Справа № 761/8416/15-ц
Провадження №2/761/4447/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

23 червня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Іовенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що починаючи з грудня 2003 року по вересень 2011 року вона проживала разом з відповідачем однією сім'єю без укладання шлюбу. За період спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 р. у сторін народився син - ОСОБА_3. У свідоцтві про народження дитини, його батьком записано ОСОБА_2 в порядку ст.ст. 125,126,133 СК України. Під час народження сина в нього було виявлено вродженні патології нижніх кінцівок і в подальшому визнано інвалідом. Також у віці 4 років лікарями виявлено у дитини низку захворювань та психологічних розладів в тому числі розлад діалогічного мовлення, відхилення аутичного спектру та затримку фізичного розвитку. Внаслідок таких захворювань рішенням МСЕК ОСОБА_3 було скеровано для отримання дошкільної освіти до спеціалізованого Державного навчального закладу № 519. На даний час дитина навчається у 2 класі спеціалізованої школи-інтернаті № 15, за станом здоров'я проходить навчання за індивідуальною формою - у домашніх умовах, пільгам інтернату не користується. З моменту народження сина відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, не приймає участі у його вихованні, духовному та моральному розвитку. Відповідач не піклується про дитину, про його стан здоров'я. Позивач зазначає, що батько дитини має реальну можливість надавати допомогу на утримання сина, оскільки має постійний заробіток. Позивач є інвалідом ІІІ групи з 1999 року, має невеличку пенсію та не в змозі повною мірою забезпечити дитині все необхідне для його розвитку та нормального життя. Крім того, зважаючи на те, що ОСОБА_3 є інвалідом, він потребує додаткових витрат на його утримання - на проїзд до місця навчання, профілактичні обстеження фахівця у галузі медицини, оплату реабілітаційних програм по оздоровленню, на придбання ліків і медичних препаратів. Неповнолітній син проживає з матір'ю, яка у повній мірі займається його вихованням і доглядом, а тому позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у розмірі 40% з усіх видів його заробітку та доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 600,00 грн. щомісячно, що викликані особливими обставинами - інвалідністю неповнолітнього сина які необхідні будуть для часткової оплати кожного місяця реабілітаційних і профілактичних процедур дитини, медичних препаратів і ліків, навчання та інші вагомі потреби.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги, просила задовольнити в повному обсязі. Надала згоду на ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило.

Суд, керуючись ст.ст. 169,224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, отримавши на це згоду позивача.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить свідоцтво про народження дитини, що його видано відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві.

Як свідчить довідка КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» від 20.03.2015 р. ОСОБА_3 зареєстрований разом із матір'ю за адресою: АДРЕСА_1. зареєстрована та проживає разом із матір'ю.

Також, як повідомила в судовому засіданні ОСОБА_1 дитина знаходиться на її утриманні, батько не приймає участі у вихованні та забезпеченні сина.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Доказів, які б свідчили про належне виконання ОСОБА_2 обов'язку по утриманню дитини, як це передбачено чинним законодавством України, отримано не було.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В свою чергу положеннями ст. 184 СК України встановлено, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частку доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Під час розгляду справи не було встановлено обставин та надано відповідних заяв для визначення розміру аліментів у твердій грошовій суми.

Також не отримано доказів, які б свідчили про наявність у відповідача обов'язку по утриманню інших осіб, наявності захворювань, які виключають можливість сплати аліментів, а також не встановлено обставин, що таку можливість виключає і матеріальний стан платника.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача на утримання дитини Як свідчать матеріали справи ОСОБА_3 є інвалідом дитинства і на день розгляду справи навчається у 2 класі спеціальної школи-інтернаті № 15.

За довідкою спеціальної школи-інтернату № 15 дитина за станом здоров'я навчається в домашніх умовах (індивідуальна форма навчання).

За положеннями ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів на дитину не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Оскільки неповнолітній ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні, враховуючи обставини встановлені в судовому засіданні та отримані докази, хворобу дитини,суд вважає за можливе задовольнити заяву ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину у розмірі 300,00 грн. щомісячно, зважаючи на те, що в судовому засіданні позивач не довела необхідності стягнути з батька дитини на додаткові витрати у розмірі 600,00 грн.

Положеннями ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується вимогами ст. 88 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 30, 57, 60, 88, 169, 209, 212-218, 367 ЦПК України, ст. ст. 180-182, 191 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 24 березня 2015 року і до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму у розмірі 300 грн. 00 коп. щомісячно на додаткові витрати на ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 щомісячно до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах сплати суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач, який не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку.

Суддя