Провадження №: 2/752/1324/15
30.03.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді Плахотнюк К.Г.,
за участі секретаря судового засідання Ткачук М.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах недієздатної ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «Кардіф», приватного акціонерного товариства страхової компанії «УНІКА Життя» про застосування правових наслідків вчинення правочину недієздатною особою, відшкодування моральної шкоди,
21.11.2014 року ОСОБА_1 в інтересах недієздатної ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ПАТ «ОТП Банк», ФОП ОСОБА_3, ПрАТ «СК «Кардіф», ПрАТ «СК «УНІКА Життя» про застосування правових наслідків вчинення правочину недієздатною особою згідно ст.226 Цивільного кодексу України та відшкодування моральної шкоди.
У судовому засіданні сторони відсутні.
Позивач направила на адресу суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, оскільки не може з»явитися в судове засідання за станом здоров»я, повідомивши суд, що заявлений позов підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі ПАТ «ОТП Банк», ПрАТ «СК «Кардіф», ПрАТ «СК «УНІКА Життя» явку своїх представників у судове засідання не забезпечили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, з будь-якими клопотаннями до суду не зверталися.
Відповідач ФОП ОСОБА_3 про дату, час та місце судового засідання, повідомлявся за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, однак судову повістку повернуто до суду з відміткою відділу зв»язку про закінчення терміну зберігання, що за правилами п.5 ст. 74 ЦПК України є підставою для висновку суду про належне повідомлення сторони.
З огляду на викладене, суд ухвалив, розглянути справу за відсутності позивача та відповідачів, ухваливши заочне рішення, на підставі наявних у справі даних.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлений ОСОБА_1 до ПАТ «ОТП Банк», ФОП ОСОБА_3, ПрАТ «СК «Кардіф», ПрАТ «СК «УНІКА Життя» позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до умов зазначеного вище договору, кредитор надав позичальнику кредит у розмірі 2 500, 00 грн. для придбання товарів та послуг строком на 6 міс. з розміром процентної ставки 0, 01 % річних .
10.11.2013 року між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладеного договір купівлі-продажу № 5687, за яким продавець зобов»язався передати покупцю товар - еко еко 860х30 l вартістю 2 500, 00 грн. (а.с. 16-17).
Відповідно до змісту зазначеного договору, вигодонабувачем за договором є ПАТ «ОТП-Банк», страхова сума складає 2 500, 00 грн., страховий платіж - 225, 00 грн.
Судом також встановлено, що рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 19.01.2001 року, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженку м. Малин, Житомирської області визнано недієздатною (а.с. 7).
Рішенням виконавчого комітету Малинської міської ради, Малинського району, Житомирської області № 29 від 22.02.2001 року опікуном недієздатної ОСОБА_2 призначено ОСОБА_1 (а.с. 8).

За правилами ч. 2, 3 ст. 41 ЦК України, недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочин від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун.

Відповідно до ч. 2 ст. 215, ст. 216 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається; вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою.

За правилами ч. 1 ст. 226 ЦК України, опікун може схвалити дрібний побутовий правочин, вчинений недієздатною фізичною особою, у порядку встановленому статтею 221 ЦК України. У разі відсутності такого схвалення цей правочин та інші правочини, які вчинені недієздатною фізичною особою є нікчемними.

Звертаючись в суд з позовом, позивач зазначає, що вона зверталася до ПАТ «ОТП-Банк» з листом, яким повідомила, що є опікуном ОСОБА_2 та не схвалює укладення нею договору про надання споживчого кредиту, запропонувала в добровільному порядку застосувати правові наслідки вчинення правочину недієздатною особою, однак банк на такі пропозиції не погодився.

Наразі, заявлені позовні вимоги про застосування правових наслідків вчинення правочину недієздатною особою, підлягають задоволенню.

Що ж стосується позовних вимог позивача у частині відшкодування моральної шкоди, то вони також знайшли своє підтвердження та підлягають частковому задоволенню відповідно до вимог ч. 4 ст. 226 ЦК України.

За правилами ч. 4 ст. 226 ЦК України, дієздатна сторона зобов'язана відшкодувати опікунові недієздатної фізичної особи або членам її сім'ї моральну шкоду, якщо буде встановлено, що вона знала про психічний розлад або недоумство другої сторони або могла припустити такий її стан.

Звертаючись в суд з вимогою про відшкодування моральної шкоди, позивачем в обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи, має виражений стан захворювання, а тому ФОП ОСОБА_3, укладаючи договір не міг не бачити, що остання є психічно хворою, а відтак не може відповідати за свої дії. Крім того, вказала, що повідомила банк про те, що ОСОБА_2 є недієздатною особою, вона як опікун останньої не схвалює вчинені останньою правочини, просила застосувати правові наслідки вчинення правочину недієздатною особою, однак банк продовжує надсилати на ім'я ОСОБА_2 листи з погрозами та повідомленням про початок досудового провадження, листи-вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором, застосування штрафних санкцій та пені. Зазначила також, що повідомлення такого роду на адресу ОСОБА_2 ще більше загострюють психічне здоров'я останньої, крім того, негативно впливають і на її психічний стан, що завдає їм обом моральної шкоди.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров»я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.

З огляду на викладене, врахувавши зазначені позивачем обґрунтування завданої моральної шкоди, які підтверджені належними доказами, суд приходить до висновку що діями ФОП ОСОБА_3 та представників ПАТ «ОТП Банк» позивачу завдано моральну шкоду, яка може бути відшкодована в грошовому вираженні ФОП ОСОБА_3 та ПАТ «ОТП Банк» сумою в розмірі по 500, 00 грн.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання нікчемними договорів добровільного страхування життя № 04/09/ та добровільного страхування держателя кредитної картки № 06/08/8 укладених 10.11.2013 року ОСОБА_2 та відповідно ПрАТ «СК «УНІКА Життя», ПрАТ «СК «Уніка Життя», такі вимоги не підлягають задоволенню судом, оскільки відповідно до положення ч. 2 ст. 215 ЦК України про те, що визнання нікчемного правочину недійсним судом не вимагається, означає, що недійсність - це об»єктивна властивість нікчемного правочину, а тому він є недійсним з моменту його вчинення. Нікчемний правочин і без рішення суду не має юридичної сили.

Судові витрати по сплаті судового збору, від яких був звільнений позивач при зверненні в суд з позовом віднести на рахунок держави відповідно до правил ст. 88 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись 41, 221, 215, 216, 226 ЦК України, ст. ст. 10,11,60,88,208,213,218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах недієздатної ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Кардіф», приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА Життя» про застосування правових наслідків вчинення правочину недієздатною особою згідно ст.226 Цивільного кодексу України та відшкодування моральної шкоди, задовольнити частково.

Застосувати наслідки нікчемного правочину шляхом зобов»язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_3) повернути публічному акціонерному товариству «ОТП Банк» грошові кошти в сумі 2 500 (дві тисячі п»ятсот) грн. 00 коп. за договором про надання споживчого кредиту № від 10.11.2013 року.

Зобов»язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_3) забрати у ОСОБА_2 металеві двері, передані за договором купівлі-продажу № 5687 від 10.11.2013 року.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_3) на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 500 (п»ятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» () на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 500 (п»ятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_3) на користь держави судовий збір у розмірі 121 (сто двадцять одна) грн. 80 коп.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» () на користь держави судовий збір у розмірі 121 (сто двадцять одна) грн. 80 коп.

В частині визнання нікчемними судом договору добровільного страхування життя № 04/09/ укладеного 10.11.2013 року між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА Життя» та ОСОБА_2 та договору добровільного страхування держателя кредитної картки № 06/08/8 укладеного 10.11.2013 року між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Кардіф» та ОСОБА_2, відмовити.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, наведеному вище. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Плахотнюк К.Г.