АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 683/740/14-ц
Провадження № 22-ц/792/113/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Варвус Ю.Д.,

суддів: Заїки В.М., Пастощука М.М.,

при секретарі: Кошельнику В.М.

за участю: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Старокостянтинівського районного суду від 12 листопада 2014 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, з участю третіх осіб на стороні відповідача без самостійних вимог - Старокостянтинівської центральної районної лікарні, заступника головного лікаря Старокостянтинівської центральної районної лікарні Чесакова Сергія Анатолійовича, про визнання заповіту нікчемним.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1, звертаючись в суд із зазначеним позовом вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_6 Вона є спадкоємцем першої черги за законом і у визначений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. В нотаріальній конторі вона дізналась, що перед смертю батько склав заповіт, яким усе належне йому майно заповів для своєї сестри ОСОБА_3 Заповіт був посвідчений заступником головного лікаря Старокостянтинівської ЦРЛ Чесаковим С.А. за два дні до смерті батька. Вважає, що заповіт є нікчемним, оскільки складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення. Зокрема, при складанні заповіту було порушено п.16 Порядку посвідчення заповітів і довіреностей, що прирівнюються до ________________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Сагайдак І.М. Категорія: 39

Доповідач: Варвус Ю.Д.

нотаріально посвідчених, оскільки він одночасно надрукований технічними засобами і заповнений від руки, що не передбачено Порядком. У заповіті не зазначено місце народження ОСОБА_6 та не вказано місце складання заповіту; не зазначено також дату народження свідків та їх паспортні дані. Заповіт складався не в присутності заповідача, а в коридорі, де також була присутня відповідачка, яка могла бачити та знати наперед суть заповіту, а в палаті, де посвідчувався заповіт був інший хворий, що є порушенням таємниці заповіту. На порушення п.23 Порядку другий примірник заповіту не був переданий у той же день до нотаріальної контори і подальша його доля невідома. Головного лікаря для складання заповіту покликав свідок ОСОБА_8, а не сам ОСОБА_6, що є прямим тиском на заповідача, який перебував у важкому стані. Крім того, заступник головного лікаря Чесаков С.А. перед посвідченням заповіту не встановив дієздатність заповідача.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду від 12 листопада 2014 року в позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з рішенням суду, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги. Вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом не прийнято до уваги докази, надані нею, не обґрунтовано недоліки заповіту, на які вона вказувала. Крім того, суд безпідставно відмовив в неодноразових клопотаннях позивачки про призначення експертизи та виклик важливих свідків. Своїми діями суд грубо порушив норми ст.ст.143,144,145 ЦПК України.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.1233 ЦК України заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ч.1 ст.1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Статтею 1247 ЦК України передбачені загальні вимоги до форми заповіту, якими є складання заповіту у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими особами, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Пленум Верховного Суду України в п.5 постанови №9 від 06 листопада 2009 року „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" роз'яснив, що вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред'являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує на нікчемність правочину або відмову в ньому.

Відмовляючи ОСОБА_1 в позові про визнання заповіту нікчемним, суд першої інстанції виходив з того, що спірний заповіт складений заповідачем, який мав на це повну цивільну дієздатність, та посвідчений заступником головного лікаря Чесаковим С.А. з дотриманням вимог посвідчення заповітів, що визначені ст.ст.1252-1253 ЦК України щодо його форми та посвідчення.

Даний висновок суду є правильним, ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що 18 червня 2013 року ОСОБА_6, батьком позивачки, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, був складений заповіт, яким він усе своє майно заповів своїй сестрі ОСОБА_3 Заповіт посвідчений заступником головного лікаря з медичної частини Старокостянтинівської ЦРЛ Чесаковим С.А., зареєстрований в реєстрі за №2 під час перебування ОСОБА_6 в Старокостянтинівській ЦРЛ на лікуванні. Заповіт складений в письмовій формі, з зазначенням місця, дати і часу його складання. Особисто прочитаний та підписаний заповідачем і свідками ОСОБА_9, ОСОБА_8, особи яких встановлені і які були присутні при посвідченні заповідачем заповіту. В день посвідчення заповіту другий його примірник направлено поштою до Хмельницького обласного державного нотаріального архіву та зареєстровано у Спадковому реєстрі ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи, поясненнями в судовому засіданні третіх осіб та свідків.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав вважати, що судом при розгляді позову не вірно встановлені та перевірені обставини, які мають значення для правильного його вирішення, порушення норм матеріального чи процесуального права, тому підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Старокостянтинівського районного суду від 12 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Ю.Д. Варвус