АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/741/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 43 Пироженко В. Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоМіщенка С. В.
суддівМагди Л. Ф. , Нерушак Л. В.
при секретаріРибасюк О. С.

з участю: ОСОБА_6 та представника

ЧДТУ Загородньої М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 лютого 2015 року по цивільній справі за позовом Черкаського державного технологічного університету до ОСОБА_6, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за користування приміщенням, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року ректор Черкаського державного технологічного університету Качала Т.М. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за користування приміщенням та виселення з гуртожитку.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначала, що на підставі заяви ОСОБА_6 від 01 грудня 2010 року про вселення до кімнати гуртожитку № 3 Черкаського державного технологічного університету, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 було надано дозвіл керівника університету та вселено 10 грудня 2010 року до кімнати НОМЕР_1 зазначеного гуртожитку ОСОБА_6 та ОСОБА_10

Починаючи з 01 січня 2013 року відповідачі не своєчасно та не в повному обсязі сплачували комунальні платежі за користування послугами, тому згідно бухгалтерського розрахунку станом на 01 листопада 2014 року утворилась заборгованість в розмірі 6 320 грн. 13 коп.

Посилаючись на вищезазначене просила суд визнати факт укладення договору найму житлового приміщення, а саме: кімнати НОМЕР_1 гуртожитку № 3 Черкаського державного технологічного університету, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 між Черкаським державним технологічним університетом та ОСОБА_6, ОСОБА_10

Стягнути заборгованість по оплаті за користування житлом та комунальні послуги в розмірі 6 320 грн. 13 коп.

Виселити відповідачів з кімнати НОМЕР_1 вище вказаного гуртожитку та стягнути з них сплачений судовий збір.

Під час судового засідання 03 лютого 2015 року представник позивача Загородня М.С. просила вимоги в частині визнання факту укладення договору найму житлового приміщення та в частині виселення залишити без розгляду.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 лютого 2015 року залишено без розгляду дані позовні вимоги.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 лютого 2015 року позов Черкаського державного технологічного університету задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_8 на користь Черкаського державного технологічного університету кошти за оплату житлово-комунальних послуг в сумі 6 320 грн. 13 коп. та судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп., а всього 6 563 грн. 73 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, обґрунтовуючи яку, зазначав, що судом в не повній мірі з'ясовано та доведено обставини, які мають значення для справи. Зокрема вказав, що він не відмовляється від погашення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, але наполягає на її перерахунку. Крім того зазначав, що він має статус ліквідатора на ЧАЕС 1 категорії і має право на відповідні пільги та являється інвалідом 3 групи пов'язаною з аварією на ЧАЕС, в зв'язку з чим перебуває на періодичному лікуванні .

Тому, посилаючись на перераховані вище фактори та на те, що в кімнаті гуртожитку проживають крім нього ще дружина та двоє неповнолітніх дітей, просив суд скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 лютого 2015 року щодо виселення та ухвалити нове, яким здійснити перерахунок суми заборгованості відповідно ст.ст. 125, 132 ЖК УССР та Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС».

Заслухавши учасників процесу, що з'явилися, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність, обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 616292 від 31 липня 1991 року, листа Головного управління статистики у Черкаській області від 21 травня 2014 року № 05.3-15/4719 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31 липня 2014 року вказано, що Черкаський державний технологічний університет є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки, штамп і своє найменування.

Майно навчальних закладів (будівлі, споруди інші основні засоби та матеріальні цінності), що знаходиться на балансі університету є державною власністю. На праві оперативного управління за університетом закріплено нерухоме майно, зокрема гуртожиток, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 3 ст. 326 ЦК України, управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб'єктами.

З огляду на викладене, Черкаський державний технологічний університет є юридичною особою, яка має на праві оперативного управління гуртожиток та наділена правом здійснювати певні дії щодо вказаного нерухомого майна.

Відповідно до наказу від 29 березня 1999 року № 78 державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України затверджено методичні рекомендації щодо розрахунків економічно обґрунтованих тарифів на житлово-комунальні послуги, згідно яких тариф на житлово-комунальні послуги - це розмір плати за утримання житла і прибудинкових територій або надання комунальної послуги, що забезпечує мінімально необхідний рівень відшкодування витрат та програму розвитку об'єктів житлово-комунального господарства, прийняту місцевим органом державної виконавчої влади та органом самоврядування при дотриманні нормативів якості послуг (з урахуванням витрат на капітальний ремонт відповідно до Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»).

Згідно наказу № 1077/357/197 від 20 вересня 2011 року Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09 листопада 2011 року за № 1278/20016 затверджено Порядок надання вищими навчальними закладами державної та комунальної форм власності органам праці та соціального захисту населення інформації про розмір плати за житлово-комунальні послуги, для оплати яких особам, що проживають у студентських гуртожитках, надається субсидія.

До переліку житлово-комунальних послуг, для оплати яких надається субсидія особам, що проживають у студентських гуртожитках, належать: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт тощо).

У разі звернення за призначенням субсидії особи, що проживає у студентському гуртожитку навчального закладу, орган праці та соціального захисту населення звертається до навчального закладу із запитом щодо отримання інформації про розмір плати за житлово-комунальні послуги, що є складовою вартості плати за проживання у студентському гуртожитку, на відшкодування якої надається субсидія.

Отже плата за проживання в гуртожитку є житлово-комунальною послугою та платою за користування житлом.

З досліджених судом матеріалів цивільної справи вбачається, що на підставі дозволу керівника Черкаського державного технологічного університету з 10 грудня 2010 року в кімнаті НОМЕР_1 гуртожитку університету, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, проживає ОСОБА_6, його дружина ОСОБА_8 та неповнолітні діти ОСОБА_12 і ОСОБА_13 /а.с.15, 28, 30-33, 36-39/. Дана обставина доводиться матеріалами справи і визнається сторонами.

За проживання в гуртожитку ОСОБА_6 Черкаським державним технологічним університетом нараховувалася щомісячна плата згідно встановлених тарифів.

З наданої картки рахунка 36.4.0 «Розрахунки з оплати - гуртожиток» за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року ОСОБА_6 за проживання в гуртожитку було нараховано 16160,20 грн., а сплачено ним 9250 грн. /а.с.5-8/.

Як розмір нарахування, так і розмір сплачених коштів за проживання в гуртожитку також визнається сторонами і не підлягає доказуванню відповідно до ст.61 ЦПК України.

Задовольняючи позовні вимоги Черкаського державного технологічного університету до ОСОБА_6 та ОСОБА_8, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем було нараховано за проживання 16160,2 грн., а відповідачем ОСОБА_6 сплачено 9250 грн. А різниця між нарахуванням і сплатою - 6320,13 грн., на підставі ст.ст. 525, 526, 625 ЦПК України, - була стягнута судом першої інстанції з відповідачів в солідарному порядку, як заборгованість по оплаті за проживання в гуртожитку позивача з сім'єю.

Але при цьому суд першої інстанції допустив неповноту розгляду справи, не дав належної оцінки доказам, що були надані стороною відповідача. Зокрема не врахував надані відповідачем ОСОБА_6 документальні підтвердження, що він є інвалідом-чорнобильцем та відноситься до 1-ї категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи /а.с.34/, а тому як він, так і члени його сім'ї, має пільги по оплаті за житлово-комунальних послуг до яких, як зазначалося вище, в тому числі відносить і плата за проживання в гуртожитку, які не були враховані позивачем при нарахуванні плати за гуртожиток.

А п.11 ч.1 ст.20 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС» передбачено, що особам, віднесеним до категорії 1 (пункт 1 статті 14), надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги: 50-процентна знижка плати за користування житлом (квартирної плати, плати за утримання будинків), комунальними послугами (газ, електрична і теплова енергія, водопостачання, водовідведення та інші послуги) у межах середніх норм споживання, передбачених законом, телефоном (абонентна плата, оплата послуг електрозв'язку за місцеві телефонні розмови з квартирних телефонів при посекундному обліку їх тривалості). Зазначені у цьому пункті пільги надаються також членам сімей громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, які проживають у жилих будинках (квартирах) усіх форм власності, в межах норм, передбачених законом. До членів сімей громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, належать: дружина (чоловік), неповнолітні діти, непрацездатні батьки, особа, яка проживає разом з постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи особою - інвалідом I групи та доглядає за нею, за умови, що ця особа не перебуває у шлюбі; особа, яка знаходиться під опікою або піклуванням громадянина, що має право на пільги, та проживає разом з ним.

Відповідно, за наявності у відповідачів передбаченого законом права на 50-ти процентну знижку плати за користування житлом, яку не враховував позивач при нарахуванні плати за проживання у гуртожитку, та враховуючи розмір сплачених ОСОБА_6 коштів протягом періоду за який просить стягнути заборгованість Черкаський державний технологічний університет, - будь-яка заборгованість у ОСОБА_6 та його дружини ОСОБА_8 перед позивачем відсутня.

Оскільки за період з січня 2012 року по 06.10.2014 року Черкаським державним технологічним університетом було нараховано ОСОБА_6 як оплату за користування житлом - 16160,20 грн. без урахування його права на 50-ти процентну знижку, 50% з якої складає 8080,1 грн. (16160,2Х50%= 8080,1), а ОСОБА_6 було сплачено 9250 грн.

Тобто більша сума від належної до оплати згідно існуючих тарифів та нарахувань, здійснених Черкаським державним технологічним університетом.

При цьому посилання представника позивача на ту обставину, що ОСОБА_6 не надав належного доказу про підтвердження свого статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, спростовується наданим відповідачем посвідченням НОМЕР_2 з вкладкою НОМЕР_3 /а.с.110/, яке ним подавалося і до Черкаського державного технологічного університету /а.с.109/, а також довідкою до акта огляду МСЕК серії 12ААА №187108 від 19.05.2015 року /а.с.106/, відповідно до якої ОСОБА_6 встановлена вже 1-ша група інвалідності, причина якої пов'язана з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників, внаслідок аварії на ЧАЕС.

Не може бути підставою для стягнення боргу, якого не існує і факт визнання частини боргу на стадії до звернення позивача з позовом в суд.

Ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Тому, за таких обставин, висновок суду першої інстанції про наявність заборгованості відповідачів перед позивачем у сумі 6320,13 грн. та про її стягнення з них - є помилковим і таким, що не відповідає дійсним обставинам справи і дослідженим судом доказам.

Відповідно до вимог ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Тому враховуючи, що суд першої інстанції, при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, невірно оцінив надані сторонами доказами та помилково вважав доведеною наявність у відповідачів заборгованості перед позивачем, чим допустив невідповідність висновків суду обставинам справи, - рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 лютого 2015 року належить скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову Черкаського державного технологічного університету до ОСОБА_6, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за користування приміщенням.

Керуючись ст.ст. 218, 303,304, 307, 309, 313, 314, 315, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 лютого 2015 року - задовольнити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 лютого 2015 року по цивільній справі за позовом Черкаського державного технологічного університету до ОСОБА_6, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за користування приміщенням - скасувати у задоволенні позову Черкаського державного технологічного університету до ОСОБА_6, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за користування приміщенням - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :