено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У відповідності до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

До складу спадщини входять майнові права приватної власності, чинні на час відкриття спадщини.

Перехід права на землю у порядку спадкування здійснюється відповідно до норм ЦК та ЗК України.

Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Не можуть встановлюватися майнові права приватної власності для спадкування за рішенням суду шляхом визнання померлого ОСОБА_4 власником земельної ділянки в порядку ст.256 ЦПК України.

При наявності вимог у спадкоємця питання розглядається як матеріальний спір, тобто у позовному провадженні, а не в окремому.

ОСОБА_3 скористалася цим правом, як спадкоємець неодноразово зверталася з позовами щодо спірної земельної ділянки. Предметом судового розгляду були вимоги ОСОБА_3 до Мелітопольської державної нотаріальної контори про визнання права на спадкування за законом, вимоги ОСОБА_6,яка придбала у ОСОБА_4 жилий будинок по АДРЕСА_1 за договором купівлі-продажу від 10.11.2006 р., до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки та визнання права власності на земельну ділянку. Так, рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 листопада 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 28 березня 2013 року, право власності на земельну ділянку площею 600 кв.м., розташовану по АДРЕСА_1 визнано за ОСОБА_7, визнано недійсним договір дарування земельної ділянки площею 600,14 кв.м., розташованої по АДРЕСА_1, укладений 25.10.2007 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 12 червня 2013 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до Мелітопольської державної нотаріальної контори про визнання права на спадкування за законом (а.с. 38-49).

З огляду на викладене суддя дійшов до правильного по суті висновку, що заява ОСОБА_3 не може бути предметом розгляду в порядку окремого провадження.

Відповідно до ч.2 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу суду першої інстанції без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 307,312 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: