АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2015 року Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Кирилюк Г.М.

ПанченкаМ.М.

при секретарі Боярській І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 3 грудня 2014 року, -

в с т а н о в и в :

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом (в подальшому уточненим) до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28 липня 2001 року. Під час спільного проживання у шлюбі було придбано майно, яке позивач просить поділити між ними, а також стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля марки «Skoda Octavia» у розмірі 102 052,71 грн. та витрати за проведення експертизи у розмірі 4920,00 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 3 грудня 2014 року позов задоволено частково. Поділено майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Виділено ОСОБА_2 на праві власності:

- ноутбук «Samsung», серійний № 405К93ELB00021;

- швейну машину «Brother XL 5012», серійний № D2G128162.

Виділено ОСОБА_3 на праві власності:

- персональний комп'ютер моделі UCL-PC WS 34;

- стіл «Наполі»;

- стільці «Jolly» у кількості 6 шт.;

- пральну машинку «HOTPOINT ARISTON ARSF 80», серійний № 455000050;

- автомобіль марки «Skoda Octavia», 2010 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля марки «Skoda Octavia» у розмірі 102 052,71 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат у справі.

____________________________________________________

Справа № 753/10715/13-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/1485/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Набудович І.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду в частині стягнення з нього на користь позивача 102 052,71 грн. в якості грошової компенсації вартості 1/2 частки автомобіля марки «Skoda Octavia» скасувати та ухвалити в цій частині нове, яким стягнути з нього на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію у розмірі 29 400,00 грн., в іншій частині рішення залишити без змін.

Апелянт, зокрема, посилається на ті обставини, що судом не було прийнято до уваги, що отримані ним за договором позики кошти призначалися для придбання вказаного автомобіля, а тому саме загальна сума виплачених подружжям коштів за цим договором, яка складає 58 800,00 грн. є їх спільною сумісною власністю та підлягає поділу у встановленому законом порядку.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_3 - ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

ОСОБА_2 та її представник - ОСОБА_7 у задоволенні апеляційної скарги просили відмовити, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 3 грудня 2014 року залишити без змін.

Перевіривши законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність її часткового задоволення виходячи з таких підстав.

Під час розгляду справи судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28 липня 2001 року (том 1 а.с. 9).

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 7 листопада 2013 року шлюб між сторонами розірвано (том 1 а.с. 18-19).

За час перебування у шлюбі сторонами придбано наступне майно: автомобіль марки «Skoda Octavia», 2010 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, який зареєстровано на ім'я відповідача; персональний комп'ютер моделі UCL-PC WS 34; ноутбук Samsung, серійний № 405К93ELB00021; стіл «Наполі»; стільці «Jolly» у кількості 6 шт., швейну машину Brother XL 5012, серійний № D2G128162; пральну машинку HOTPOINT ARISTON ARSF 80, серійний № 455000050 (том 1 а.с. 61-66).

Висновками експертів КНДІСЕ за результатами проведення судової автотоварознавчої та судово-товарознавчої експертиз визначено ринкову вартість вказаного майна (том 1 а.с. 207-225, 239-245).

Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Положеннями ст. 71 СК України передбачено, що майно, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою.

Враховуючи те, що перелік та вартість зазначеного майна були визнані сторонами під час розгляду справи, та у відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, доказуванню не підлягають, суд першої інстанції законно та обґрунтовано визнав зазначене майно їх спільною сумісною власністю та поділив його між колишнім подружжям в рівних частках.

Проте, задовольняючи позов, суд дійшов помилкового висновку в частині визнання права власності на автомобіль «Skoda Octavia» за ОСОБА_3 та необхідності стягнення з нього на користь ОСОБА_2 грошової компенсації його вартості.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Положеннями статей 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні

Ухвалене у справі судове рішення не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам закону.

Згідно з вимогами ч.ч. 4 та 5 ст. 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України, та можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін, відповідач не заперечував проти стягнення з нього грошової компенсації вартості 1/2 частки автомобіля, але у меншому, ніж був заявлений позивачем, розмірі, а саме - 29 400,00 грн., однак, при цьому ним не було внесено відповідну грошову суму на депозитний рахунок суду.

За таких обставин, враховуючи неподільний характер спірного автомобіля, суд першої інстанції був позбавлений можливості визнати право власності на зазначений автомобіль за відповідачем, та стягнути з нього грошову компенсацію на користь позивача.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на те, що суд не врахував тих обставин, що на придбання автомобіля ним 27 вересня 2010 року було укладено зі своїм батьком ОСОБА_8 договір позики на суму 216 752,00 грн.

Відповідно до акту звірки взаємних розрахунків від 2 вересня 2013 року заборгованість за договором складає 157 952,00 грн.

Отже, на думку відповідача, сума виплачених подружжям коштів, яка складає 58 800,00 грн., також належить до спільного сумісного майна подружжя, і підлягає поділу між сторонами в рівних частинах.

Натомість, наведені обставини не підтверджені жодним належним та допустимим доказом в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, оскільки з наданого договору позики (том 1 а.с. 51) не вбачається, що він укладений ОСОБА_3 в інтересах сім'ї, а вказані грошові кошти були використані саме на придбання автомобіля марки «Skoda Octavia», 2010 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1.

Таким чином, судом першої інстанції обґрунтовано не взято даних тверджень відповідача до уваги.

Інші доводи апелянта з приводу невідповідності рішення нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді.

З огляду на викладене та з урахуванням конкретних фактичних обставин справи, колегія суддів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України вважає за необхідне рішення суду змінити в частині поділу автомобіля, який є об'єктом спільної сумісної власності, зі стягненням грошової компенсації, та визнати його об'єктом права спільної часткової власності, виділивши кожній стороні по 1/2 частині зазначеного автомобіля.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 3 грудня 2014 року змінити в частині поділу автомобіля марки «Skoda Octavia», 2010 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, зі стягненням грошової компенсації.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину автомобіля марки «Skoda Octavia», 2010 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину автомобіля марки «Skoda Octavia», 2010 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий : І.М. Вербова

Судді : Г.М. Кирилюк

М.М.Панченко