РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 cічня 2015 р . Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого-судді Єрмоленко В.Б.

при секретарі - Полікарповій Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3 особа- Жовтневий РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до сина ОСОБА_2, 3 особа Жовтневий РВ ГУ ДМС України в Харківській області про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 , а також просить зобов'язання Жовтневого РВ ГУ ДМС України в Харківській області зняти відповідача з реєстраційного обліку. В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що у 2000 р. відповідач виїхав в Росію, де має постійну роботу, одружився, проживає з сім'єю в селищі Корнєво Курської області, там зареєстрований, має громадянство Росії. У листопаді 2014 р. , ОСОБА_2 направив позивачці нотаріально завірену довіреність на представництво його інтересів в компетентних органах України з приводу зняття з реєстраційного обліку, але 3 особа відмовила у виписці відповідача, що змусило ОСОБА_1 звернутися до суду.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, заперечень проти позову не надав, просить розглядати справу за його відсутністю, позов ОСОБА_1 визнає.

Представник 3 особи- Жовтневого РВ ГУ ДМС України в Харківській області в судове засідання не з'явився, направив суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутністю.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, приходить до наступного.

Власником 72/100 частин комунальної квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду від 19.09.2011 р.

Як зазначила позивачка син тривалий час проживає в Росії, де має сім'ю, працює, отримав громадянство Росії.

Згідно з вимогами ст.391 ЦК України власник майна вправі вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як випливає з довіреності, посвідченої нотаріусом Коренєвського нотаріального округу Курської області , відповідач ОСОБА_2- громадян Росії, зареєстрований у АДРЕСА_2 уповноважив маті ОСОБА_1 бути її представником у компетентних органах України з приводу зняття його з реєстраційного обліку за місцем проживання у м. Харкові. Таким чином, відповідач ніяких заперечень щодо визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням не має.

Статтею 163 Житлового кодексу Украйни передбачено, що у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім'ї не звільняє їх від виконання обов'язків за договором найму жилого приміщення.

Судом встановлено, що з 2000 р. ОСОБА_2 в квартирі не проживають, витрат по оплаті не несе.Ніяких поважних причин своєї відсутності в спірній квартирі відповідачі немає.

Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України, наймач або члени його сім'ї можуть бути визнані судом такими ,що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема за умови, що ці особи не проживають в ньому без поважних причин понад шести місяців.

Зiбранi у справi докази та їх належна оцiнка дають підстави для усунення перешкоди в користуванні позивачем ОСОБА_1 квартирою, частина якої належить їй на праві приватної власності, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням .

Проте, позов в частині зняття відповідача з реєстрації за адресою спірної квартири задоволенню не підлягають, тому як такі питання відносяться до компетенції органів державної влади та місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 2 ст. 2, ст. ст.7, 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» від 11.12.2003 року реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Реєстрація місця проживання та місця перебування осіб

здійснюється органом реєстрації. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері реєстрації фізичних осіб, затверджує відповідно до закону порядок реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування. Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Остаточне рішення суду про визнання особи такою, що втратив право користування жилим приміщенням є підставою для зняття її з реєстрації за адресою спірної квартири.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10.11, 15, 60, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 319, 391 ЦК України, ст. ст. 150, 163, 71, 72 Житлового Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням в АДРЕСА_1.

У позові ОСОБА_1 до Жовтневого РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області відмовити за необґрунтованістю заявлених позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ -