Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №300/144/15-ц

11.03.2015 року смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді: Конепуда В.І., при секретарі с/з - Рошко М.М., з участю представника позивачів - ОСОБА_2, відповідача - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Воловець цивільну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 та їх представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа реєстраційна служба Воловецького районного управління юстиції, про визнання права спільної сумісної власності за набувальною давністю на житловий будинок,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3, третя особа реєстраційна служба Воловецького районного управління юстиції, про визнання права спільної сумісної власності за набувальною давністю на житловий будинок АДРЕСА_1

Свою заяву мотивували тим, що 31.03.1994 року на підставі заяви ОСОБА_6 рішенням Гукливської сільської ради Воловецького району розділено дворогосподарство АДРЕСА_1, яке належало ОСОБА_6 на праві особистої власності. З того часу позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають в будинку НОМЕР_2 а, а відповідач ОСОБА_3 та ОСОБА_6 - в будинку НОМЕР_2. ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Спадкоємцем за законом є його дружина відповідачка ОСОБА_3

Представник позивачів ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в суді щодо задоволення позову не заперечила, підтвердила, що вона проживає окремо від позивачів в житловому будинку АДРЕСА_1

Представник третьої особи - реєстраційної служби Воловецьког РУЮ в судове засідання повторно не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі,

Заслухавши та обміркувавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що будинок АДРЕСА_1 побудований ОСОБА_6, підтвердженям чого є свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння від 14.09.1988 року ( а.с.10) та технічний паспорт на житловий будинок ( а.с. 11-20), однак зареєстрований належним чином не був.

31.03.1994 року на підставі заяви ОСОБА_6 рішенням Гукливської сільської ради Воловецького району розділено дворогосподарство АДРЕСА_1 що стверджується архівним витягом рішенням від 31.03.1994 року "Про розподіл дворогосподарства громадян села Гукливий" ( а.с.6).

Встановлено, що з часу розділу дворогосподарства позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають в будинку АДРЕСА_1, а відповідач ОСОБА_3 та ОСОБА_6 - в будинку АДРЕСА_1. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 06.05.2014 року (а.с. 21 ) ОСОБА_6 помер.

Факт постійного проживання позивачів в будинку АДРЕСА_1 стверджується довідкою Гукливської сільської ради №1385 від 15.12.2014 року (а.с.9).

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном, в даному випадку майном чоловіка, і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно до п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим кодексом. Беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 01.01.2004 року, положення ст. 344 ЦК України поширюється на правовідносини , що виникли з 01.01.2001 року.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Згідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Позивачі добросовісно заволоділи чужим майном, адже воно їм було добровільно передано власником, крім того, з моменту заволодіння, вони відкрито, безперервно володіли даним житловим будинком, а тому вважають, що є власниками житла за набувальною давністю.

За правилами ч. 1 ст 357 ЦК України - частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Таким чином, суд вважає дану позовну заяву обґрунтованою, оскільки позивачами було дотримано всіх істотних умов набуття права власності за набувальною давністю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.16, 344, 355, 357, 368 ЦК України, ст.215 ЦПК України, ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право спільної сумісної власності за набувальною давністю на житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 246,24 кв.м. в т.ч. 106,17 кв.м. житлової площі та прилеглу будівлю - вбиральню площею 1,20 кв.м.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий:

Суддя: Конепуд В.І.