Справа № 758/6096/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2015 року суддя Подільського районного суду м.Києва Декаленко В. С., розглянувши матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Об'єднання партнерів архітекторів «Сучасне місто» про визнання рішення посадової особи державної виконавчої служби протиправним та його скасування,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду із скаргою про визнання рішення посадової особи ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві протиправним та його скасування.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження у справі, виходячи з наступних підстав.

Стаття 15 ЦПК України визначає, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

За приписами статей 383, 384 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

При системному аналізі зазначених норм чинного цивільно-процесуального закону вбачається, що в їх порядку можуть бути оскаржені лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання ними судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу.

Мною ж встановлено, що оскаржувана заявником постанова державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження була постановлена під час виконання останнім не судового рішення, ухваленого відповідно до вимог ЦПК України, а під час виконання Постанови Інспекції Державного Архітектурно-Будівельного контролю у м. Києві № 300/від 23.07.2013 року.

Пленум Вищого адміністративного суду України в своїй Постанові від 13.12.2010 року, № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» роз'яснив, що суди при визначенні юрисдикції повинні виходити з того, що до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених частиною другою статті 17 Закону України «Про виконавче провадження», крім тих, відносно яких законом установлено інший, виключний порядок їх оскарження.

Критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

Справи ж за позовами про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб) належать до справ адміністративної юрисдикції незалежно від суб'єкта звернення до суду (частина п'ята статті 82 Закону України «Про виконавче провадження»).

З врахуванням викладеного, а також встановлених мною обставин, зокрема того, що підставою звернення заявника до суду стала постанова державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження постановлена під час виконання Постанови Інспекції Державного Архітектурно-Будівельного контролю у м. Києві № 300/від 23.07.2013 року, приходжу до висновку, що подана заявником скарга не підлягає розгляду в порядку визначеному Розділом VII ЦК України, оскільки дана справа належить до справ адміністративної юрисдикції та підлягає розгляду саме в порядку адміністративного судочинства, зокрема ст. 181 КАС України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо, зокрема, заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 ЦПК України, про відкриття провадження у справі чи відмову у відкритті провадження у справі суддя постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, ст. 181 КАС України, Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 року, № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби», керуючись ст.ст. 1, 15, 16, 122, 383, 384 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Об'єднання партнерів архітекторів «Сучасне місто» про визнання рішення посадової особи державної виконавчої служби протиправним та його скасування.

Роз'яснити заявнику його право на звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом до ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві в порядку визначеному КАС України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяВ. С. Декаленко