У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Остапчука Д. О., Дербенцевої Т. П., Касьяна О. П.,

провівши попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про повернення незаконно утриманої земельної ділянки та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 07 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 05 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про зобов'язання повернути їй земельну ділянку по АДРЕСА_1, площею 0, 0350 га, забрати із даної ділянки огорожу, дрова та будівельні матеріали, привести її у стан, що існував до захоплення, і відшкодувати їй 6 тис. грн моральної шкоди.

Посилалася на те, що вона є власником земельної ділянки площею 0, 1445 га, яка передана їй у власність рішенням Міжгірської селищної ради № 10 від 24 січня 2008 року для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1. У травні 2014 року ОСОБА_5 самовільно заволодів частиною її земельної ділянки площею 0, 0350 га та незаконно утримує до цього часу.

Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 07 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 05 лютого 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалені у справі судові рішення просить скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційну скаргу ОСОБА_4 необхідно відхилити з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Статтею 335 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, правильно виходив із того, що документи, які посвідчували право власності позивачки на спірну земельну ділянку визнані судом недійсними та скасовані, тому правові підстави для задоволення позову відсутні.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи скарги про неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення касаційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 07 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 05 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Д. О. Остапчук

Т. П. Дербенцева

О. П. Касяьн