Провадження №2/761/1769/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 травня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Піхур О.В.

при секретарі: Харитонової К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа: Відділ опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у користуванні майном, про виселення осіб, про відшкодування збитків, моральної шкоди та стягнення сум за житлово - комунальні послуги та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 як законного представника ОСОБА_3, треті особи : Шевченківський районний відділ Головного управління державної міграційної служби України в м. Києві, Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація в інтересах Служби у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у користуванні квартирою, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2014 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 звернулися до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа: Відділ опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у користуванні майном, про виселення осіб, про відшкодування збитків, моральної шкоди та стягнення сум за житлово - комунальні послуги.

У січні 2015 року позивач ОСОБА_4 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 як законного представника ОСОБА_3, треті особи : Шевченківський районний відділ Головного управління державної міграційної служби України в м. Києві, Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація в інтересах Служби у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у користуванні квартирою.

Ухвалою суду від 03.03.2015 року вищезазначені справи були об'єднані в одне провадження.

Свої позовні вимоги позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 обґрунтовують тим, що вони є власниками квартири АДРЕСА_1 в якій і зареєстровані. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02.04.2010 року відповідачу ОСОБА_4 виділено у власність ? частину цієї квартири та у кінці травня 2010 року позивач ОСОБА_1 не протидіяв її вселенню з дітьми до квартири. Перед вселенням відповідача ОСОБА_4 позивач ОСОБА_1 зробив капітальний ремонт квартири, вартість якого становила 608197,20 грн. та оплачений його особистими коштами. 30.10.2014 року позивачі приїхали у квартиру з метою перевірки стану свого майна, але не змогли зайти до квартири. З розповідей сусідів дізналися, що окрім відповідача ОСОБА_4 з червня 2010 року в квартирі проживають відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, дозвіл на проживання яких позивачі не надавали. Позивачі вважають, проживання певний час, протиправне користування їх майном є порушенням їх цивільного права відповідачами, а тому позивачі мають право на відшкодування розміру упущеної вигоди, яка полягає в тому, що вони могли здавати ? частину квартири в оренду, щонайменше отримувати 12000,00 грн. щомісяця, а сума за 50 місяців складає 636000,00 грн. Діями відповідачів позивачам також завдано моральної шкоди, яку вони оцінюють в 45000,00 грн. Також позивачем ОСОБА_1 сплачено за опалення квартири 12955,32 грн. та за житлові послуги 12732,72 грн., а відповідачі повинні солідарно повернути ці кошти.

Тому позивачі просили суд усунути перешкоди у користуванні майном позивачам, а саме 1/2 житлової квартири АДРЕСА_1 та зобов'язати відповідачів передати ключі від квартири, та заборонити відповідачам вчиняти будь які дії, що можуть перешкоджати володіти, користуватися та розпоряджатися позивачам 1/2 житлової квартири АДРЕСА_1; позбавити права володіння та користування відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9 жилим приміщенням житлової квартири АДРЕСА_1 та надати судову заборону; виселити з житлової квартири АДРЕСА_1 відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та надати судову заборону; стягнути з відповідачів упущеної вигоди на користь позивачів суму у розмірі по 212000,00 грн. кожному позивачу солідарно; стягнути з відповідачів розмір моральної (немайнової) шкоди на користь позивачів суму у розмірі по 15000,00 грн. кожному позивачу солідарно; стягнути з відповідачів на користь позивачів 12955,32 грн. за фактично отримання опалення квартири де вони фактично проживають солідарно; стягнути з відповідачів на користь позивачів 12732,72 грн. за фактично отримання житлових послуг квартири де вони фактично проживають солідарно; покласти судові витрати на відповідачів солідарно.

В судовому засіданні позивачі позов підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі. Позовні вимоги ОСОБА_4 не визнали та просили відмовити в їх задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 не визнав, суду пояснив, що доводи позивачів щодо постійного проживання в АДРЕСА_1 відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 не відповідають дійсності, є надуманими та необґрунтованими, суду не надано належних та допустимих доказів за іншими позовними вимогами. Позовні вимоги ОСОБА_4 про усунення перешкоди у користуванні належним ОСОБА_4 на праві приватної спільної часткової власності квартири АДРЕСА_1 шляхом зняття з реєстрації ОСОБА_3, 2013 року народження та стягнення понесених нею витрати по сплаті судового збору, підтримав. Суду пояснив, що реєстрація ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відбулась без відома ОСОБА_4, про що вона дізналась 31.10.2014 року. Після звернення ОСОБА_4 до Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації та проведеної перевірки, реєстрацію ОСОБА_2 було скасовано. За зазначених обставин дитина ОСОБА_3 залишається без догляду та піклування її матері ОСОБА_2, що грубо порушує її права. ОСОБА_4 проживає в даній квартирі зі своїми дітьми, 2003 та 2006 року народження, а реєстрація однорічної дитини в квартирі, де не зареєстрована її мати, проте, піклування та догляду якої дитина буде постійно потребувати, створить додаткові перешкоди у користуванні спірною квартирою та буде створювати додаткові конфліктні ситуації.

Представник третьої особи Відділу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації в судовому засіданні пояснила, що для захисту прав дитини необхідно залишити її реєстрацію.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9 в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового розгляду оповіщені у встановленому законом порядку, у судові засідання не з'являлися, про поважність причин неявки суд не повідомляли та не просили розглядати справу у їх відсутність, свого представника до суду не направили, заперечення проти позову не подавали.

Представник третьої особи Шевченківського районного відділу Головного управління державної міграційної служби України в м. Києві в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду лист, в якому просив проводити розгляд справи у його відсутності.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22.04.2010 року виділено у власність ОСОБА_4 ? частину АДРЕСА_1, виділено у власність ОСОБА_1 ? частину АДРЕСА_1, вселено ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_12 в дану квартиру та зобов'язано ОСОБА_1 надати ОСОБА_4 ключі від цієї квартири.

Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України).

Відповідно до ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч.1 ст. 356 ЦК України).

Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою (ч.1 ст. 358 ЦК України).

Зважаючи на те, що позивачами не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження отримання ними від відповідачів взаємної згоди на ремонтні роботи та розмір коштів, які були витрачені на такі роботи та інші послуги, суд вважає доводи позивачів з даного приводу безпідставними.

Крім того, позивачами не надано суду жодних доказів оплати за опалення квартири та житлово - комунальних послуг.

Також не було доведено при розгляді справи, що відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9 з 2010 року постійно проживають в АДРЕСА_1 та перешкоджають позивачам користуватися даною квартирою.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ч.1 ст. 23 ЦК України).

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (ч.1 ст. 60 ЦПК Українти).

Даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності, а також те, що позивачами ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення всіх позовних вимог.

Позовні вимоги ОСОБА_4 також не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 є позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які перебувають у зареєстрованому 25.11.2012 року шлюбі.

ОСОБА_1 є власником ? частини квартири АДРЕСА_1 відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22.04.2010 року та зареєстрований в цій квартирі з 25.05.2006 року.

Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків (ч.1 ст. 160 СК України).

Згідно наданого Шевченківським РВ ГУДМС України в м. Києві висновку службової перевірки відносно незаконної реєстрації місця проживання ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 від 01.11.2014 року, встановлено, що 08.10.2014 року до Шевченківського РВ ГУДМС України в м. Києві надійшла заява від ОСОБА_2 про реєстрацію місця проживання в даній квартирі та вона була зареєстрована на підставі заяви зі згодою одного з власників ОСОБА_1. 01.11.2014 року до Шевченківського РВ ГУДМС України в м. Києві звернулась ОСОБА_4 із заявою про неможливість реєструвати будь-яких осіб без її згоди та надала рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22.04.2010 року. Після проведеної перевірки встановлено, що на заяві про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 відсутня згода другого власника квартири - ОСОБА_4 тому реєстрація проведена неправомірно та скасована, про що повідомлено заявника.

Відділ адресно - довідкової роботи ГУДМС України в м. Києві 12.03.2015 року повідомив суду, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 внесена до талону відомостей про реєстрацію місця проживання батька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 року народження, який зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрована у відповідності до вимог ч. 1 ст. 160 СК України за адресою реєстрації свого батька ОСОБА_1, її мати ОСОБА_2 також була зареєстрована за даною адресою, але її реєстрація скасована, а оскільки, питання щодо місця проживання дитини визначається за згодою батьків, тому відсутні підстави для зняття з реєстрації ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 74, 79, 88, 169, 179, 209, 212-215, 218, 224-228 ЦПК України; ст.ст. 23, 317, 322, 356, 358, 360, ЦК України, ст. 160 СК України, суд,

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа: Відділ опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у користуванні майном, про виселення осіб, про відшкодування збитків, моральної шкоди та стягнення сум за житлово - комунальні послуги - відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 як законного представника ОСОБА_3, треті особи : Шевченківський районний відділ Головного управління державної міграційної служби України в м. Києві, Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація в інтересах Служби у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у користуванні квартирою - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя