№317/5053/14-ц
№/п 2/317/351/2015
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Ачкасова О.М.
при секретарі Кузіної Л.Х.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк ПриватБанк до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в інтересах якої діє її мати ОСОБА_3, третя особа : Служба у справах дітей Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, про звернення стягнення та виселення,
У судове засідання представник позивача не з»явився, надав суду заяву, у якій повністю підтримав позов, просив суд розглянути справу за його відсутності, на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення.
Відповідачі у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про місце та час розгляду справи, про причини неявки суду не повідомили.
Третя особа представник Служби у справах дітей Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, у судове засідання не з»явився, надав суду заяву, у якій ухвалення рішення не заперечував, просив суд ухвалити рішення керуючись інтересами та законними правами дітей, просив суд розглянути справу за його відсутності.
Розглянувши матеріали справи, заяви представника позивача та третьої особи, суд вважає можливим розглянути справу заочно на підставі наявних у справі доказів.
Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобовязання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Названі та інші повноваження надані іпотекодержателю іпотекодавцем на здійснення дій з продажу предмету іпотеки від імені іпотекодавця будь-якій особі-покупцеві у разі порушення основного зобов'язання містяться у договорі іпотеки, укладеному між відповідачем та позивачем, у розділі, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. На момент укладення договору іпотеки сторони прийшли до взаєморозуміння, що перелік зазначених у договорі іпотеки повноважень з продажу предмету іпотеки іпотекодержателем не є вичерпним.
Договором іпотеки, укладеним між відповідачем ОСОБА_2 та позивачем, передбачене право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Враховуючи той факт, що іпотекодержатель не надавав своєї згоди на відповідну реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки, позивач вважає, що реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору та статті 629 ЦК України і зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав іпотекодержателя та повинне відбуватись на підставі рішення суду.
Крім того, відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. В статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу. Таким чином, реєстрація фіксує офіційне місце проживання особи. За цією адресою особа має право проживати, на неї надсилаються усі офіційні документи, відповідно до даних про реєстрацію нараховуються усі комунальні послуги і таке інше. Наявність осіб, зареєстрованих у будинку, на який звертається стягнення, негативно відобразиться на її ціні, а також буде перешкоджати реалізації цього предмета іпотеки.
Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Відповідно до п. 37 постанови № 5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобовязання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя. Також, згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. При цьому, відповідно до положень ст. 40 Закону України «Про іпотеку», яка регулює порядок виселення при позасудовій процедурі звернення стягнення (згідно з ст. 33 це звернення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя), та порядок виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки з задоволенними вимогами про виселення, встановлено: перед примусовим виконанням рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки з виселенням (2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку») іпотекодержатель за 30 днів направляє вимогу про добровільне звільнення житла, і тільки якщо такого звільнення приміщення не відбулось, звертається до органів ДВС за примусовим виселенням. Таким чином, законодавцем не встановлено для іпотекодержателя обовязку направлення будь-яких претензій іпотекодавцю перед зверненням до суду з позовними вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, що відповідає положенням статті124 Конституції України.
На підставі ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини.
Вирішуючи спір, суд, відповідно до ст. 88 ЦПК України, присуджує з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 2018,20 грн. з кожного, (в частці від суми 4036,40 грн.), сплата позивачем якої підтверджується платіжними дорученнями від 07.02.2014 р., 13.02.2014 р., 25.11.2014 р., 24.03.2015р.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 11, 15, 554, 611, 651, 1050, 1052, 1054 ЦК України, ст.ст. 33, 35, 39 Закону України „Про іпотеку, ст.ст. 10, 11, 60, 88,114, 212-215, 224-233 ЦПК України, суд-
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» , судовий збір у розмірі 2018,20 грн. (дві тисячі вісімнадцять гривень 20 копійок).
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» , судовий збір у розмірі 2018,20 грн. (дві тисячі вісімнадцять гривень 20 копійок).
Рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою ним протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів.

Суддя: