Справа № 661/3180/14-ц
Провадження № 2/661/5/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2015 року

Новокаховський міський суд Херсонської області в складі:

головуючої судді - Ведяшкіної Ю.В.

при секретарі - Коваль О.Ю.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нова Каховка Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати недійсним заповіт, складений ОСОБА_5, на користь ОСОБА_4, посвідченого державним нотаріусом Новокаховської держаної нотаріальної контори 07 серпня 2012 року, зареєстрованого у реєстрі за №1-1095.

В обґрунтування якого зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його хрещена мати - ОСОБА_5, яка в похилому віці перебувала на його утриманні та утриманні його сім'ї, та похованням якої також займався він, та яка за життя 15 вересня 2004 року склала заповіт відповідно до якого належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 заповіла йому. У зв'язку з чим 06 лютого 2014 року він звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом, проте через деякий час приватний нотаріус повідомив його про те, що з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 також звернувся ОСОБА_4 надавши нотаріусу заповіт складений нею 07 серпня 2012 року, тому заповіт складений пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він суперечить. Заповіт складений на ім'я ОСОБА_4 він вважає недійсним, оскільки ОСОБА_5 жодного разу не розповідала про ОСОБА_4, жодної допомоги в тому числі матеріальної він їй не надавав, в квартирі його ніхто ніколи не бачив, тому вважає що у померлої не було жодних підстав, причин, мотивів чи внутрішніх переконань складати заповіт на користь ОСОБА_4 Даний заповіт якщо й був складений то під впливом обману, помилки або ж в момент його вчинення ОСОБА_5 не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними. В останні п'ять років життя ОСОБА_5 навколишні спостерігали, що в неї порушено сприйняття, мислення, емоцій, інтелекту та пам'яті, у неї постійно змінювалося відношення до життя, суспільства та самої себе. Вона часто балакала сама із собою, у неї були видіння, вона постійно говорила йому, та його матері, сусідам про те, що «навкруги неї є стороні прилади - радари, що її б'ють електрострумом невідомі особи, що її навідують померлі особи» також ОСОБА_5 неодноразово в пізній час виходила з квартири на площадку в під'їзд і влаштовувала галас, в наслідок чого сусіди прокидались і вимушені були потім звертатись дм обману, помилки або ж в момент його вчинення ОСОБА_5 не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними. В останні п'ять років життя ОСОБА_5 навколишні спостерігали, що в неї порушено сприйняття, мислення, емоцій, інтелекту та пам'яті, у неї постійно змінювалося відношення до життя, суспільства та самої себе. Вона часто балакала сама із собою, у неї були видіння, вона постійно говорила йому, та його матері, сусідам про те, що «навкруги неї є стороні прилади - радари, що її б'ють електрострумом невідомі особи, що її навідують померлі особи» також ОСОБА_5 неодноразово в пізній час виходила з квартири на площадку в під'їзд і влаштовувала галас, в наслідок чого сусіди прокидались і вимушені були потім звертатись до нього та до дільничного, щоб той вирішував питання про її лікування, але ОСОБА_5 не допускала до себе лікарів, мотивуючи, що вони хочуть вбити, всі ці дії померлої вказують на те, що вона була психічно не рівноважною людиною. Останні три роки, хрещена мати почала погано бачити, тому читати і чітко підписувати документи не мала можливості, перед своєю смертю вона взагалі не могла впізнати хто до неї прийшов, лише почувши голос, вона впізнавала людину що до неї прийшла. При таких обставинах, він вважає, що ОСОБА_5 не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними в момент складання розпорядження на випадок своєї смерті (складання заповіту), а тому з підстав передбачених ст.ст. 201, 215, 255, 1257 ЦК України просить визнати недійсним односторонній правочин яким є заповіт як розпорядження на випадок смерті внаслідок того, що ОСОБА_5 вчинивши вказаний вище правочин не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з зазначених підстав та просили його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що він в 2011 році познайомився з ОСОБА_5, коли остання купувала корм для птиць на ринку, та оскільки на вулиці в той день була ожеледиця, йому стала її шкода і він підвіз її до дому, зайшов до квартири та побачив що квартира в дуже поганому стані, ОСОБА_5 жила одна та просила його до неї приїздити. Так він неодноразово возив її по справах, привозив їй готову їжу, так як остання скаржилась, що хоче їсти, купував їй ліки, вони спілкувались оскільки обоє любили птахів, крім того вона була з дитячого будинку, він теж без батьків, так одного разу він запропонував її укласти договір довічного утримання, на що вона не погодилась та повідомила, що хоче скласти на його ім'я заповіт, у зв'язку з чим вони поїхали до державного нотаріуса, та посвідчили заповіт.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на його безпідставність.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору - державний нотаріус Новокаховської нотаріальної контори Херсонської області Татаровська Н.С. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, та пояснила, що обставин щодо посвідчення 07 серпня 2012 року заповіту складеного померлою ОСОБА_5 вона не пам'ятає, але зазначила, що з особами, які складають заповіт вона завжди спілкується протягом близько 15 хвилин, та при особисті розмові спостерігає за їх психічним станом, а уразі необхідності витребовує довідку про психічний стан заповідача. Так, відповідно до матеріалів приєднаних до заповіту складеного ОСОБА_5 довідки щодо її психічного стану здоров'я не витребовулось, що свідчить про те, що в момент посвідчення нею заповіту сумнівів щодо психічного стану заповідача в неї не виникло.

Заслухавши учасників процесу, свідків: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_5 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новокаховського міського управління юстиції у Херсонській області ІНФОРМАЦІЯ_1 року). Після смерті якої залишилось спадкове майно, а саме: квартира АДРЕСА_1 що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло виданого фондом комунального майна Новокаховської міської Ради народних депутатів 15 березня 1994 року на ім'я ОСОБА_5, яка після розірвання шлюбу, відповідно до свідоцтва серія НОМЕР_2 виданого міським відділом ЗАГС м. Нова Каховка 07 липня 1980 року, відновила своє дошлюбне прізвище ОСОБА_5.

Згідно довідки № 347 від 06 лютого 2014 року в квартирі АДРЕСА_1 була зареєстрована тільки ОСОБА_5 по день своєї смерті.

Відповідно до заповіту складеного 15 вересня 2004 року та нотаріально посвідченого державним нотаріусом Каховської районної державної нотаріальної контори Пасько Н.О., зареєстрованого в реєстрі за № 2643, ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_1.

06 лютого 2014 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Новокаховського міського нотаріального округу Херсонської області Олійник І.І. з заявою про прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_5.

Згідно відповіді приватного нотаріуса Новокаховського міського нотаріального округу Херсонської області Олійник І.І. від 27 березня 2014 року вих. № 06/02-14 ОСОБА_1 у видачі свідоцтво про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 відмовлено, оскільки заповіт який було складено пізніше ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_4 скасовує попередній заповіт складений нею же на його ім'я, бо кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним, тому зазначені обставини унеможливлюють витати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно померлої ОСОБА_5

Відповідно до заповіту складеного 07 серпня 2012 року та нотаріально посвідченого державним нотаріусом Новокаховської державної нотаріальної контори Татаровською Н.С., зареєстрованого в реєстрі за № 1-1095, ОСОБА_5 все належне їй майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не склалось, і взагалі все те, що належать їй на день її смерті та на що за законом вона буде мати право заповіла ОСОБА_4.

19 лютого 2014 року ОСОБА_4 звернувся до приватного нотаріуса Новокаховського міського нотаріального округу Херсонської області Олійник І.І. з заявою про прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_5

Згідно пояснень свідків: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, даних в ході судового розгляду, вони були сусідами померлої ОСОБА_16, у якої на протязі останніх 5-7 років проявлялися розлади мислення, стверджувала що в неї в квартирі розташовані радари, що хтось розгойдує дім, а коли вона виходить з її квартири все виносять, вона кожен день сварилась, стукала палицею в стелю та стіни днем та вночі, усім заважала спати, в квартирі брудно, відкриті вікна, голуби ходили по квартирі, та взагалі в неї був вигляд психічно хворої людини. За нею доглядав ОСОБА_1 разом із своєю сім'єю, ОСОБА_4 вони ні коли не бачили.

Згідно пояснень свідків: ОСОБА_10, ОСОБА_11, даних вході судового розгляду, вони здійснювали догляд за померлою ОСОБА_16 разом із позивачем ОСОБА_1, який був її хрещеним, померла останні роки вела себе неадекватно, стверджувала що за нею слідкують, в квартирі встановлено радари, що хтось приходить коли її нема вдома і виносить все з її квартири. В квартирі було брудно, прибирати не дозволяла казала що й так чисто, до лікаря їхати відмовлялась, останнім часом стала не впізнавати людей бо погано бачила, впізнавала лише за голосом. Вони ж здійснювали за нею догляд купували їй продукти та ліки.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 210 від 16 квітня 2015 року ОСОБА_5 страждала хронічним бредовим розладом. На час складання заповіту 07 серпня 2012 року вона не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до ст. 203 ЦК України Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. 2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. 5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. 6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Відповідно до ч. 2 ст. 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Згідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо він був складений особою під впливом фізичного або психічного насильства, або особою, яка через стійкий розлад здоров'я не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. Для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який давав би підставу припустити, що особа не розуміла значення своїх дій і (або) не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає посмертну судово-психіатричну експертизу.

Так, аналізуючи норми чинного законодавства та встановленні по справі обставини, враховуючи наданий висновок судово-психіатричної експертизи, який не спростовано відповідачем належними та допустимими доказами, відповідно до якого ОСОБА_5 на час складання заповіту 07 серпня 2012 року не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними, тобто оспорюваний заповіт складений особою, яка через стійкий розлад здоров'я не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, а тому суд вважає за доцільне визнати такий заповіт недійсним.

При цьому, пояснення свідка ОСОБА_12, суд не приймає до уваги, оскільки вони не містять доказової бази, бо свідок зазначає, що спілкувався декілька разів з померлою, але не може згадати коли саме це відбувалося.

Посилання представника відповідача на показання свідка ОСОБА_12 та показання третьої особи, в тій частині, що вони зазначили, що під час спілкування з ОСОБА_5 у них не виникло сумнівів щодо її психічного здоров'я, суд сприймає критично, виходячи з того, що вказані особи спілкувалися з ОСОБА_5 на протязі нетривалого часу та не мають відповідних спеціальних знань, натомість свідки: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, мали можливість спілкуватися із ОСОБА_5 майже щодня та надали пояснення з приводу її дій та поведінки, які мали місце на протязі останніх 5-7 років життя ОСОБА_5

За таких підстав, позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212, 213, 214, 215, 223 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним - задовольнити.

Визнати недійсним заповіт, складений ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4, посвідченого державним нотаріусом Новокаховської державної нотаріальної контори Херсонської області 07 серпня 2012 року, зареєстрованого у реєстрі за №1-1095.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя Ю. В. Ведяшкіна