Номер провадження 2/754/202/15
РІШЕННЯ

Іменем України

16.01.2015 Деснянський районний суд м.Києва в складі :

головуючого судді Мальченко О.В.

при секретарі Котович І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства « Роккос» , Товариства з обмеженою відповідальністю « Лексворд» про визнання правочинів недійсними та повернення коштів ,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом , відповідно до вимог якого просить :

1.Визнати недійсним договір №002657 про надання послуг, що був укладений 28.05.2014

року між Приватним підприємством «Роккос», з однієї сторони, та ОСОБА_1, з іншої сторони.

2.Визнати недійсним договір №002657, що був укладений 28.05.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лексворд», з однієї сторони, та ОСОБА_1, з іншої сторони.

3.Стягнути з Приватного підприємства « Роккос » на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 5 000 грн. 00 коп.

У позовній заяві позивач вказує на те , що оспорювані ним правочини були укладені 28.05.2014 р. з метою отримання безвідсоткової позики у розмірі 100 000 грн . на умовах зазначеної в договорі програми « Ренесанс» . Разом з тим , зазначена позика йому надана не була , а укладені з відповідачами договори є такими , що не відповідають чинному законодавству України , зокрема суперечать Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки споживач сплачує власні кошти за нібито надання Товариством у майбутньому безпроцентної позики, яку Товариство надавати не збиралося; Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», оскільки ТОВ «Лексворд» здійснює діяльність з надання фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів фізичних осіб, без отримання Товариством відповідної ліцензії. Також оспорюваний правочин не відповідає чинному законодавству України, внутрішній волі та не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, носить характер правочину вчиненого під впливом помилки в розумінні ст.229 ЦК України, та дає законні підстави для визнання цього договору недійсним.

Позивач та його представник в судове засідання не з»явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином , позивачем направлено до суду заяву . в якій останній просить розгляд справи проводити у його відсутність та відсутність його представника .

Представник відповідача ПП « Роккос» в судове засідання не з»явився , про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому діючим законодавством порядку .

Представник відповідача ТОВ «Лексворд» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому діючим законодавством порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного .

Судом встановлено , що 28.05.2014 р. між позивачем ОСОБА_1 ( Замовник) та відповідачем ПП « Роккос» ( Виконавець) був укладений Договір № 0002657 за умовами якого Замовник доручає , а Виконавець приймає на себе зобов»язання за обумовлену плату надати інформаційні , консультаційні послуги та послуги з пошуку інформації. Вартість плати за надання послуг погоджена сторонами і складає 5000 грн . ( а.с. 8-10) .

28.05.2014 р . позивачем ОСОБА_1 затверджений Акт здачі-прийняття робіт ( надання послуг) відповідно до якого Виконавцем надані Замовнику інформаційно- консультаційні послуги, загальна вартість послуг - 5 000 грн. ( а.с. 10 ) .

Вищезазначена вартість послуг сплачена позивачем на рахунок відповідача ПП « Роккос» згідно квитанції від 28.05.2014 р. Цільове призначення платежу - комісія по обслуговуванню кредиту згідно договору № 002657 від 28.05.2014 р. ( а.с.17 ) .

28.05.2014 р. між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ТОВ «Лексворд» був укладений договір про надання послуг № 002657 , відповідно до якого відповідач зобов'язався надати позивачу послуги, спрямовані на отримання безвідсоткової позики у розмірі 100 000,00 грн., зазначеної у Додатку № 1 до даного договору на умовах Програми «Ренесанс», що містяться в Додатку №2 до вказаного договору, що є невід»ємними частинами цього договору, базуючись на принципі взаємодопомоги Учасників Програми. Відповідно до умов укладеного Договору учасник ( позивач) зобов»язується своєчасно , не пізніше 15-го числа кожного місяця , сплачувати платіж до Фонду Учасників, за рахунок якого Товариство надає відповідні суми у безвідсоткову позику за програмою « Ренессанс» . Відповідно до Додатку 1 графік платежів розрахований на 120 місяців, сума щомісячного платежу - 833 грн. 33 коп . ( а.с. 11-16 ) .

Відповідно до п.5 ст. 1 Закону України « Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг» фінансові послуги - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством,- і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Статтею 34 вказаного Закону визначено, що здійснення діяльності з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб, дозволяється тільки після отримання відповідної ліцензії.

Судом встановлено, що відповідно до Умов Програми «Ренесанс» платіж до Фонду Учасників - це платіж, за рахунок якого Товариство здійснює надання безвідсоткової позики, сума якої зазначена у Додатку № 1 до Договору та відповідає Графіку платежів.

Умови діяльності Програми не містять положень, які б визначали належність до фонду учасників Програми, на кошти якого видаються безвідсоткові позики, платежу тощо.

Таким чином , як вбачається з положень Договору та додатків до нього, Товариство залучає кошти фізичних осіб, здійснює фінансові операції в інтересах третіх осіб за рахунок залучених коштів, при цьому отримує прибуток за рахунок платежів, які відповідно до Умов не повертаються учасникам за жодних умов.

Отже , суд приходить до висновку, що діяльність відповідача містить ознаки фінансової діяльності, визначеної ст. 1 Закону України « Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг» і потребує ліцензування відповідно до положень ст.. 34 вказаного Закону. Відповідачем ТОВ «Лексворд» до суду не надано будь-яких відомостей щодо внесення його до Державного реєстру фінансових установ, набуття статусу фінансової установи, наявності ліцензії на надання фінансових послуг, тощо .

Відповідно до ст.. 227 ЦК України , правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії) може бути визнано судом недійсним.

Згідно з п.7 ч.3 ст. 19 Закону України « Про захист прав споживачів» забороняються як такі, що вводять в оману утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції.

Згідно з ч. 6 ст. 19 Закону України « Про захист прав споживачів» правочини здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. До нечесної підприємницької практики відноситься зокрема і будь-яка діяльність, що вводить споживача в оману.

Як роз»яснено у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 р. № 9 правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Статтею 216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Аналізуючи встановлені по справі обставини у їх сукупності , суд приходить до висновку , що оспорюваний позивачем правочин від 28.05.2014 р. № 002657 укладений з відповідачем ТОВ « Лексворд» не відповідає чинному законодавству України, внутрішній волі позивача та носить характер правочину вчиненого під впливом помилки , щодо істотних умов правочину , що дає законні підстави для визнання зазначеного договору недійсним.

З встановлених по справі обставин вбачається , що позивачем 28.05.2014 р. сплачені відповідачу ПП «Роккос» грошові кошти у розмірі 5 000 (п'ять тисяч) грн. 00 коп. за надання інформаційної послуги з приводу отримання у ТОВ «Лексворд» безпроцентної позики через програму «Ренессанс» , а тому укладений між позивачем та відповідачем ПП «Роккос» договір є також таким , що носить характер правочину вчиненого під впливом помилки , щодо істотних умов правочину та є недійсним . Отримані відповідачем ПП «Роккос» за вищезазначеним договором про надання послуг кошти у розмірі 5 000 грн. , підлягають стягненню з останнього на користь позивача в порядку застосування наслідків недійсності правочину .

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь держави в рівних частках підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного , керуючись ст.ст. 10,11,60,88, 212-215 ЦПК України , суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити .

Визнати недійсним договір № 002657 від 28.05.2014 р. про надання послуг укладений між ОСОБА_1 та Приватним підприємством « Роккос» .

Визнати недійсним договір № 002657 від 28.05.2014 р. укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю « Лексворд» .

Стягнути з Приватного підприємства « Роккос» на користь ОСОБА_1 сплачену комісію по обслуговуванню кредиту згідно договору № 002657 від 28.05.2014 р. у розмірі 5 000 грн.

Стягнути з Приватного підприємства « Роккос» на користь держави судовий збір у розмір 121 грн. 80 коп .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю « Лексворд» на користь держави судовий збір у розмірі 121 грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м.Києва протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення . Особи , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення .

Суддя :

.