29.05.2015 Справа № 756/4114/15-ц
Справа № 756/4114/15-ц
Провадження № 2/756/2950/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2015 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шумейко О.І.,

при секретарі - Мишковець М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

в с т а н о в и в:

У березні 2015 року позивач звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що від шлюбу з відповідачем у позивача народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Неповнолітній проживає разом з позивачем, перебуває на її утриманні. Відповідач за рішенням суду сплачує на користь позивача аліменти на утримання дитини. Стан здоров'я неповнолітнього потребує додаткових витрат на оплату ліків, медичних послуг, тощо. Крім того, позивач витрачає грошові кошти на придбання одягу, взуття, книжок та канцелярських товарів. Позивач стверджує, що відповідач за 14 років жодного разу не брав участі в оздоровленні дитини, на надавав гроші на лікування сина, підготовки його до навчального сезону в школі.

За таких обставин, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у сумі 4749,03 грн., що становить 50% від загальної суми додаткових витрат на дитину, пов'язаних з її лікуванням та медичним обстеженням за три роки, грошові кошти у сумі 9105,78 грн., що становить 50% від загальної суми додаткових витрат на дитину, пов'язаних з придбанням одягу, взуття, канцелярських товарів за останні три роки, та зобов'язати відповідача покривати 50% витрат на лікування та оздоровлення дитини ОСОБА_3 щороку до досягнення ним повноліття.

Позивач у судовому засіданні підтримала позов, просила суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього 50% витрат, пов'язаних з купівлею ліків та медичних препаратів, з іншою частиною позовних вимоги не погодився. Зазначив, що позивач без його погодження звернулася за медичною допомогою до комерційних медичних установ, у той час, як на думку відповідача, аналогічні медичні послуги можливо було отримати на безоплатній основі.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, батько - ОСОБА_2,, мати - ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження від 22 липня 2000 року. (а.с. 28)

Неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом з позивачем, перебуває на її утриманні. Відповідач сплачує на користь позивача аліменти на утримання свого неповнолітнього сина.

Неповнолітній ОСОБА_3 має незадовільний стан здоров'я, часто хворіє на простудні захворювання, внаслідок чого позивач вимушена постійно звертатися за медичною допомогою, витрачати кошти на придбання ліків.

Так, 19 серпня 2013 року неповнолітньому було зроблено щеплення вакциною «Пневмококк 23», що підтверджується довідкою лікаря-педіатра Універсальної клініки «Оберіг» від 19 серпня 2013 року. Також за рекомендаціями лікарів ОСОБА_3 проведено хірургічне видалення пухлин шкіри. Крім того, в порядку надання швидкої медичної допомоги неповнолітній був оглянутий дитячим хірургом Медичного центру «Добробут», що підтверджується довідкою від 08 листопада 2012 року.

Також неповнолітньому ОСОБА_3 за рекомендаціями лікарів проведені ультра-звукове дослідження, зроблено аналіз крові, придбано абонемент на заняття з плавання, ортопедичні устілки.

Загальна сума коштів, витрачених на лікування дитини, становить 9498,06 грн. за період з 2012 року по 2015 рік.

До того ж, позивач витрачає кошти на придбання одягу, взуття, книжок, канцелярських товарів, що підтверджується чеками та квитанціями. (а.с. 18-26) В цілому позивачем було витрачено на придбання одягу, взуття, книжок та канцелярських товарів 18211,56 грн.

Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому батьки несуть спільний обов'язок по утриманню дитини.

Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

У відповідності до положень ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом під час її розгляду, неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом з позивачем. Відповідач за рішенням суду сплачує аліменти у розмірі приблизно 300 грн. на місяць.

Стан здоров'я неповнолітнього вимагає додаткових витрат на його утримання, пов'язаних з необхідністю проходити обстеження, приймати лікування, займатися оздоровчою фізкультурою, тощо.

За період з 2012 року по 2015 рік позивачем були понесені витрати на купівлю ліків, сплату вартості медичних послуг, досліджень. Витрати позивача підтверджені належними та допустимим доказами: касовими чеками, квитанціями, калькуляціями на надання медичних послуг. Понесені позивачем додаткові витрати у сумі 9498,06 грн. взаємопов'язані з діагностованими у дитини захворюваннями та рекомендаціями лікарів.

Витрати позивача, пов'язані з купівлею одягу, взуття, канцелярських товарів, книжок, за своїм змістом не є додатковими витратами на дитину, обов'язок по сплаті яких встановлений ст. 185 СК України, оскільки такі витрати стосуються щоденного утримання дитини, яке не викликано особливими обставинами. Відтак, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Вирішуючи позов в частині зобов'язання відповідача покривати 50% витрат на лікування та оздоровлення дитини ОСОБА_3 щороку до досягнення ним повноліття, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині, оскільки при стягненні додаткових витрат на дитину такі витрати повинні або фактично понесеними, або передбачуваними та у будь-якому випадку визначені позивачем у твердій грошовій сумі.

Враховуючи вищенаведене, су доходить висновку про часткове задоволення позову та вирішує стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина, що пов'язані з лікуванням та медичним обстеженням дитини, у сумі 4749,03 грн. У задоволенні решти позовних вимог суд вирішує відмовити з підстав, наведених вище.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача судовий збір у сумі 243,60 грн. в дохід держави.

Керуючись ст.ст.4, 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у сумі 4749 (чотири тисячі сімсот сорок дев'ять) гривень 03 копійки.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок в дохід держави.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.І. Шумейко