Номер провадження: 22-ц/785/5694/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Панасенков В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.07.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - судді Панасенкова В.О.

суддів: Парапана В.Ф.

ОСОБА_2,

при секретарі: Добряк Н.І.

за участю: позивачки ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2015 року про розяснення судового рішення за позовом ОСОБА_3 до Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» про стягнення додаткової допомоги при звільненні, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13 лютого 2014 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково. Суд стягнув з ДСК «Чорноморське морське пароплавство» на користь позивачки додаткову вихідну допомогу за колективним договором в розмірі 12686,48 грн., середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 2956,20 грн., моральну шкоду в розмірі 500 грн. та вирішено питання про розподіл судових витрат (а.с. 65-69, 101-104).

30 березня 2015 року відповідач, ДСК «ЧМП», звернулася до суду першої інстанції з заявою про розяснення судового рішення, мотивуючи тим, що у резолютивні частині не вказано, що сума, яка підлягає виплаті позивачці, зазначена без утримання з неї податків та інших обовязкових платежів. У звязку з чим існує невизначеність до ДСК «ЧМП», чи повинна компанія в разі добровільного виконання рішення суду, утримати із суми, що підлягає сплаті на користь позивачки, податки та інші обовязкові платежі, передбачені чинним законодавством України. Відповідно до п. 164.2.1 ст. 164 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту). Пунктом 164.2 ст. 164 ПК України передбачено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди.

З цих підстав відповідач просив суд розяснити судове рішення, зазначивши, що зі стягнутої на користь позивачки ОСОБА_3 додаткової вихідної допомоги у розмірі 12-місячного середнього заробітку у сумі 12686,48 грн. підлягає утриманню податок з доходів фізичних осіб в сумі 1928,30 грн., із стягнутого середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 2956,20 грн. підлягає утриманню податок з доходів фізичних осіб в сумі 443,43 грн., із стягнутої компенсації за моральну шкоду в сумі 500 грн., підлягає утриманню податок з доходів фізичних осіб в сумі 75,0 грн. (а.с. 128-129).

Ухвалою суду першої інстанції заява відповідача, ДСК «ЧМП», про розяснення судового рішення задоволена частково. Суд розяснив, що у резолютивній частині рішення суду першої інстанції слід зазначити, що стягненню з ДСК «ЧМП» на користь ОСОБА_3 підлягають грошові кошти у вигляді додаткової вихідної допомоги у розмірі 12686,48 грн., середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 2956,20 грн., моральної шкоди у розмірі 500 грн. без врахування утримання податку з доходів фізичних осіб (а.с. 137-138).

В апеляційної скарзі позивачка ОСОБА_3 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати й постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви про розяснення судового рішення, мотивуючи тим, що ухвала суду є незаконною і необґрунтованою (а.с. 142-145).

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги позивачки ОСОБА_3, пояснення на апеляцію позивачки ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивачки підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Задовольняючи заяву про розяснення рішення суду першої інстанції суд виходив з того, що є законні підстави для розяснення судового рішення шляхом зазначення в резолютивній частині про утримання податку з доходів фізичних осіб.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитись в повному обсязі неможливо, виходячи з наступного.

Згідно із чч. 1, 2, 3 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Подання заяви про розяснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути предявлене до примусового виконання.

Заява про розяснення рішення суду розглядається протягом десяти днів. Неявка осіб, які брали участь у справі, і (або) державного виконавця не перешкоджає розгляду питання про розяснення рішення суду.

У пунктах 13, 21 постанови № 14 Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року Верховний Суд України розяснив, що резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215217 ЦПК.

Відповідно до статті 221 ЦПК розяснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Розяснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути предявлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й розяснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в розясненні рішення.

Дійсно рішення суду першої інстанції є незрозумілим в частині врахування законодавства України про утриманню податок з доходів фізичних осіб (а.с. 69).

Однак позивачка ОСОБА_3 в апеляційній скарзі стверджує, що суд першої інстанції не повідомив її про розгляд вказаної заяви, тому її права, передбачені ст. ст. 27, 31 ЦПК України, були порушені й суд не пересвідчився в тому чи визначена сума вихідної додаткової допомоги за колективним договором в розмірі 12686, 48 грн. з врахуванням податку з доходів фізичних осіб чи ні.

Згідно наявної у справі довідки, наданої відповідачем, ДСК «ЧМП», середньомісячний заробіток позивачка без врахування податків становить 1222, 35 грн., з утриманням податку 1069, 85 грн. (а.с. 34). При визначенні розміру вихідної допомоги за 12 місяців виходили із середнього заробітку в розміру 1057,20 грн. (12686,48 грн. : 12 міс.).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов передчасно до висновку про те, що тому є законні підстави для розяснення резолютивної частини судового рішення й порушив встановлений законом порядок розгляду вказаного питання. Отже у відповідності до ч. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 2 п. 4, 312 ч. 1 п. 3, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково, ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2015 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції подальшому оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області: В.О. Панасенков

ОСОБА_5

ОСОБА_2