04.02.2015 Справа № 127/1132/15-ц
Провадження № 2/127/1620/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іщук Т. П.,

при секретарі Коваленко Д.І.,

за участі позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. Свій позов мотивувала тим, що сторони перебували у шлюбі, який розірваний відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 грудня 2014 року. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти проживають разом з позивачем. Остання з метою запобігання непорозумінь між сторонами бажає врегулювати питання щодо утримання ними дітей, оскільки не має впевненості, що відповідач належно буде виконувати свої батьківські обов'язки та надавати кошти на їх утримання, хоча відповідач матеріально забезпечений, працює, отримує заробітну плату. За таких обставин просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх доходів відповідача щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач позов визнав, пояснив, що він також бажає врегулювати питання щодо утримання дітей та вважає можливим сплачувати аліменти в розмірі про який зазначає позивач.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який розірваний відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 грудня 2014 року. Від даного шлюбу вони мають малолітніх дітей: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Сторони припинили сімейні відносини. Діти проживають разом з матір'ю, що підтверджується довідкою ТОВ «УЮТ» від 19.01.2015 року №70, що не заперечується відповідачем. Позивачу складно матеріально утримувати дітей та нести всі витрати з приводу цього.

Відповідач проживає окремо, працює водієм у ТОВ «Агропромінвест» та погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частки його доходів.

Між сторонами виникли правовідносини врегульовані нормами Сімейного кодексу України стосовно обов'язку батьків утримувати дітей та його виконання.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частини 1 статті 183 цього ж Кодексу частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Визначаючись щодо розміру аліментів, суд враховує визнання відповідачем позову, те що відповідач є працевлаштованою особою, має стабільний, достатній заробіток та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Тому, суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дітей, взаємний обов'язок обох батьків по їх утриманню, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає справедливим встановлення аліментів в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача.

Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 191 СК України з дня пред'явлення позову, тобто у даній справі з 23 січня 2014 року.

У відповідності до п. 1. ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави 243,60 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180-183, 191 СК України, ст. ст. 10, 60, 88, 212- 215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але на кожну дитину не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого на дитину відповідного віку, щомісячно, з дня подачі заяви до суду, тобто починаючи з 23 січня 2015 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 243,60 грн. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подачі у десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Повний текст рішення буде виготовлено у встановлений ч.3 ст.209 ЦПК України п'ятиденний строк.

Суддя: