УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 12 січня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання недійсними розписки та угоди,

в с т а н о в и в:

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 21 червня 2013 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано недійсною розписку від 25 квітня 2011 року про отримання ОСОБА_3 у ОСОБА_2 позики в розмірі 1 470 000 грн.

Визнано недійсним договір позики на умовах оплатного користування від 25 квітня 2011 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Після визнання ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 05 листопада 2013 року апеляційної скарги ОСОБА_2 неподаною та повернення її заявнику, останній 08 жовтня 2014 року повторно звернувся із апеляційною скаргою на вищевказане рішення суду першої інстанції.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 21 жовтня 2014 року наведені в заяві ОСОБА_2 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення визнано неповажними, апеляційну скаргу залишено без руху та надано тридцятиденний строк для подачі заяви із наведенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаного рішення.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 12 січня 2015 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 з підстав, встановлених ч. 3 ст. 297 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду і направити справу для продовження розгляду до суду першої або апеляційної інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції керувався положеннями ч. 3 ст. 297 ЦПК України та дійшов обгрунтованого висновку, що ОСОБА_2 вимоги ухвали апеляційного суду Рівненської області від 21 жовтня 2014 року про усунення недоліків не виконав, оскільки не подав заяву про поновлення строку із зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення місцевого суду від 21 червня 2013 року.

Суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваної ухвали не дають підстав для висновку, що апеляційним судом при розгляді справи були допущені порушення норм процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судової ухвали.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 12 січня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання недійсними розписки та угоди, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Л.М. Мазур