Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5013/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді Михальченко Ю.В.

при секретарі: Терезюк С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Придніпровського районного суду м.Черкаси з позовом до ОСОБА_2, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Мотивуючи свій позов наступним, 23.05.2013 року о 11-10 год. ОСОБА_2 керувала автомобілем Форд д/н НОМЕР_2, що належить їй в м. Черкаси, по вул. Чехова, при виїзді на перехрестя з вул. Благовісної, не дала дорогу автомобілю НОМЕР_1, що належить йому, під його керуванням, в цей час його автомобіль наближався праворуч від неї по вул. Благовісній, та скоїла зіткнення з його автомобілем, чим порушила п.2.3б, 16.12 ПДР України. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Власність обох автомобілів підтверджується відповідними технічними паспортами на автомобілі.

07.06.2013 року Соснівський районний суду м. Черкаси виніс постанову по справі № 712/6842/13-п якою притягнув до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 340 грн. за скоєння даного ДТП ОСОБА_3.

Згідно висновку № 032/13 експертного авто товарознавчого дослідження від 18.06.2013 року судового експерта-автотоварознавця ОСОБА_4 вартість відновлювального ремонту дорівнює 59440.00 грн.

Враховуючи те, що 37220,03 грн. він отримав від страхової компанії «Провідна», на даний час заборгованість відповідача перед ним становить 59440-37220.03 = 22219.97 грн.

Одночасно до суми, відшкодування додає витрати на експертні послуги, які склали 1278,00 грн., що підтверджується відповідною квитанцією від 21.06.2013 року та актом приймання-передачі виконаних робіт № 032/13 від 21.06.2013 року, витрати на перевезення пошкодженого автомобіля евакуатором, що дорівнюють 250 грн., що підтверджується актом виконаних робіт від 24.05.2013 року та витрати за зберігання автомобіля на автостоянці в сумі 600.00 грн. що підтверджується довідкою від 24.10.2013 року № 16.

Також просить стягнути з відповідача судові витрати на правову допомогу в сумі 5000,00 грн., підтверджується договором про надання правової допомоги від 25.11.2013 року та квитанцією до прибуткового-касового ордера від 28.11.2013 року.

Сума загального відшкодування збитків складає: 22219,97 грн. + 250 грн. + 600.00 = 23069,97 грн.

Таким чином, вважає, що ОСОБА_3, як власник джерела підвищеної небезпеки - автомобіля Форд д/н НОМЕР_2, повинна відшкодувати йому всі збитки завдані внаслідок ДТП.

Зазначає, що протягом тривалого часу у зв'язку з пошкодженням автомобіля Позивачеві довелося самостійно шукати гроші для ремонту автомобіля, через що Позивач тривалий час не міг вночі спокійно спати. І до того суворий сімейний бюджет Позивача довелося спрямувати на ремонт пошкодженого в результаті ДТП автомобіля. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого Позивач почав до всього нервово відноситися, крім того це був перший і улюблений автомобіль Позивача. Від такого стану та нецільового використання сімейних грошей постраждали крім самого Позивача і члени його родини, родичі, що призвело до розладу стосунків у Позивача.

Крім того, раніше дуже часто на вихідних Позивач із сім'єю виїжджали з міста на відпочинок від тяжкого робочого тижня, після ДТП змога на законний відпочинок зникла.

Крім того, на тривалий час після ДТП Позивачеві та його близьким довелося пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Багато справ запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, Позивачеві довелося відкласти, а від деяких з них він взагалі змушений був відмовитись, що спричинило проблеми з роботою. Позивач через втрату автомобіля, не міг виконувати деякі доручення керівництва, що були пов'язані з переїздом, що спричинило зменшення заробітної плати. Розмір заподіяної Позивачеві моральної шкоди визначити важко, але він має хоча б компенсувати ті емоційні страждання, які довелося перенести Позивачеві і його родині, та витрати, пов'язані з відновленням психічного стану Позивача, відпочинком від усього, що сталося із Позивачем та членами його родини. Розмір душевних страждань Позивача і страждань його родини оцінюється Позивачем в 7000 (сім тисяч) гривень. Ціна враховує в себе усі страждання, які довелося перенести Позивачеві зокрема: порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров'я, а також моральних страждань, пов'язаних з дорожньо-транспортною пригодою.

В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги на просив стягнути з відповідачки різницю матеріальної шкоди в сумі 15855 грн., моральну шкоду 7000 грн., витрати по евакуації автомобіля 250 грн., за автостоянку 600 грн., за проведення експертизи 1278 грн. Уточнюючий позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Дав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, в подальшому в судове засідання не з»явився.

Представник відповідачки, адвокат ОСОБА_5, в судовому засіданні позов не визнав, подав письмові заперечення, які приєднанні до матеріалів справи. Надав пояснення аналогічні викладеним в запереченнях на позов.

Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 25.09.2014 року залучено в якості співвідповідача ПрАТ «Страхова компанія «Провідна». Представник в судове засідання не з»явився, просив справу слухати в їх відсутність, подав до суду письмове заперечення проти позову.

Вислухавши позивача та його представника, представника відповідача та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Як передбачено ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950р., ратиф. ЗУ від 17.07.1997р., передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК).

За змістом ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно до положень ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

В судовому засіданні встановлено, 23.05.2013 року о 11 год. 10 хв. ОСОБА_2 керувала автомобілем Ford С-МАХ, державний номерний знак НОМЕР_2, який належить їй по праву приватної власності, на перехресті вул. Чехова - вул. Благовісна в м. Черкаси, не надала дорогу автомобілю ВАЗ 210730, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, який наближався праворуч від неї та скоїла з ним зіткнення, чим порушила п.2.3б,16.12 ПДР України. 07.06.2013 року Соснівським районним судом м. Черкаси ОСОБА_2 було визнано винною за ст.124 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

На момент ДТП, між ПрАТ (ЗАТ) «СК «ПРОВІДНА» та ОСОБА_3 було укладено Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту №АВ/8653620 строком дії з 25.10.2012 по 24.10.2013 року на умовах Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 року. На умовах Полісу було застраховано цивільно- правову відповідальність водія ТЗ Форд реєстраційний номер НОМЕР_2.

24.05.2013 ОСОБА_1 звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно Звіту №032/13 від 18.06.2013 року, складеного незалежним суб»єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 на замовлення позивача ОСОБА_1, вартість відновлювального ремонту (відповідно доданої калькуляції до висновку експерта) склало всього 53 076 грн. 31 коп. при ринковій вартості ТЗ, що дорівнює вартості відновлювального ремонту, тобто, визнано експертом конструктивну загибель транспорного засобу позивача.

Відповідно до ст.30 ЗУ «ОСЦВВНТЗ» транспортний засіб є фізично знищеним, якщо ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим.

Для визначення вартості транспортного засобу після ДТП (вартість остатків) ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» звернулася до незалежного суб»єкта оціночної діяльності TOB «Сальватор». Відповідно Звіту №778 суб»єкта оціночної діяльності TOB «Сальватор» №640 від 05.09.2013 року, вартість залишків транспорного засобу позивача складає 15 345 грн. 97 коп. Згідно листа ПрАТ «СК «Провідна» № 17-05/14473 розрахунок виплати страхового відшкодування проводився шляхом вирахування із розміру матеріального збитку франшизи, яка становить 510,00 грн. та вартості залишків пошкодженого транспортного засобу в сумі 15345,97 грн. Таким чином, ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» було перераховано на ім»я позивача, ОСОБА_1, 13.09.2013 року страхове відшкодування: 53 076 грн. 31 коп. -15 345 грн. 97 коп.- 510 грн.(франшиза) = 37 220 грн.03 коп. Дане рішення позивачем не оскаржується та не ставиться питання, що неправомірності нарахування страхової виплати та стягнення з ПрАТ «СК «Провідна» недоплаченої суми.

За положеннями ст. ст. 1166, 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.

При цьому, в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992 року N 6 постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодувати вартість майна, що не може використовуватись за призначенням, проте має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Положеннями п.15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" визначено, що якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

У відповідності до ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі-Закон) - у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону N 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Виходячи з вищезазначених норм матеріального права, та запереченням позивача та його представника в тому, що автомобіль фізично знищений, суд вважає, що страховою компанією в повному обсязі відшкодована шкода, а тому підстав до задоволення вимоги про стягнення з відповідачки 15855 грн. не має.

Щодо стягнення з відповідачки, ОСОБА_2, на користь позивача, ОСОБА_1, за евакуацію автомобіля, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язок по сплаті витрат на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди покладено на ПрАТ «СК «Провідна», як страховика. Листом № 23-03/13679 повідомляється, що повідомлень від потерпілої особи щодо відшкодування витрат на евакуацію транспортного засобу ПрАТ «СК «Провідна» не отримувала. Тобто ОСОБА_1 своїм правом не скористався, до страхової компанії з відповідною вимогою не звернувся.

Крім того, на підтвердження понесених витрат позивачем надано Акт виконаних робіт разом з квитанцією, які викликають сумніви стосовно їх достовірності, оскільки згідно вказаного акту роботи з евакуації транспортного засобу були виконані 24.05.2013, в той час коли дорожньо- транспортна пригода сталася 23.05.2013.

А тому, суд вважаємо, що не піддягає до задоволення вимога позивача в частині стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди в сумі 250,00 грн.

Щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, збитки за перебування на автостоянці, суд вважає, дану обставину також не обгрунтованою та не підтверджуючою належними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяг із них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до довідки №16 видана МП «Лонжерон» автомобіль перебував на автостоянці з 24.05.2013 року по 23.10.2013 рік. Хоча з фотокарток, які були зроблені при огляді автомобіля автотоварознацем ОСОБА_4, станом на 23.05.2013 рік автомобіль перебував на території приватного будинковолодіння. Пояснити, дану обставину позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні не міг. Суд зазначає, що дана довідка також не є належним та допустимим доказом підтверджуючим сплату ОСОБА_1 за надані послуги.

Суд вважає, що підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з відповідачки 1278 грн. сплачених за проведення експертизи.

Виходячи з положень ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Відповідно до дост.23 ЦК України, а також згідно з розясненнями п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди», особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом та ушкодженням здоровя. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршання здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової, яка підлягає відшкодуванню, та не пов"язана з розміром цього відшкодування. Згідно із ст.. 1167 ЦК України моральна шкоди відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

В судовому засіданні об'єктивно встановлено, що внаслідок пошкодження в дорожньо-транспортній пригоді автомобіля ВАЗ 217030, що на праві приватної власності належить позивачу ОСОБА_1 йому було завдано моральної шкоди, яка полягала у сильному душевному хвилюванні, психологічній травмі в зв'язку з пошкодженням автомобіля, у порушенні його нормальних життєвих зв'язків, необхідності докладати додаткових зусиль для організації свого життя. А тому, суд вважає що позовні вимоги щодо моральної шкоди обґрунтованими, однак виходячи із принципів розумності та справедливості, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в цій частині частково, стягнувши на користь позивачки моральну шкоду в розмірі 4000 грн., оскільки саме ця сума, на думку суду, відповідає рівню душевних страждань позивача та принципам розумності і справедливості.

В решті позовних вимог необхідно відмовити.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачів підлягають стягненню судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 52 грн. 78 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.11,22,23,1166,1167,1187,1194 Цивільного кодексу України, Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 5,8,10,11,57,60,61,88,174, 212, 213, 215,216,223 ЦПК України, суд , -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в сумі 1278 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 4000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 52 грн. 78 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Відповідно до вимог ст.209 ЦПК України повний текс рішення виготовлено 14 лютого 2015 року.

Головуючий: Ю.В.Михальченко