Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/6973/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м у к р а ї н и

17 лютого 2015 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

при секретарі Кондра Ю.Ю.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Октябрського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції про звільнення від сплати аліментів, від заборгованості по аліментам, зобов'язання вчинити дії, стягнення безпідставно одержаних коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 03 листопада 2014 року звернувся в суд з зазначеним позовом.

Посилалася на те, що з відповідачем ОСОБА_5 перебував в зареєстрованому шлюбі, який розірвано, під час шлюбу народилася ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також вказував, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 12.08.2010 року з нього стягнуто аліменти на користь відповідача ОСОБА_5 на утримання ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, видано виконавчий лист, який було пред'явлено на примусове виконання до Октябрського відділу ДВС Полтавського міського управління юстиції.

Посилався також на те, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 04.08.2014 року виключено запис про його батьківство з актового запису про народження ОСОБА_6.

Просив суд звільнити його від сплати аліментів та заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_5 на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Просив також зобов'язати Октябрський відділ ДВС Полтавського міського управління юстиції повернути без виконання в Октябрський районний суд м. Полтави виконавчий лист про стягнення з нього аліментів.

Просив стягнути з ОСОБА_5 на його користь 5350 грн. як безпідставно одержаних за виконавчим листом коштів.

19 січня 2015 року позивачем ОСОБА_4 подано до суду заяву, в якій уточнив свої вимоги.

Просив суд звільнити його від сплати аліментів та заборгованості по сплаті аліментів, які підлягають стягненню на користь ОСОБА_5 згідно рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12 серпня 2010 року в розмірі, визначеному Октябрським ВДВС Полтавського міського управління юстиції станом на день вирішення справи судом. Також просив суд зобов'язати відділ ДВС повернути без виконання виконавчий лист до суду, що його видав, та просив стягнути з ОСОБА_5 на його користь 4550 грн. як безпідставно одержаних за виконавчим листом.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, уповноваживши представників на ведення справи в суд.

В судовому засіданні представники позивача повністю підтримали позовні вимоги, посилаючись на викладені в поданих до суду заявах обставини.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, будучи повідомлена судом про час та місце розгляду справи через оголошення в засобах масової інформації.

Представник Октябрського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції щодо позовних вимог покладалася на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача, представника відділу ДВС, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 42 від 30 січня 2008 року.

За час перебування сторін в зареєстрованому шлюбі народилася ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також встановлено, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 12 серпня 2008 року, яке вступило в законну силу, стягнуто з ОСОБА_4 аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи з 13 липня 2010 року до досягнення повноліття.

По даній справі видано виконавчий лист, який було пред'явлено на примусове виконання до Октябрського відділу ДВС Полтавського міського управління юстиції.

Станом на час вирішення справи судом рішення суду про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на примусовому виконанні в Октябрському відділі державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції.

Як встановлено судом, за час примусового виконання зазначеного рішення суду відповідачем ОСОБА_5 в рахунок аліментів було отримано грошові кошти в розмірі 4550 грн.

Дана обставина підтверджена наданим до суду розрахунком державного виконавця.

Крім того, державним виконавцем в порядку, визначеному ст. ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» здійснено розрахунок заборгованості по аліментам, станом на 17 лютого 2015 року заборгованість по аліментам за рішенням суду складає 33932,69 грн.

Також судом встановлено, що згідно з рішенням Київського районного суду м. Полтави від 04 серпня 2014 року, яке вступило в законну силу, виключено запис про батьківство ОСОБА_4 з актового запису № 384 від 30 травня 2005 року про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач ОСОБА_4, обираючи на власний розсуд спосіб захисту порушеного права, в поданій до суду позовній заяві просить суд звільнити його від сплати аліментів та заборгованості по сплаті аліментів, які підлягають стягненню на користь ОСОБА_5 згідно рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12 серпня 2010 року в розмірі, визначеному Октябрським ВДВС Полтавського міського управління юстиції станом на день вирішення справи судом, а розмір отриманих відповідачем ОСОБА_5 аліментів в сумі 4550 грн. просить стягнути в порядку, визначеному ст. 1215 ЦК України як безпідставно отримані кошти.

В той же час, як встановлено дослідженими в судовому засіданні доказами, розмір грошових коштів в сумі 4550 грн. було отримано відповідачем ОСОБА_5 в рахунок заборгованості по аліментам, обов'язок по сплаті яких виник у позивача згідно з судовим рішенням.

На час вирішення даної справи судом, рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12 серпня 2010 року про стягнення аліментів з позивача ОСОБА_4 вступило в законну силу, у встановленому законом порядку не переглядалося, є чинним.

Також встановлено, що позивач ОСОБА_4 у встановленому процесуальним законом порядку з заявою про перегляд зазначеного судового рішення за нововиявленими обставинами не звертався, як не звертався і з будь-якими заявами до Октябрського районного суду м. Полтави в порядку, визначеному розділами УІ, УІІ ЦПК України, в тому числі і з заявами про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Стаття 1215 ЦК України, на яку посилається позивач в поданій до суду заяві, передбачає виключення із загального правила щодо повного повернення всього безпідставно набутого або збереженого майна та встановлює перелік видів майна, яке хоча і набуте або збережене безпідставно, але не підлягає поверненню.

В силу норм ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, яке особа набула або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно).

При цьому обов'язковою умовою для визнання майна таким, що є безпідставно набутим, має бути відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи.

В той же час дослідженими в справі доказами встановлено, що кошти в розмірі 4550 грн. були отримані відповідачем ОСОБА_5 виключно за наявності відповідної правової підстави, якою є рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12 серпня 2010 року, яке вступило в законну силу.

Отримання грошових коштів в розмірі 4550 грн. відповідачем ОСОБА_5 на підставі судового рішення, тобто за наявності відповідної правової підстави, виключає можливість вважати такі кошти безпідставно набутим майном. Тому до них не можуть бути застосовані норми ст. ст. 1212, 1215 ЦК України.

З цих підстав суд приходить до висновку, що вимоги позивача ОСОБА_4 про стягнення з відповідача коштів в розмірі 4550 грн. як безпідставно набутих є такими, що не ґрунтуються на нормах закону, безпідставними, тому не підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про звільнення його від заборгованості по аліментам, яка станом на 17 лютого 2015 року визначена державним виконавцем в сумі 33932,69 грн., суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Примусове виконання рішень судів та інших юрисдикційних органів закон покладає на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Правові засади діяльності державної виконавчої служби визначені Законом України „Про державну виконавчу службу".

Судом встановлено, що станом на час вирішення справи судом в провадженні державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження з примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів з позивача ОСОБА_4

Умови та порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, передбачає Закон України „Про виконавче провадження".

Судом встановлено, що станом на час вирішення даної справи судом стягувач у виконавчому провадженні ОСОБА_5 з заявами про повернення виконавчого листа їй, як стягувачу, до відділу ДВС не зверталася.

Позивач ОСОБА_4, в свою чергу, в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», Цивільним процесуальним кодексом України з заявами, скаргами на дії та/чи бездіяльність державного виконавця не звертався, розрахунок заборгованості по аліментам позивачем також не оскаржувався.

Крім того, виконавчий лист у встановленому законом порядку не визнавався таким, що не підлягає виконанню.

Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що дії державного виконавця в частині розрахунку заборгованості по аліментам вчинені в межах відкритого виконавчого провадження, є обов'язком державного виконавця.

Можливість повного або часткового звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами передбачено ст. 197 СК України.

Так, згідно з ч.1, ч.2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Суд може звільнити платника аліментів від сплати заборгованості, якщо буде встановлено, що вона виникла внаслідок непред'явлення без поважної причини виконавчого листа до виконання особою, на користь якої присуджено аліменти.

Оскільки обставини, передбачені ст. 197 СК України відсутні, суд не вбачає підстав для звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментам в порядку, визначеному ст. 197 СК України.

Вирішуючи справу в межах заявлених позивачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що виключення відомостей про особу як батька з актового запису не є обставиною, що має істотне значення у сенсі ч. 2 ст. 197 СК України. Тому звертаючись з вимогами про звільнення від сплати заборгованості по аліментам позивач ОСОБА_4 обрав невірний спосіб захисту свого права.

Зі змісту п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року N 3 вбачається, що задоволення судом позову про виключення відомостей про особу як батька з актового запису може бути підставою для перегляду рішення про стягнення аліментів у зв'язку з нововиявленими обставинами (п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК).

На підставі викладеного, враховуючи наявність у позивача обов'язку по сплаті аліментів на підставі судового рішення, яке є чинним, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_4 про звільнення його від заборгованості по аліментам в розмірі 33932,69 грн.

Тому в цій частині позовні вимоги ОСОБА_4 не підлягають задоволенню.

Разом з тим, обираючи спосіб захисту свого права, позивач однією з вимог зазначає вимогу про звільнення його від сплати аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання ОСОБА_6 згідно рішення суду.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ст. 18 СК України, згідно з якою способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є, зокрема припинення правовідношення, а також його анулювання.

Правила припинення права на аліменти на утримання дитини у разі виключення імені особи як батька з актового запису про народження дитини, нормами Сімейного кодексу України не визначені.

Разом з тим, за нормами СК України право на аліменти на дитину припиняється у разі досягнення нею повноліття; право на аліменти може бути припинено також у разі звільнення батьків від обов'язку утримувати дитину відповідно до ст. 188 СК України, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з батьків і повністю забезпечує її потреби; припинення права на аліменти на дитину допустиме у зв'язку з набуттям нею права власності на нерухоме майно (ст. 190 СК України).

Враховуючи встановлені судом обставини, виключення позивача ОСОБА_4 за рішенням суду з актового запису про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, вирішуючи справу в межах заявлених позовних вимог та враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав та керуючись ч. 8 ст. 8 ЦПК України суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом звільнення ОСОБА_4 від обов'язку по сплаті аліментів згідно рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12 серпня 2010 року по справі № 2-8754/10 на користь ОСОБА_5 на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, припинивши тим самим право ОСОБА_5 на отримання аліментів від позивача ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Тому вимоги позивача ОСОБА_4 підлягають частковому задоволенню в частині звільнення його від сплати аліментів за рішенням суду.

При цьому таке звільнення позивача від обов'язку по сплаті аліментів матиме місце з дня вступу даного рішення в законну силу та жодним чином не спростовує наявність у відповідача ОСОБА_5 правової підстави на отримання грошових коштів в сумі 4550 грн.

Підстави повернення виконавчого документа без виконання до суду, який його видав, визначені нормами Закону України «Про виконавче провадження».

Як встановлено судом, в провадженні Октябрського ВДВС Полтавського міського управління юстиції на виконанні знаходиться виконавчий лист, виданий Октябрським районним судом м. Полтави про стягнення аліментів з ОСОБА_4

Октябрський районний суд м. Полтави, як суд, який видав виконавчий документ, не звертався до відділу ДВС з вимогою повернути виконавчий лист без виконання.

Також встановлено, що відповідач ОСОБА_5, яка є стягувачем у виконавчому провадженні, в порядку, визначеному ч. 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» також не зверталася до державного виконавця з заявою про повернення виконавчого документа без виконання.

Стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає виключний перелік підстав для повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Так, згідно зі ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, повертається до суду, який його видав, у разі відновлення судом строку для подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, та прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню). Також виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягувачем є держава, у випадках, передбачених частиною першою статті 47 цього Закону, повертається до органу, який пред'явив виконавчий документ до виконання. Частиною 3 ст. 48 зазначеного Закону передбачено, що про повернення виконавчого документа державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Дослідженими в справі доказами встановлено, що відповідна постанова про повернення виконавчого документа про стягнення аліментів з ОСОБА_4 до суду, який його видав, державним виконавцем не виносилася.

Будь-які правові підстави для зобов'язання Октябрського відділу ДВС Полтавського міського управління юстиції повернути виконавчий лист до Октябрського районного суду м. Полтави судом не встановлені, тому в цій частині вимоги ОСОБА_4 є безпідставними та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ОСОБА_4 до Октябрського відділу ДВС Полтавського міського управління юстиції є повністю безпідставними та не підлягають задоволенню, а вимоги до відповідача ОСОБА_5 підлягають лише частковому задоволенню, в частині звільнення ОСОБА_4 від обов'язку по сплаті аліментів згідно рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12 серпня 2010 року по справі № 2-8754/10 на користь ОСОБА_5

При вирішенні позовних вимог до Октябрського відділу ДВС Полтавського міського управління юстиції судом також враховується та обставина, що одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень передбачено нормами розділу УІІ ЦПК України, згідно з яким зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення сторони виконавчого провадження мають звертатися виключно до суду, який видав виконавчий документ.

Тому звернення ОСОБА_4 в Київський районний суд м. Полтави з позовом до Октябрського відділу ДВС Полтавського міського управління юстиції не є належно обраним способом захисту порушеного права.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України позивачам пропорційно до розміру задоволених позовних вимог підлягають відшкодуванню понесені ними судові витрати.

Враховуючи розмір задоволених позовних вимог, позивачеві ОСОБА_4 підлягають відшкодуванню понесені судові витрати в розмірі 243,60 грн. сплаченого судового збору та 120 грн. витрат пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, всього - 343 грн. 60 коп., які підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_5

Керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_4 від обов'язку по сплаті аліментів згідно рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12 серпня 2010 року по справі № 2-8754/10 на користь ОСОБА_5 на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів заробітку.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Октябрського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 понесені судові витрати в розмірі 363 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий /підпис/ Н.Л.Яковенко

Суддя Н.Л.Яковенко

17.02.2015