АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 759/9184/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/7961339/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Борденюк В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

11 лютого 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Кравець В.А., Шиманського В.Й.,

при секретарі - Круглику В.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні спільною земельною ділянкою і відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не встановлено обставини, що мають суттєве значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що у травні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те,що що вона є власником Ѕ частини домобудівлі за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1. Інша Ѕ частина належить відповідачу на праві власності та знаходиться на другому поверсі будинку. Зазначила, що рішення суду між сторонами було визначено порядок користування земельною ділянкою, водночас між сторонами виникають конфлікти. Також позивач вважає, що відповідачем було незаконно встановлено ворота, які приєднані до стіни її частини будинку та встановив електролічильник на її частині будинку.

У зв'язку із викладеним, просила суд усунути перешкоди в користуванні спільною земельною ділянкою, а саме надати доступ до її частини будинку № 1 з лівої сторони по АДРЕСА_1, і не перешкоджати в її користуванні власністю шляхом зняття воріт, які незаконно приєднані до її будівлі.

Як вбачається із матеріалів справи, 17 січня 2002 року рішенням Святошинського районного суду м. Києва був визначений порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_2 між співвласниками, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, площею 163,0 кв. м., що прилягає до дольової частини житлового будинку і розташована на лінії стіни фасаду житлового будинку на відстані 1 м. від стіни довжиною 12,95 м. + 1,0 м., де знаходиться її частина домобудівлі і складається з 2- кімнат, 1-го поверху, які виходять у двір відповідача, згідно наявної у матеріалах справи схеми порядку користування ділянкою будинковолодіння АДРЕСА_1.

З копії листа № 0325/29918 від 23 жовтня 2009 року вбачається, що земельна ділянка за адресою у м. Києві, на АДРЕСА_1, кадастровий номер 75:268:007, загальною площею 478,57 кв. м. на підставі технічного звіту по встановленню зовнішніх меж землекористування зареєстрована за громадянами ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_4

За нотаріально посвідченим і зареєстрованим у встановленому законом порядку договором купівлі-продажу від 14 листопада 2005 року ОСОБА_4 та ОСОБА_7 придбали у ОСОБА_8 і ОСОБА_5 Ѕ частину жилого будинку з надвірними побудовами та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_3

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_9 і ОСОБА_10 підтвердили те, що відповідач не дав можливості позивачці закінчити роботи з зовнішнього утеплення її частини будинку, змусивши їх у грубій формі припинити вказані роботи і залишити свій двір.

Згідно ч. 1 ст. 358 ЦК України, ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, в у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Відповідно до п. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна моє право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», при розгляді таких справ, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі або майну громадянина відшкодовується у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що відповідачем чиняться перешкоди позивачу у користуванні її власністю, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження зазначеного.

В матеріалах справи наявний висновок дільничного інспектора старшого лейтенанта міліції ОСОБА_11 з приводу того, що між сторонами виник словесний конфлікт, після чого ОСОБА_3 викликала міліцію. Конфлікт між сторонами вичерпано до приїзду міліції, а тому матеріали зняті з обліку та списані до справи.

Також колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, що аудіо записом судового засідання підтверджується твердження позивача про чинення перешкод, а саме відмови відповідача у доступі до двору, оскільки прослухавши запис фіксації судового засідання від 26 листопада 2014 року судом встановлено, що позивач, надаючи пояснення зазначила, що відповідач не відмовляв їй у доступі до свого двору і завжди відчиняв хвіртку воріт для неї.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову правильно виходив з того, що позивачкою заявлено вимоги про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття воріт, проте, в судовому засіданні встановлено, що відповідачем надається позивачці можливість проходу через ворота до її власності, позивачем не доведено, що встановлення електролічильників на стіні будинку порушує будь-яким чином її права власника.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не доведено на яку суму грошових коштів відповідач пошкодив їй пінопласт.

Щодо оплати праці будівельника, позивачем також не надано доказів на підтвердження суми на яку заявлено вимогу.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують та не впливають на їх правильність.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді