Справа № 1519/2-423/11
№пр.2/521/339/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2015 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Буран О. М.

при секретарі - Янкул Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Житлово-будівельного кооперативу «Верстатобудівельник-2», треті особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Відкрите акціонерне товариство «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів», ОСОБА_3, про стягнення коштів, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 180 172, 28 гривень відшкодування вартості проведеного ремонту; стягнути з Житлово-будівельного кооперативу «Верстатобудівельник-2» на свою користь 40 917,2 гривень; а також стягнути з відповідачів всі судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 18 квітня 2002 року йому було видано Свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_4. На момент передачі квартири, вона була у нежитловому стані. За замовленням ОСОБА_1, ТОВ «Одесдомстрой» було здійснено ремонт квартири АДРЕСА_4. Також за замовленням ОСОБА_1, ПП «Ясон» в квартирі були встановлені металопластикові вікна «GEALAN SUPER». Однак, у жовтні 1999 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ЖБК «Верстатобудівельник-2», в якому просив поновити його в членах кооперативу, передати йому спірну квартиру і стягнути моральну шкоду. 25 травня 2007 року апеляційний суд Одеської області ухвалив рішення, яким задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2 частково та, зокрема, визнав рішення загальних зборів членів ЖБК «Верстатобудівельник-2» від 31.03.1999 р., 19.05.1999 р., 29.09.1999 р. незаконними та поновив ОСОБА_2 в членах ЖБК; визнав за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_4; зобов'язав ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не перешкоджати ОСОБА_2 в користуванні, володінні і розпорядженні квартирою АДРЕСА_4 і виселив їх з даної квартири; вселив ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_4. На думку позивача, замість квартири «від будівельників» ОСОБА_2 отримав у власність квартиру у житловому стані з якісним ремонтом, плиткою, металопластиковими вікнами, столярними виробами, сантехнікою, не витративши на це жодної копійки. Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що ОСОБА_2 набув поліпшення умов спірної квартири без достатньої правової підстави, тому вартість цих поліпшень підлягає повному відшкодуванню. Також позивач вказує, що у зв'язку з передачею квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_2, ЖБК «Верстатобудівельник-2» має повернути ОСОБА_1 його пайовий внесок та оплату за додаткові будівельні роботи.

В судовому засіданні представник Позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, надав до суду письмові заперечення проти позову, в яких вказував на необґрунтованість та безпідставність вимог ОСОБА_1

Представник ЖБК «Верстатобудівельник-2» до суду не з'явився, проте ним було подано заперечення, відповідно до яких ЖБК «Верстатобудівельник-2» визнає вимоги ОСОБА_1 частково.

Представник ВАТ «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі заводу.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд доходить висновку про можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_1 з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що у 1991році ОСОБА_1 був прийнятий у члени Житлово-будівельного кооперативу «Верстатобудівельник-2», який безпосередньо здійснював будівництво житлового будинку АДРЕСА_5.

Рішенням загальних зборів членів кооперативу від 03.10.2000 року ОСОБА_1 було виділено квартиру № 104 в зазначеному вище будинку. Пайовий внесок в сумі 21 542, 00 грн. позивачем було сплачено в повному обсязі, що підтверджується довідкою ЖБК «Верстатобудівельник-2» від 27.02.2002 року.

ОСОБА_3 відповідно до Договору № 2 від 21 липня 1999 р. сплатила на користь Житлово-будівельного кооперативу «Верстатобудівельник-2», 780 доларів США за виконання підрядних робіт з штукатурки стін, заливання підлоги та ін.

25 грудня 2001 року було затверджено Акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту - житлового будинку АДРЕСА_5.

18 квітня 2002 року ОСОБА_1 було видано Свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_4.

Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки ЖБК «Верстатобудівельник-2», квартири в будинку АДРЕСА_5 на момент прийняття будинку в експлуатацію знаходились в наступному технічному стані: - комунікації підведені, сантехнічні прилади (ванна, унітаз, мийка, умивальник) не встановлені; - електропроводка підведена, електричні прилади (розетки, світильники, вимикачі, електроплита) не встановлені; - встановлено вхідні двері з ДВП, встановлено віконні рами і засклені одинарним склом, двері між кімнатами, в туалеті та ванній кімнаті не встановлено; - проведено стяжку підлоги, лінолеум не вкладався; - стіни поштукатурено. Шпаклювання та проклейка шпалер не здійснювались; - шпаклювання та фарбування підлоги не здійснювалось.

Факт проведення позивачем ремонтних робіт в квартирі АДРЕСА_4 ОСОБА_2 не заперечується.

Обсяг проведених ОСОБА_1 будівельних робіт підтверджується, зокрема, наявними в матеріалах справи копіями Договірної ціни від 12.02.2006 року, Локального кошторису від 12.02.2006 року, Акту приймання виконаних підрядних робіт за серпень 2006 року, відомості ресурсів. Загальна вартість робіт та матеріалів, затрачених на ремонт, відповідно до вказаної проектно-кошторисної документації, склала 76 664 грн. 00 коп.

Також судом встановлено, що за замовленням ОСОБА_1, ПП «Ясон» в квартирі були встановлені металопластикові вікна «GEALAN SUPER». Загальна вартість робіт та матеріалів склала 4 167 доларів США.

У жовтні 1999року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ЖБК «Верстатобудівельник-2», в якому просив поновити його в членах кооперативу, передати йому спірну квартиру і стягнути моральну шкоду.

Після уточнення позовних вимог ОСОБА_2 просив визнати рішення загальних зборів членів ЖБК «Верстатобудівельник-2» від 31.03.1999 р., 19.05.1999 р., 29.09.1999 р. незаконними, поновити його в членах ЖБК, визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_4, усунути перешкоди у користуванні власністю, зобов'язати ОСОБА_1 зняти з вказаної квартири броньовані двері, визнати частково недійсним рішення загальних зборів членів ЖБК від 03.10.2000 р. в частині розподілу спірної квартири ОСОБА_1, визнати недійсним розпорядження УЖКГ Одеської міської ради № 849 від 18.04.2002 р., свідоцтво про право власності № НОМЕР_2 від 18.04.2002 р. ОСОБА_1, виселити ОСОБА_1 та ОСОБА_4

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11 липня 2006 р. у задоволенні позову ОСОБА_2 було відмовлено.

25 травня 2007 р. Апеляційний суд Одеської області скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нове рішення, яким задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2 частково. А саме: - визнав рішення загальних зборів членів ЖБК «Верстатобудівельник-2» від 31.03.1999 р., 19.05.1999 р., 29.09.1999 р. незаконними та поновив ОСОБА_2 в членах ЖБК; - визнав за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_4; - зобов'язав ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не перешкоджати ОСОБА_2 в користуванні, володінні і розпорядженні квартирою АДРЕСА_4 і виселив їх з даної квартири; - визнав частково недійсним рішення загальних зборів членів ЖБК від 03.10.2000 р. про виділення ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_4; - визнав недійсним розпорядження Управління житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради від 18.04.2002 р. № 849 про оформлення та видачу свідоцтва про право власності на квартиру у будинку ЖБК «Верстатобудівельник-2» за адресою: АДРЕСА_1; - визнав недійсним свідоцтво про право власності на квартиру у ЖБК «Верстатобудівельник-2» від 18.04.2002 р. № НОМЕР_2, видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради на квартиру АДРЕСА_4 на ім'я ОСОБА_1; - вселив ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_4. В решті позову було відмовлено.

05 грудня 2007року Верховний суд України відхилив касаційні скарги ЖБК «Верстатобудівельник-2» та ОСОБА_1 та залишив рішення Апеляційного суду Одеської області від 25 травня 2007 року без змін.

Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 Цивільного кодексу України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 на законних підставах набув право власності на проведені ним поліпшення квартири АДРЕСА_4. Натомість відповідач - ОСОБА_2, набув ці поліпшення та користується ними з 2008 року без достатньої правової підстави, оскільки рішення Апеляційного суду Одеської області від 25 травня 2007 року не передбачало переходу до нього права власності також на поліпшення, ОСОБА_2 взагалі не заявляв таких вимог до ОСОБА_1

Стаття 1212 Цивільного кодексу України передбачає, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Згідно ст. 1213 Цивільного кодексу України, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

З урахуванням специфіки предмета спору (поліпшення нерухомого майна), повернути безпідставно набуте майно в натурі неможливо, тому ОСОБА_1 обґрунтовано вимагає стягнути на його користь вартість зазначеного майна.

Суд також приймає до уваги, що для підтвердження вартості проведеного ремонту по справі тричі призначались експертизи (ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 12.04.2011 р., 22.07.2013 р., 16.07.2014 р.). Однак, ОСОБА_2 жодного разу не забезпечив доступ судового експерта до об'єкта дослідження.

Частина 1 ст. 146 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

За таких обставин, стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає сума у розмірі 76 664 грн. 00 коп. - витрат на ремонт, сплачених на користь ТОВ «Одесдомстрой» та 103 508, 28 грн. витрат на виготовлення та монтаж металопластикових вікон, сплачених на користь ПП «Ясон», що разом становить суму у розмірі 180 172 грн. 28 коп.

Крім того, стягненню на користь ОСОБА_1 підлягає також пайовий внесок, сплачений ним на рахунок ЖБК «Верстатобудівельник-2» в сумі 21 542 грн. та оплата за Договором № 2 від 21 липня 1999 р. в сумі 780 дол. США, що за офіційним курсом НБУ, станом на 10.02.2015 р. становить (780*24,84) 19 375, 20 грн., а разом 40 917 грн. 20 коп.

Задовольняючи вимоги ОСОБА_1 про стягнення оплати за Договором № 2 від 21 липня 1999 р. в сумі 780 дол. США, суд виходить з положень Договору про відступлення права вимоги, що був укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 20 лютого 2008 р., відповідно до якого ОСОБА_3 передала, а ОСОБА_1 набув право вимоги за Договором № 2 від 21 липня 1999 р.

Згідно ст., ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що стороною позивача у повному обсязі доведено правомірність заявлених позовних вимог, які задовольняє у повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуждаються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Крім того, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, стягненню на користь позивача підлягає сума судових витрат, а саме: з ОСОБА_2 у розмірі 1 763,44 грн., з ЖБК «Верстатобудівельник-2» у розмірі 388,26 грн.

Керуючись ст. 10, 11, 15, 57, 60, 79, 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 321, 1212, 1213 ЦК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Житлово-будівельного кооперативу «Верстатобудівельник-2», треті особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Відкрите акціонерне товариство «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів», ОСОБА_3 про стягнення коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3) суму відшкодування вартості проведеного ремонту у розмірі 180 172 (сто вісімдесят тисяч сто сімдесят дві) гривень 28 копійок.

Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу «Верстатобудівельник-2» (м. Одеса, вул. Бугаївська, 21) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3) суму пайового внеску та оплату за Договором № 2 від 21 липня 1999 р. у розмірі 40 917 (сорок тисяч дев'ятсот сімнадцять) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1 адреса реєстрації: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3) судові витрати у розмірі 1 763,44 (одна тисяча сімсот шістдесят три) гривні 44 копійки.

Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу «Верстатобудівельник-2» (м. Одеса, вул. Бугаївська, 21) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3) судові витрати у розмірі 388,26 (триста вісімдесят вісім) гривень 26 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Якщо апеляційна скарга не була подана протягом десяти днів після отримання відповідачем копії рішення, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.М. Буран