Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Юровська Г.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 20 жовтня

2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Лукор» про поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому зазначав, що з 28 листопада 1974 року його було прийнято на роботу слюсарем з ремонту технологічного обладнання IV розряду у дробильний цех Калуського хіміко-металургійного комбінату (далі - Калуський ХМК) відповідно до наказу № 1194. З того часу позивач працював на різних посадах фактично на одному виробництві.

З 31 січня 2001 року його було звільнено в порядку переведення до Закритого акціонерного товариства «Лукор» (далі - ЗАТ «Лукор») внаслідок чергової реорганізації виробництва. З 28 квітня 2009 року його було переведено слюсарем з експлуатації та ремонту газового устаткування

V розряду у відділення газопостачання цеху енергозбереження Приватного акціонерного товариства «Лукор» (далі - ПрАТ «Лукор»), а з 21 травня

2014 року його звільнено з роботи у зв'язку з ліквідацією підприємства відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України.

На підставі наведеного, ОСОБА_2 просив суд зобов'язати відповідача поновити його на роботі та виплатити середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 20 жовтня 2014 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір в межах заявлених позовних вимог з урахуванням конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм процесуального права.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Лукор» про поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою на рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 20 жовтня

2014 року.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Г.В. Юровська