Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/2181/15 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

" 26" травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Кримської О.М.,

суддів: Дашковської А.В.,

Подліянової Г.С.,

при секретарі: Мельнику З.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 02 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорськтеплоенерго" про захист прав споживача, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, який уточнив, до ТОВ "Крамбудресурс", ТОВ "Краматорськтеплоенерго" про захист прав споживача.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що є власником квартири АДРЕСА_1, своєчасно сплачує послуги з теплопостачання та обслуговування житла, заборгованості по комунальним послугам не має.

За період з листопада 2011 року по листопад 2014 року сплатив відповідачам 14377, 21 грн., проте не отримує послуг належної якості.

Неодноразово звертався до відповідачів з підстав неналежної якості опалення в жилих кімнатах вказаної квартири, проте відповідей не отримував.

Уточнивши позовні вимоги, остаточно просив визнати неправомірними вимоги ТОВ "Краматорськтеплоенерго" до нього про сплату вартості послуг теплопостачання за період з 24 жовтня 2014 року о 31 грудня 2014 року в розмірі 469,80 грн. у зв'язку з ненаданням послуг теплопостачання за цей період.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 02 лютого 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову.

Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року про зміну територіальної підсудності судових справ, підсудність даної справи визначено апеляційному суду Запорізької області.

Справа розглянута у відсутність осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно зі ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Статтею 303 ЦПК Українипередбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про з тих підстав, що позивач звернувся до суду з позовом у спосіб, який не передбачено законодавством для захисту порушеного права.

З таким висновком суду повністю не може погодитись колегія суддів.

Визначення ст. 16 ЦК способів захисту цивільних прав та інтересів має важливе значення в реалізації завдань цивільного судочинства - забезпечення справедливого неупередженого та своєчасного розгляду і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Однак вимоги цієї статті і ст. 4 ЦПК стосовно того, що зазначені права та інтереси можуть захищатися лише способами, передбаченими законом або договором, призводять до відмови в захисті цих прав та інтересів у правовідносинах, для яких законом або договором не встановлено спосіб їх захисту.

Положення цих статей не узгоджуються зі ст.ст. 55, 124 Конституції України, норми яких поширюються на всі без винятку правовідносини, що виникають у державі, загальними принципами ст. 3 ЦК про право звернення до суду за захистом і не відповідає Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, виконання вимог якої є обов'язковим для України. За ст. 6 Конвенції визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Відтак судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в позові у зв'язку з тим, що позивач, звертаючись до суду, обрав спосіб захисту, не встановлений законом для захисту права чи інтересу, що порушене, невизнане або оспорюється, та вважає, що в даному випадку слід виходити із загальних засад захисту прав, свобод та інтересів, визначених Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Відносини з приводу постачання фізичним осібам теплової енергії регулюються Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", Законом України "Про теплопостачання"та Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Згідно зі ст.1 Закону України від 24 червня 2004 року "Про житлово-комунальні послуги", комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо - та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

До житлово-комунальних послуг законодавство відносить комунальні послуги: централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо ст.13 Закону.

Опалення - підтримка в закритому приміщенні температури, що нормується й необхідне для нормальної життєдіяльності людини, ведення технологічних процесів і інших цілей й має важливе значення для запобігання відволоженню, промерзанню, викривлення будівельних конструкцій і т.п.

Центральне опалення - послуга, яка передбачає подачу теплової енергії до кожної квартири для забезпечення опалення приміщень.

За ст.11 ЦПКпідставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

За змістом ст.19,25 Закону України "Про теплопостачання", споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.

Обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, передбачений ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"(далі-Закон).

Відсутність договору, як підстава на безоплатне користування фактично спожитими послугами, не передбачена.

За ст.526 ЦКзобов'язання мають виконуватись належним чином і відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Статтями 58, 59 ЦПК Українипередбачено поняття належності та допустимості доказів.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Краматорськтеплоенерго" є виконавцем послуг з теплопостачання за зазначеною адресою.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_3 просить визнати неправомірними вимоги відповідача про сплату за послуги теплопостачання, які надані ТОВ "Краматорськтеплоенерго" за період з 24.10.2014 р. до 31.12.2014 р. у зв'язку з тим, що зазначені послуги в цей період відповідачем не надавались.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме: довідки Товариство з обмеженою відповідальністю "Краматорськтеплоенерго" від 02.02.2015 року, на підставі відомостей, наданих ТОВ " Крамбудсервіс" за період з листопада по 20 грудня 2014 року, за адресою: АДРЕСА_1 проведено перерахунок за поставлену теплову енергію в розмірі 317 грн. 68 коп.(а.с.32).

Матеріали справи не містять та позивачем не надано доказів щодо звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорськтеплоенерго" до ОСОБА_3 з вимогою сплатити послуги за теплопостачання за період з 24.10.2014 р. до 31.12.2014 р. в сумі 469,80 грн.

Оскільки позивачем згідно з положеннями ст.ст.10,60 ЦПК України не надано доказів щодо порушення його прав з боку відповідача, позовні вимоги до ТОВ "Краматорськтеплоенерго" не підлягають задоволенню за недоведеністю, колегія вважає, що рішення суду підлягає зміні в частині підстав відмови в задоволенні позову.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами (ч.2 ст.303 ЦПК України).

Нові докази, яки позивач долучає до апеляційної скарги, не можуть бути досліджені апеляційним судом, оскільки позивач не зазначає будь-якої причини неподання цих доказів до суду першої інстанції та просить розглянути справу за його відсутності.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316,317 ЦПК України , колегія суддів

РІШЕННЯ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 02 лютого 2015 року у цій справі змінити в частині правового обгрунтування підстав відмови в задоволенні позову ОСОБА_3.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: