Справа №577/180/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Кущенко М. Ф.
Номер провадження 22-ц/788/1090/15 Суддя-доповідач - Дубровна В. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Дубровної В. В.,

суддів - Лузан Л. В. , Криворотенка В. І.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Конотопської міської ради Сумської області

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16 квітня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: Конотопська міська рада Сумської області, Управління Держземагенства у Конотопському районі Сумської області, Конотопський район електричних мереж «Центральне» (далі - КРЕП «Центральне»), Публічне акціонерне товариство «Сумиобленерго»,

про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою, зобов'язання знести гаражі як самочинно збудовані на земельній ділянці позивача,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16 квітня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволений.

Усунуті перешкоди ОСОБА_4 у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою по АДРЕСА_1, зобов'язано ОСОБА_5 знести гаражі №№ 4,6, а ОСОБА_6 - № 8, що розташовані на вказаній земельній ділянці.

Стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по 121 грн. 80 коп. з кожного на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування витрат сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі Конотопська міська рада просить скасувати рішення суду та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4

При цьому зазначає, що рішення Конотопського міськрайонного суду від 13 вересня 2007 року про виділення у користування ОСОБА_4 земельної ділянки загальною площею 432 кв.м втратило чинність, оскільки у власності останнього перебуває земельна ділянка менша за розміром від тієї, що виділена у користування і розпорядження вищевказаним рішенням. Крім того, 1/2 частина земельної ділянки по АДРЕСА_1 належить Конотопській міській раді, оскільки після смерті ОСОБА_7 спадщину ніхто не прийняв. Дана обставина підтверджує втрату чинності вищевказаним рішенням Конотопського міськрайонного суду від 13 вересня 2007 року, оскільки змінився власник земельної ділянки і порядок користування нею ОСОБА_4 з Конотопською міською радою не встановлював. З посиланням на ст.ст.47,58 Конституції України зазначає, що для забезпечення конституційного права громадян на житло вирішення питання набуття права власності на приватні житлові будинки з господарськими будівлями та спорудами, які були збудовані до 05 серпня 1992 року наразі вивчається з метою врегулювання на законодавчому рівні і вводити такі будинки та господарські споруди в експлуатацію зараз не потрібно, а відтак встановити факт самовільного будівництва не видається за можливе. Вважає, що оскаржуване рішення суду постановлене з порушенням прав та законних інтересів ОСОБА_5, ОСОБА_6 та Конотопської міської ради.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Конотопської міської ради - Романіва В.О., ОСОБА_5, ОСОБА_6, які апеляційну скаргу підтримують з мотивів у ній викладених, пояснення ОСОБА_4, його представника ОСОБА_9, які проти скарги заперечують, вивчивши матеріали справи, перевіривши рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Вирішуючи спір та задовольняючи позов ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з доведеності позивачем належними та допустимими доказами обставин, на які останній посилався у позові.

Колегія суддів вважає висновок суду законним та обґрунтованим.

Звертаючись до суду, ОСОБА_4 зазначав, що на належній йому на праві власності земельній ділянці знаходяться самовільно збудовані відповідачами гаражі, про знесення яких просив у позові.

Згідно із положеннями ст. 381 ч.1 ЦК садибою є земельна ділянка разом з розташованим на ній будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями.

Як передбачено ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 86 ЗК України встановлено, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Суб'єктами права спільної власності на земельну ділянку можуть бути громадяни та юридичні особи, а також держава, територіальні громади. Суб'єктами права спільної власності на земельні ділянки територіальних громад можуть бути районні та обласні ради.

Згідно ст. 87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає:

а) при добровільному об'єднанні власниками належних їм земельних ділянок;

б) при придбанні у власність земельної ділянки двома чи більше особами за цивільно-правовими угодами;

в) при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами;

г) за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що будинок АДРЕСА_1 зареєстрований по 1/2 частині:

- за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Конотопською Державною нотаріальною конторою 17 жовтня 1991 року, реєстровий номер 2-3198;

- за ОСОБА_7 на підставі договору міни, посвідченого Конотопською державною нотаріальною конторою 06 квітня 1973 року, реєстровий номер 1870 (а.с.59).

Рішенням Конотопського міськрайонного суду від 13 вересня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_7, третя особа: Конотопське міське управління земельних ресурсів про встановлення порядку користування та розпорядження земельною ділянкою по АДРЕСА_1 встановлений порядок користування зазначеною земельною ділянкою, відповідно до якого ОСОБА_4 у користування і розпорядження виділена земельна ділянка зі сторони будинку АДРЕСА_1 (на плані пофарбовано зеленим кольором ) загальною площею 432 кв.м., в тому числі під городом 314,5 кв.м., під частиною будинку - 42 кв.м, 1/2 частина площі двору - 75,5 кв.м. Інша частина земельної ділянки виділена ОСОБА_7 Двір загальною площею 151 кв.м залишений в загальному користуванні (а.с.58). При цьому, як вбачається із схематичного плану земельної ділянки та можливого варіанту користування нею співвласниками, запропонованого експертом та покладеного в основу судового рішення, на виділеній позивачеві ОСОБА_4 частині земельної ділянки відображені і фактично знаходяться спірні гаражі (а.с.60).

За рішенням Конотопської міської ради від 25 червня 2014 року «Про затвердження площ та надання земельних ділянок громадянам згідно з виготовленою землевпорядною документацією» затверджений проект землеустрою щодо відведення та надання у власність ОСОБА_4 земельної ділянки 0,0367 га для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1.

Зменшення розміру земельної ділянки з 432 кв.м. (як передбачено за рішенням суду) до 367 кв.м. а відбулося внаслідок часткового віднесення земельної ділянки в кінці городу під лінії електропередач.

Згідно свідоцтво про право власності на вказану земельну ділянку (а.с.9), ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належить 1/2 частина земельної ділянки .

На сьогодні співвласником іншої 1/2 частини зазначеної земельної ділянки є Конотопська міська рада. Але, як пояснив у судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивач, спадкоємці ОСОБА_7 займаються оформлення спадщини. Конотопська міська рада не надала до суду рішення про визнання спадщини відумерлою на підтвердження її права власності на спадкове майно.

На земельній ділянці, виділеній ОСОБА_4 згідно рішення Конотопської міської ради від 25 червня 2014 року, як і на земельній ділянці, виділеній за рішенням суду, зафіксовані в кадастровому плані (а.с.6) та фактично знаходяться спірні гаражі під № № 4,5 і 8 (а.с. 5,6). Ці обставини є очевидними і вони визнаються сторонами у справі.

Земельна ділянка у нових розмірах (кожному із співвласників у розмірі 0,0367 га) реально не виділялася, розподіл не проводився. А тому, не можливо погодитись з доводами апеляційної скарги про те, що саме на земельній ділянці, належній Конотопській міській раді, знаходяться спірні гаражі.

Виходячи з рівності прав співвласників спільної часткової власності, і ОСОБА_4, і Конотопська міська рада мають право користування всією земельною ділянкою до її реального розподілу.

За поясненнями відповідачів у суді апеляційної інстанції гаражі, які є предметом спору, знаходяться у їхньому користуванні дуже тривалий час, з дозволу адміністрації Конотопського заводу «Червоний металіст» вони були законно побудовані у 70-80 роках на прибудинковій території багатоквартирного будинку №12 по вулиці Короленка у місті Конотопі, в якому вони мешкають. Однак матеріали цивільної справи з цього приводу не містять будь-яких доказів. Крім того, відсутні рішення Конотопської міської ради про надання у встановленому порядку відповідачам у справі земельних ділянок для зведення спірних гаражів.

Відповідачі у справі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 рішення суду не оскаржують, а апеляційна скарга Конотопської міської ради не містить доказів, які б свідчили про порушення її прав ухваленим у справі рішенням суду. Повноважень на представлення інтересів відповідачів Конотопська міська рада не має.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для його зміни чи скасування.

У відповідності до ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Конотопської міської ради Сумської області відхилити.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: