АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Махлай Л.Д., Семенюк Т.А.

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 29 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі про продовження дії строкового трудового договору, переведення на іншу посаду та стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року позивачка звернулася із позовом, остаточно уточнивши який зазначила, що працювала на кафедрі економічної теорії по основному місцю роботи на 0.5 ставки професора з 04 вересня 2008 року.

У вересні 2008 року при переведенні з посади доцента на посаду професора адміністрацією відповідача їй було запропоновано 0.5 ставки професора та у червні 2009 року прийняла участь і пройшла конкурс на вакантну посаду доцента кафедри фінансів про що був виданий витяг з протоколу засідання вченої ради фінансово-економічного факультету № 11 від 23 червня 2009 року.

Проте адміністрація вирішила провести повторний конкурс, який був проведений двічі, а трудові відносини із позивачкою не були врегульовані, тому вважала, що трудовий договір з нею був продовжений на невизначений строк відповідно до ст. 39-1 КЗпП України.

08 квітня 2014 року позивачці направлено повідомлення про укладення трудового договору до обрання за конкурсом і повідомлено, що на посаду 0.5 ставки професора кафедри економічної теорії оголошено конкурс.

22 квітня 2014 року позивачка надіслала начальнику відділу кадрів відповідача лист з поясненнями, що оголошення конкурсу здійснюється на вакантну посаду або у випадку припинення трудового договору за ст. 36 КЗпП України, та повідомила про дію трудового договору на невизначений строк.

Дізнавшись про відкриття вакансії доцента кафедри фінансів та фінансово-економічної безпеки заявила відповідачу вимоги щодо працевлаштування на повну ставку та додала заяву про перевід на посаду доцента кафедри фінансів та фінансово-економічної безпеки з 01 травня 2014 року.

Оскільки працівники канцелярії відповідача відмовлялись приймати заяви, 03 червня 2014 року позивачка направила поштою відповідачу заяву на участь у конкурсі на зайняття вказаної посади.

Відповіддю від 12 червня 2014 року № 26/01-686 відповідач повідомив про відмову в участі у конкурсі з підстав надходження заяви після закінчення строків подання документів.

Від вищевказаних дій відповідача позивачка зазнала моральних страждань.

Зазначаючи про порушення порядку оформлення безстрокового трудового договору, безпідставну відмову в переводі на вакантну посаду, недопуску до конкурсу, позивачка просила зобов'язати відповідача видати наказ про продовження дії строкового трудового договору на невизначений строк на посаді 0.5 ставки професора кафедри економічної теорії з 01 липня 2014 року, перевести позивачку на посаду доцента кафедри фінансів та фінансово-економічної безпеки із збереженням попередніх умов оплати праці з 01 травня 2014 року, стягнути із відповідача на користь позивачки 126 532.22 грн. грошової компенсації спричиненої моральної шкоди. (т.1 а.с.1-15, 37-39, 66-70, 88-89, 95, 125-127, 199-201)

Відповідач проти позову заперечував. (т.1 а.с.23-26, 208-211)

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 20 січня 2015 року та від 19 лютого 2015 року частину позовних вимог ОСОБА_1 залишено без розгляду. (т.1 а.с.110, 130)

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 29 травня 2015 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення. (т.1 а.с.224, 226-229)

В апеляційній скарзі позивачка зазначила, що суд першої інстанції порушив норми матеріального і процесуального права, просила рішення суду скасувати із ухваленням нового про задоволення позовних вимог. На обґрунтування скарги посилалася на недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, зазначила, що рішення суду суперечить вимогам законодавства, які викладені на обґрунтування заявленого позову. (т.1 а.с.232-243)

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала скаргу і просила її задовольнити. Представник відповідача Мельник К.С. заперечував проти скарги і просив її відхилити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що згідно наданих копій наказів, записів у трудовій книжці наказом від 31 серпня 2006 року № 171к ОСОБА_1 з 01 вересня 2006 року була прийнята на роботу до Українського державного університету економіки і фінансів на посаду доцента кафедри обліку, аудиту і статистики за контрактом по 31 серпня 2007 року. Наказом від 31.08.2007 року № 235к дію такого контракту продовжено з 01 вересня 2007 року і до проведення конкурсу. (т.1 а.с.242-243)

01 листопада 2007 року Український державний університет економіки і фінансів реорганізовано в Український державний університет фінансів та міжнародної торгівлі. (т.1 а.с.243)

З 04 вересня 2008 року наказом від 01 вересня 2008 року № 803к ОСОБА_1 переведена на посаду професора кафедри економічної теорії до обрання за конкурсом. (т.1 а.с.4)

Наказом відповідача № 679 від 22 жовтня 2014 року прийнято рішення про скорочення з 16 жовтня 2014 року посади 0.5 ставки професора кафедри економічної теорії. (т.1 а.с.71)

22 січня 2015 року наказом № 10к ОСОБА_1 звільнена з роботи за прогул. (т.1 а.с.212-214, 243)

Законність рішень відповідача щодо внесення змін до штатного розпису та скорочення посади, яку обіймала позивачка ОСОБА_1, накази відповідача від 15 жовтня 2014 року № 654 та від 22 жовтня 2014 року № 679 позивачкою у цьому провадженні не оспорювались, доказів їх оскарження до суду не надано.

За таких обставин зазначена позивачкою позовна вимога про витребування у відповідача в судове засідання для ознайомлення та вручення позивачці ОСОБА_1 належним чином завіреної копії наказу № 654 від 15 жовтня 2014 року не може бути визнана належним способом захисту права, яке позивачка вважала порушеним, тому задоволенню не підлягає.

Законність звільнення позивачки за прогул наказом від 22 січня 2015 року № 10к є предметом спору в іншому провадженні суду. (т.1 а.с.213)

Колегія суддів перевірила та відхилила доводи апелянта враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 КЗпП України, особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається Законами України. Зокрема, можливість прийняття на роботу за контрактом науково-педагогічних працівників передбачена ч. 3 ст. 54 Закону України "Про освіту". Прийняття на роботу науково-педагогічних працівників здійснюється на основі конкурсного відбору.

Наказом відповідача від 29 квітня 2013 року № 241 введено в дію Положення про обрання та прийняття на роботу науково-педагогічних працівників Університету. (т.1 а.с.172-184)

Відповідно до вищевказаних вимог Закону, вищезазначеного Положення, обрання осіб на вакантні посади, прийняття на роботу науково-педагогічних працівників, у т.ч. на посади професора кафедри економічної теорії або доцента кафедри фінансів та фінансово-економічної безпеки має здійснюватись виключно за конкурсом.

У оголошенні, що міститься в газеті «Освіта» № 12(5603) від 19-26 березня 2014 року міститься повідомлення про конкурс на заміщення посад науково-педагогічних працівників, у т.ч. професора кафедри економічної теорії - 0.5 ставки та на заміщення посад з 01 липня 2014 року професора кафедри економічної теорії - 1.0 ставка. (т.1 а.с.46-47)

Листом від 08 квітня 2014 року № 26/01-359 направлено повідомлення ОСОБА_1 про оголошення конкурсу на посаду професора кафедри економічної теорії на 0.5 ставки. (т.1 а.с.42)

Встановивши, що дію контракту із позивачкою було продовжено до обрання за конкурсом, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивачки про зобов'язання відповідача видати наказ про продовження дії строкового трудового договору на невизначений строк на посаді 0.5 ставки професора кафедри економічної теорії з 01 липня 2014 року.

Наказом відповідача від 08 травня 2014 року № 220 оголошено конкурс на заміщення науково-педагогічних посад, у тому числі і на посаду доцента кафедри фінансів та фінансово-економічної безпеки (7.25 штатних одиниць). (т.1 а.с.53-55)

Оголошення про проведення такого конкурсу розміщене в газеті «Освіта» № 20(5611) від 7-14 травня 2014 року з зазначенням терміну подання документів - до 03 червня 2014 року. (т.1 а.с.20-21)

Позивачка в позовній заяві не заперечувала, що 13 травня 2014 року дізналась про оголошення конкурсу на вакантну посаду, а заяву про участь у конкурсі вона склала 03 червня 2014 року, яку здала на пошту, вказана заява надійшла до відповідача лише 06 червня 2014 року за вхідним номером № 147. Листом від 12 червня 2014 року № 26/01-686 відповідач повідомив позивачку, що документи позивачки про участь у конкурсі надійшли після спливу терміну подання документів та розглядатись не будуть. (т.1 а.с.11-12)

Доводи позивачки про відмову працівників канцелярії відповідача прийняти заяву про участь у конкурсі об'єктивними доказами по справі не підтверджені.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов підставного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог щодо переведення позивачки на посаду доцента кафедри фінансів та фінансово-економічної безпеки із збереженням попередніх умов оплати праці з 01 травня 2014 року, та відсутність підстав стягнення із відповідача на користь позивачки 126 532.22 грн. грошової компенсації спричиненої моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують, не впливають на правильність прийнятого судом рішення і, з огляду на вимоги ч. 2 ст. 308 ЦПК України, підлягають відхиленню.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 29 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

Л.Д.Махлай

Т.А.Семенюк

Справа № 22-ц/796/9553/2015

Унікальний номер 756/10493/14-ц

Головуючий у першій інстанції - Белоконна І.В.

Доповідач Левенець Б.Б.