АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Соколової В.В.

суддів: Усика Г.І., Побірченко Т.І.,

при секретарі Троц В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 09.06.2015 у справі за скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на дії державного виконавця Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві - Клименка РоманаВасильовича, -

В С Т А Н О В И Л А

У квітні 2015 року заявники звернулися до суду зі скаргою на дії державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Клименка Р.В., в якій просили скасувати постанови про відновлення виконавчого провадження, у зв'язку з тим, що державний виконавець не перевірив, які саме перешкоди чиняться ОСОБА_4 в проживанні та користуванні спільною власністю, а також не врахував той факт, що ОСОБА_4 добровільно з'їхала зі спірної квартири та проживає в іншому місці, так як забезпечена іншим житлом, а такі дії ОСОБА_4 щодо відновлення виконавчого провадження пов'язані із розглядом іншої справи в суді.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 09.06.2015 в задоволенні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 на дії державного виконавця Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві - Клименка РоманаВасильовича - відмовлено.

Справа № 755/7113/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/9875/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Гончарук В.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1, звернулася із апеляційною скаргою, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме судом першої інстанції не взято до уваги положення «Інструкції про проведення виконавчих дій» (п. 8.5.5, 8.5.6., 8.5.9.), а також ту обставину, що строк для відновлення виконавчого провадження минув ще рік тому. Таким чином, скаржник вважає постановлену ухвалу необгрунтованою, просить її скасувати та постановити нову, якою задовольнити скаргу в повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, а тому колегія судців вважає можливим розглядати справу у їх відсутність, відповідно до вимог ч.2 ст. 305 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення скаржника, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, виходить з наступного.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України , учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як вбачається із матеріалів справи та з матеріалів виконавчого провадження, Дніпровським районним судом м. Києва були видані виконавчі листи на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07.06.2013 щодо вселення ОСОБА_4 до квартири АДРЕСА_1 (а.с.37).

Постановою державного виконавця від 20.02.2014 було відкрито виконавче провадження (а.с.39).

Згідно Акту державного виконавця від 24.07.2014 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 самостійно виконали рішення суду, а саме ОСОБА_4 вселено в АДРЕСА_1 та надано ключ від вхідних дверей вказаної квартири. Вказаний акт підписаний всіма учасниками виконавчого провадження (а.с.48).

Постановою від 24.07.2014 на підставі вказаного Акту закрито виконавче провадження (а.с.51).

01.08.2014 ОСОБА_4 звернулась до Начальника ВДВС Дніпровського РУЮ м. Києва з заявою, в якій просила про повторне вселення в квартиру, в зв'язку з наявністю перешкод (а.с.52,64). В зв'язку з відсутністю розгляду заяви, вона повторно зверталась 16.09.2014,26.11.2014 та 18.03.2015 (а.с.63,72,78).

Постановою державного виконавця від 27.03.2015 відновлено виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-4608 виданого 12.02.2014 Дніпровським районним судом м. Києва про вселення ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 (а.с.79).

За наведених обставин, вбачаються необґрунтованими доводи апеляційної скарги про порушення встановленого п.8.5.9 Інструкції про проведення виконавчих десятиденного строку для відновлення виконавчого провадження, оскільки перше звернення стягувача ОСОБА_4 було вчинено в межах цього строку, а відсутність його розгляду державним виконавцем протягом певного періоду не може бути підставою для скасування постанови про відновлення виконавчого провадження з підстав порушення строку звернення.

Твердження ОСОБА_1 про порушення державним виконавцем п. 8.5.5. Інструкції про проведення виконавчих, так як були відсутні перешкоди стягувану у користуванні житлом, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

В матеріалах виконавчого провадження міститься звернення Служби у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації від 22.08.2014 про прийняття заходів щодо вселення неповнолітніх дітей ОСОБА_4, в зв'язку з наявністю перешкод у користування квартири після проведеного вселення, а також висновок Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві від 13.08.2014 за результатами розгляду звернення ОСОБА_4 від 06.08.2014 про наявність перешкод у користуванні квартирою (а.с.66,76). А отже стягувачем були надані документи, що підтверджують перешкоди в проживанні після здійснення примусового вселення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Колегія судів погоджується із висновком суду першої інстанції та вважає, що суд обґрунтовано відмовив у задоволені скарги, оскільки державний виконавець діяв в межах закону та наданих йому повноважень. Судом з'ясовані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, висновки суду відповідають вимогам закону, а тому посилання в апеляційній скарзі про неповне з'ясування обставин справи та не відповідність висновків суду вимогам закону є необґрунтованим, а підстав для скасування ухвали суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 09.06.2015 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: