Провадження № 2-941/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Букіної О.М.

при секретарі - Назарчук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробнича комерційна фірма «Вісмас-Техно» про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

27.06.2014 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просив стягнути з відповідача заборгованість за договором № 015/С11-115-1/12/11 від 10.02.2012 року в розмірі 468 721,61 грн. та судовий збір в розмірі 3654,00 грн.

В позові посилається на те, що 10.02.2012 року між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробнича комерційна фірма "Вісмас-Техно" було укладено Договір № 015/С11-115-1/12/11 про надання овердрафту, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 600 000,00 грн. строком на 12 місяців зі сплатою відсотків.

Відповідно до умов Договору, Позичальник зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати кредитні кошти та сплачувати відсотки за кредитом згідно встановленого порядку погашення кредиту та відсотків.

В порушення умов Договору, третя особа не виконала взяті на себе зобов'язання, а тому станом на 04.03.2014 рік загальна заборгованість третьої особи за Договором становить 468 721,61 гривень, з яких:

- 384 625,14 грн. - заборгованість за кредитом,

- 78 957,73 грн. - заборгованість за відсотками,

- 5 138,74 грн. - пеня.

Також, в позові посилається на те, що 10.02.2012 року між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 12/С11-115-1/09/37, за умовами якого Відповідач зобов'язався відповідати перед Позивачем за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробнича комерційна фірма "Вісмас-Техно" договірних зобов'язань, що випливають з Договору № 015/С11-115-1/12/11, укладеного між Позивачем та Третьою особою 10.02.2012 року.

Позивач зазначає, що на даний час договірні зобов'язання за Договором № 015/С11-115-1/12/11 не виконані.

Також, позивач посилається на ст. 543 ЦК України, зазначаючи, що він має право вимагати виконання основного зобов'язання від поручителя і позичальника як разом, так і окремо, а тому позов пред'явлено до поручителя за вибором Позивача.

В судовому засіданні представник позивача подав заяву про зменшення позовних вимог та просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 04.03.2014 року по тілу кредиту в. розмірі 384 625,14 грн. та відсоткам 78 957, 73 грн.

Посилаючись на викладене вище, Позивач просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність, надав до суду письмові заперечення.

Третя особа в судове засідання не з'явилася, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд до відома не поставила.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(термін).

Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За правилами ст.ст.1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Судом встановлено, що 10.02.2012 року між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробнича комерційна фірма "Вісмас-Техно" було укладено Договір № 015/С11-115-1/12/11 про надання овердрафту, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 600 000,00 грн. строком на 12 місяців зі сплатою відсотків (а.с.5-12).

Боржник відповідно до ст.625 ЦК України несе відповідальність за порушення грошового зобов'язання і на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також встановлені договором або законом річні проценти від простроченої суми.

Відповідно до статті 5 Договору, Позичальник зобов'язався щомісячно повертати кредитні кошти та сплачувати відсотки за кредит згідно встановленого в даній статті порядку погашення кредиту та відсотків.

Судом встановлено, що Позивач виконав умови Договору та надав Третій особі кошти у повному обсязі.

Між тим, Третя особа умов Договору не виконала і станом на 04.03.2014 рік загальна заборгованість Третьої особи за Договором становить 463 582,87 гривень, з яких:

- 384 625,14 грн. - заборгованість за кредитом,

- 78 957,73 грн. - заборгованість за відсотками (а.с.20-24).

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань Третьої особи за Договором, 10.02.2012 року між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 12/С11-115-1/09/37, за умовами якого Відповідач зобов'язався відповідати перед Позивачем за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробнича комерційна фірма "Вісмас-Техно" договірних зобов'язань, що випливають з Договору № 015/С11-115-1/12/11, укладеного між Позивачем та Третьою особою 10.02.2012 року (а.с.13-19).

Згідно п. 1.1. Договору поруки поручитель зобов'язується відповідати перед Кредитором солідарно з Позичальником за виконання забезпечених зобов'язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов Кредитного договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору поруки, Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Позичальник, в порядку та строки, визначені Кредитним договором, у тому числі, при виникненні підстав для дострокового повного/часткового виконання забезпечених зобов'язань.

Згідно п.2.1. Договору поруки у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) Позичальником всіх або окремих забезпечених зобов'язань, Поручитель та Позичальник відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.

Рішенням Господарського суду м.Києва від 26.05.2014 року з боржника ТОВ Науково-виробнича комерційна фірма «Вісмас-Техно» на користь позивача стягнуто кредитну заборгованість в розмірі 384 625, 14 грн., відсотки в розмірі 78 957, 73 грн.

Згідно із ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Разом з тим, згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 251 та частина друга статті 252 ЦК України).

З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (пункт 7.2.) про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Крім того, у кредитному договорі строк виконання основного зобов'язання чітко визначений - датою остаточного погашення овердрафту є 02 лютого 2013 року (пункт 1.1.3.).

За таких обставин у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» виникло право пред'явити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобов'язання боржника щодо повернення кредиту, з 02 лютого 2013 року, протягом наступних шести місяців.

Вбачається, що позивач звернувся до поручителя шляхом пред'явлення позову лише 27.06.2014 року, тобто вже після спливу встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку.

При цьому, суд враховує, що саме пред'явлення позову, а не будь-якої іншої вимоги, є належним пред'явленням вимоги до поручителя, що узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України у справі №6-53 цс 14 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 19.09.2014 року, яке є обов'язком до виконання в розумінні вимог ст. 360-7 ЦПК України.

З огляду на вищевикладене суд вважає, що позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволенню не підлягає, оскільки договір поруки № 12/С11-115-1/09/37 на час пред'явлення позову припинений

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 251, 252, 509, 525, 526, 530, 543, 554, 559, 610-611, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: