УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Горелкіної Н.А., Завгородньої І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 21 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 27 травня 1999 року по 2 вересня 2013 року він перебував у трудових відносинах з відповідачем. Під час його роботи на підприємстві з березня 2003 року відповідачем не проводилася індексація заробітної плати передбачена діючим законодавством, внаслідок чого порушені його права на оплату праці, які мають бути відновлені шляхом зобов'язання підприємства провести та виплатити йому індексацію заробітної плати з компенсацією.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 21 жовтня 2014 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто із ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 1 068 грн 96 коп., моральну шкоду у розмірі 200 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просив скасувати судові рішення, ухвалити нове рішення про задоволення позову повністю, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 вересня 2014 року та ухвали апеляційного суду Донецької області від 21 жовтня 2014 року, оскільки вони законні та обґрунтовані, так як суди дійшли вірного висновку про наявність підстав для застосування відповідальності за ст. 117 КЗпП України щодо роботодавця зі стягненням з останнього на користь працівника середнього заробітку за весь час затримки у розрахунку при звільненні, оскільки роботодавець не звільняється від такої відповідальності і після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати (індексація з компенсацією), при тому, що присуджена заборгованість фактично не була виплачена з вини підприємства, в чому впевнилась колегія суддів під час перевірки законності оскаржуваного рішення.

При цьому визначивши частково суму середнього заробітку, врахували існуючий спір між сторонами щодо розміру стягуваних сум по індексації і компенсації, що завершилось ухваленням судового рішення від 14 травня 2014 року, чому передувало невиконання роботодавцем вимог щодо повного розрахунку із звільненим працівником в досудовому порядку.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 21 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко Н.А. Горелкіна І.М. Завгородня