Семенівський районний суд Полтавської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №547/723/15-ц

Провадження №2/547/251/15

09 липня 2015 року смт. Семенівка

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Халявки В.І.,

при секретарі Козулі Н.П.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Семенівка Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Липнягівської сільської ради Семенівського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся до районного суду з позовом, в якому зазначав, що 29 січня 2014 року помер його батько ОСОБА_3, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2. Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі і на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 3,49 га на території Липнягівської сільсько ради Семенівського району Полтавської області.

Батько заповів все своє майно йому, позивачеві, та його рідному братові ОСОБА_4, який не претендує на спадщину. Батько отримав земельну ділянку у спадок після свого брата ОСОБА_5, отримавши свідоцтво про право на спадщину, зареєстрував своє право власності на успадковану земельну ділянку, але не отримав свідоцтво про право власності.

Він, позивач, прийняв спадщину після смерті батька, подавши заяву нотаріусу, але той відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документа на земельну ділянку.

Позивач просив постановити рішення про визнання за ним права власності на земельну ділянку, що належала його покійному батькові.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги.

Представник відповідача Липнягівської сільської ради Семенівського району Полтавської області в судове засідання не з'явився. Сільський голова звернулася до суду із заявою про визнання позову та розгляд справи без участі представника сільської ради.

Третя особа ОСОБА_4 пояснив, що він на спадщину у виді вказаної земельної ділянки не претендує та погоджується щоб за братом визнали право на земельну ділянку, що належала їх батькові.

Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, третьої особи, дослідивши докази, вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Встановлено, що 29 січня 2014 року помер батько позивача ОСОБА_3, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2. Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі і на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 3,49 га на території Липнягівської сільської ради Семенівського району Полтавської області.

Вказану земельну ділянку батько позивача ОСОБА_3 успадкував після смерті свого брата ОСОБА_5, який помер 29 квітня 2001 року.

Факт смерті батька позивача підтверджується свідоцтвом про смерть від 01 лютого 2014 року серія І-КЕ № 263618 (а.с.8).

Родинні відносини позивача та його батька підтверджуються свідоцтвом про народження (а.с.9).

Факт прийняття спадщини батьком позивача після смерті його брата ОСОБА_5 підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 01 лютого 2012 року, виданого Семенівською державною нотаріальною конторою Полтавської області (а.с.12) та витягом із державного реєстру речових прав на нерухоме майно, де зазначено, що за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 3,49 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.13).

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право на спадщину, зареєстрував своє право власності, але не встиг отримати свідоцтво про право на земельну ділянку, що є тепер перешкодою для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину.

Встановлено, що ОСОБА_3 все своє майно заповів у рівних частках своїм синам ОСОБА_1 та ОСОБА_4, однак останній не претендує на вказану земельну ділянку, про що заявив у суді.

Осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині, немає.

Таким чином позивач ОСОБА_1 має право на земельну ділянку, що належала його покійному батькові, яку той успадкував після свого брата.

Позивачеві нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому способом захисту його права є визнання за ним права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

При вирішенні справи суд виходив з такого.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-214 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1233, 1268, 1274 ЦК України,

Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,49га на території Липнягівської сільської ради Семенівського району Полтавської області, кадастровий № :00:002:0483, яка належаа на праві власності померлому 29 січня 2014 року його батькові ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 лютого 2012 року, виданого Семенівською державною нотаріальною конторою Полтавської області.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів шляхом подання апеляційної скарги через районний суд.

Головуючий В.І. Халявка

Повний текст рішення виготовлено 13.07.2015 року.