АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц /796/ 1129 /2015 Головуючий у І інстанції Сальникова Н.М.
Доповідач Котула Л.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - судді Котули Л.Г.

Суддів: Шкоріної О.І., Стрижеуса А.М.

За участю секретаря Круглика В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року в справі за позовом Національного університету біоресурсів і природокористування України до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виселення з гуртожитку,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2014 року Національний університет біоресурсів і природокористування України( далі - Університет) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виселення з гуртожитку , посилаючись на те , що відповідачі були вселені в гуртожиток на підставі цивільно-правової угоди, яка була укладена між Університетом та Міністерством надзвичайних ситуацій України , де ОСОБА_1 працювала помічником міністра. Відповідачу та членам її родини було продовжено термін проживання до 31 липня 2013 року і на новий строк договір не укладався, а тому позивач просив виселити відповідачів з гуртожитку , оскільки відсутня підстава їх проживання в ньому.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року позов Національного університету біоресурсів і природокористування України до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виселення з гуртожитку задоволено.

Виселено ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з кімнати НОМЕР_1 у гуртожитку АДРЕСА_1 без надання іншого житла.

Скасовано реєстрацію ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 , дані ідентифікаційного номера відсутні), ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2 , дані ідентифікаційного номера відсутні), ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, дані ідентифікаційного номера відсутні), ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_4, дані ідентифікаційного номера відсутні) на користь Національного університету біоресурсів і природокористування України (юридична адреса: м. Київ, вул. Героїв Оборони, 15, код 00493706 ) судовий збір у сумі 243, 60 грн.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову, оскільки судом порушені вимоги матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_5 і ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з підстав , викладених у ній, представника позивача Шовкун Ю.І. , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Правовідносини щодо користування жилою площею у гуртожитках врегульовано окремою главою 4 розділу ІІІ ЖК Української РСР.

Так, згідно зі статтею 127 ЖК України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Статтею 128 ЖК України встановлено порядок надання жилої площі в гуртожитках, згідно якого жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу.

На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу (ст. 129 ЖК України) .

Таким чином, єдиною підставою для вселення в гуртожиток є спеціальний ордер, який видає адміністрація підприємства, установи, організації на підставі спільного з профспілковим комітетом рішення про надання жилої площі в гуртожитку.

Судом встановлено , що гуртожиток АДРЕСА_1 обліковується на балансі Національного університету біоресурсів і природокористування України ( а.с. 40).

03 липня 2012 року ОСОБА_1, яка працювала у Міністерстві надзвичайних ситуацій, помічником міністра, звернулася до ректора Національного університету біоресурсів і природокористування України з заявою про поселення її та членів її родини : ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на 2012/2013 навчальний рік в кімнату НОМЕР_1 гуртожитку АДРЕСА_1 з серпня 2012 року по 31 липня 2013 року згідно укладеного договору ( а.с. 5).

Наказом ректора №660 від 01.08.2012 по Національному університету біоресурсів і природокористування України ОСОБА_1 була поселена в гуртожиток АДРЕСА_1 з 01.08.2012 року по 31.12.2012 року ( а.с. 6)

Наказом ректора Національного університету біоресурсів і природокористування України від 06.03. 2013 року за зверненням Міністерства надзвичайних ситуацій України ОСОБА_1 поселена у гуртожиток АДРЕСА_1 студмістечка у кімнату НОМЕР_1 із 01 січня 2013 року по 31 липня 2013 року(а.с. 8).

03 вересня 2013 року Державна служба України з надзвичайних ситуацій повідомила позивача про те, що ОСОБА_1 відповідно до наказу МНС України від 03 квітня 2013 року №19 звільнена за власним бажанням у зв'язку з виходом державного службовця на пенсію по інвалідності(а.с. 9).

18 квітня 2014 року позивач попередив ОСОБА_1 про необхідність звільнити кімнату, яку вона займає в гуртожитку АДРЕСА_1, оскільки вона займає її самовільно.

Установивши, що ордер на заняття спірного жилого приміщення ОСОБА_1 та членам її родини не видавався, а вселення відповідачів до гуртожитку було проведено на підставі цивільно-правової угоди між Міністерством надзвичайних ситуацій України і Національним університетом біоресурсів і природокористування України, строк дії якої закінчився і не було продовжено у встановленому законом порядку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення відповідачем порядку звільнення жилого приміщення гуртожитку та наявності правових підстав для виселення відповідачів без надання іншого жилого приміщення.

Закріплені у статті 125 та частині 3 статті 132 ЖК Української РСР гарантії не можуть бути застосовані при вирішенні спору про виселення з гуртожитку громадян, які не перебували чи не перебувають з організацією у трудових відносинах, а тому посилання в апеляційній скарзі на порушення судом вимог ст. 132 ЖК України є безпідставним.

Доводи апеляційної скарги про те , що між сторонами існують певні правовідносини в силу яких ОСОБА_1 оплачує за проживання в гуртожитку , а позивач приймає ці кошти, не заслуговують на увагу , оскільки не свідчать про правомірність проживання відповідачів на спірній жилій площі та існування між сторонами договірних відносин, так як відповідачі проживають в кімнаті гуртожитку , отримують комунальні послуги і відповідно повинні їх оплачувати.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що мало місце порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав до задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,315 ЦПК України , колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: