Справа № 305/2491/14-ц
Провадження по справі 2/305/112/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2015 року Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Ємчук В.Е.

з участю: секретаря - Орос С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Рахівський районний відділ ГУ ДМС України в Закарпатській області про виготовлення проїзного документа дитини та надання дозволу на виїзд дитини за кордон,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Рахівський районний відділ ГУ ДМС України в Закарпатській області про виготовлення проїзного документа дитини та надання дозволу на виїзд дитини за кордон.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з відповідачем пор справі вона проживала шлюбі до травня місяця 2008 року, який у серпні 2008 року рішенням Рахівського районного суду було розірвано.

Від шлюбу народилася одна дитина - син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на день звернення до суду з даним позовом знаходиться на її утриманні.

З часу розірвання шлюбу, відповідач ОСОБА_2, участі у вихованні дитини не бере, не цікавиться його розвитком та матеріальним станом.

На сьогоднішній день у неї є можливість взяти дитину у закордонну відпустку для відпочинку.

Відповідач, як батько дитини, згоду для виїзду дитини за кордон не надає, тому вона звернулася до суду з даним позовом та заявляє вимоги згідно яких просить зобов'язати Рахівський РВ ГУ ДМС надати дозвіл на виготовлення та видачу проїзного документа дитини для виїзду за кордон без нотаріально посвідченої згоди батька. Надати дозвіл на виїзд неповнорільному ОСОБА_4 без нотаріально посвідченої згоди на це батька.

В ході розгляду справи, позивачка ОСОБА_1, позовні вимоги змінила та такі зводяться до наступного. Просить надати дозвіл на виготовлення проїзного документа дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, без заяви про згоду батька дитини - ОСОБА_2. Просить надати дозвіл без згоди та супроводу батька - ОСОБА_2, на виїзд за кордон до Угорщини, Словацької Республіки, Чеської Республіки, Республіки Польщі, Румунії, Республіки Болгарії, Чорногорії, Республіки Хорватії, Турецької Республіки, Арабської Республіки Єгипет, Республіки Білорусь, Російської Федерації, Федеративної Республіки Німеччини неповнолітньому ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в супроводі матері - ОСОБА_1 а також у супроводі інших осіб, уповноважених нею, які будуть забезпечувати проїзд, перебування за кордоном та повернення в Україну дитини, з метою лікування, відпочинку, оздоровлення та участі у змаганнях.

Позивачка ОСОБА_1, в судове засідання не з'явилася, однак через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом опублікування оголошення в газеті "Новини Закарпаття".

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Рахівського РВ ГУ ДМС, в судове засідання не з'явився, однак неявка третьої особи чи представника третьої особи, не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними було розірвано 11 вересня 2008 року, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний запис № 178.

Від шлюбу у сторін народилася одна дитина - син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 20.12. 2006 року.

Неповнолітня дитина - ОСОБА_4 проживає разом з матір'ю - позивачкою ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні, що стверджується довідкою № 4188 від 19.11. 2014 року, виданою виконкомом Рахівської міської ради Закарпатської області та актом обстеження матеріально-побутових умов позивачки.

Наразі позивачка ОСОБА_1, має можливість вивезти дитину за кордон для відпочинку, оздоровлення, участі у змаганнях з боксу, однак відповідач, як батько дитини, згоди на такий виїзд дитини не надає, при цьому, його поведінка не обумовлена піклуванням про інтереси дитини, що зумовило виникнення спірних правовідносин.

Право на свободу пересування, що включає і право на виїзд за межі України, право на охорону здоров'я та на медичну допомогу належать до особистих немайнових прав фізичної особи (ст.ст. 269, 270 ЦК України). Особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою; фізична особа не може відмовитися від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав (ст. 269 ч. 3 ЦК України). Зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя; фізична особа здійснює особисті немайнові права самостійно, в інтересах малолітніх, неповнолітніх фізичних осіб, які за віком не можуть самостійно здійснювати свої особисті немайнові права, їхні права здійснюють, зокрема, батьки (ст. 271, ст. 272 ч. 1 ЦК України).

Відповідно до ст. 313 ЦК України, фізична особа має право на свободу пересування (ч. 1), фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними (ч. 3), фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом (ч. 4); аналогічні положення ст. 1 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України";

Згідно ст. 237 ч.ч. 1, 3, ст. 242 ч. 1, ст. 272 ч. 1, ст. 283 ч. 1, ст. 284 ч.ч. 1, 2 ЦК України, фізична особа має право на охорону її здоров'я, в інтересах якої діє законний представник.

Законом "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" установлено, що оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон; за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду (ст. 4 ч. 2).

Згідно із Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженими Постановою КМ України від 31.03.1995 р. № 231, оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально; за наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду (п. 18).

За Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими Постановою КМ України від 27.01.1995 р. № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення певних документів або їх нотаріально засвідчених копій, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків (п. 4 пп. 2 абз. 9).

Обмеження особистих немайнових прав фізичної особи, встановлених Конституцією України, можливе лише у випадках, передбачених нею; обмеження особистих немайнових прав фізичної особи, встановлених ЦК України та іншим законом, можливе лише у випадках, передбачених ними (ст. 274 ЦК України).

Закони України не містять заборон чи обмежень прав фізичної особи на відпочинок, охорону здоров'я, що включають в себе і право на вибір відповідного закладу, можливості вибору відпочинку за межами України, не обмежують можливість реалізації таких прав певним переліком іноземних держав. Вищезгадані Правила оформлення документів та Правила перетинання державного кордону не пов'язують оформлення проїзних документів та перетинання дитиною державного кордону із наявністю у відповідному рішенні суду вказівки на конкретну іноземну державу, для виїзду в яку належить оформити документи чи в яку саме належить здійснити виїзд.

Фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб (ст. 275 ч. 1 ЦК України).

Зміст вищенаведених норм у сукупності вказує на те, що дитина не може бути необґрунтовано обмежена у здійсненні особистих немайнових прав, у т.ч., у праві виїзду за кордон для одержання медичної допомоги, відпочинку, оздоровлення, реабілітації тощо, законодавчих підстав для обмеження права в цій частині дитини, матері, яка діє в інтересах дитини немає.

Позивачка пов'язує відповідні вимоги саме з необхідністю забезпечення відпочинку дитини, її оздоровлення та участі у змаганнях, водночас, на власний розсуд здійснюючи право на захист і розпоряджаючись цивільними та процесуальними правами (ст. 12 ч. 1, ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст. 10 ч. 1, ст. 11 ч. 2 ЦПК України), позивачка поставила вимогу про визначення конкретних країн для тимчасового виїзду дитини, чим визначила відповідні межі позову.

Заперечення батька щодо виготовлення дитині проїзного документа та її тимчасового виїзду за кордон не відповідають положенням законодавства, обґрунтовуються посиланнями на обставини, що не мають правового значення у контексті захисту особистих немайнових прав дитини, при чому, відповідачем протилежного доказів не надано. Ненадання відповідачем згоди на виїзд дитини за кордон не ґрунтуються на конкретних нормах закону, на фактах, пов'язаних саме з дитиною, які б слугували підставами для застосування відповідних обмежень. Тож необґрунтована відсутність згоди батька на виготовлення дитині документів та на її виїзд за кордон із обумовленою метою, фактичне обмеження права дитини на відпочинок та оздоровлення нічим не обґрунтованим розсудом батька порушує права дитини.

У відповідності до вимог ст.ст.7,155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

З огляду на викладене, з метою забезпечення гарантованих державою прав та інтересів дитини, суд вважає, що змінені вимоги позовної заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Питання про відшкодування судових витрат позивачкою не ставилося.

На підставі наведеного, ст.ст. 10, 58, 60, 88, 212, 213, 223 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Змінений позов задовольнити.

Надати дозвіл на виготовлення проїзного документа дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, для виїзду за кордон до досягнення ним 18-річного віку без заяви про згоду батька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця АДРЕСА_1.

Надати дозвіл без згоди та супроводу батька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця АДРЕСА_1 на виїзд дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за кордон до Угорщини, Словацької Республіки, Чеської Республіки, Республіки Польщі, Румунії, Республіки Болгарії, Чорногорії, Республіки Хорватії, Турецької Республіки, Арабської Республіки Єгипет, Республіки Білорусь, Російської Федерації, Федеративної Республіки Німеччини в супроводі матері - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки АДРЕСА_2 а також у супроводі інших осіб, уповноважених нею, які будуть забезпечувати проїзд, перебування за кордоном та повернення в Україну дитини, з метою лікування, відпочинку, оздоровлення та участі у змаганнях.

Судові витрати залишити за позивачкою.

Рішення може бути оскаржено у судову палату з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ємчук В.Е.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Ємчук В.Е