Номер провадження: 22-ц/785/482/15
Головуючий у першій інстанції Смаглій М. В.
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - Кравця Ю.І.,

суддів: Мартинової К.П., Оверіної О.В.,

з участю секретаря судового засідання - Желєзнова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на батька за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.10.2014 року,

встановила :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягненняаліментівна батька. Просить стягнути зОСОБА_3 аліменти у розмірі 25 %від заробітку щомісяця до його смерті. Позивач має двох доньок, друга донька добровільно надає йому допомогу, він є непрацездатною людиною, сильно хворіє і постійно потребує матеріальної допомоги, отримує пенсію у розмірі 1170 грн., яка ледве вистачає на придбання ліків. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.10.2014 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 22.05.2014 року. Вирішено питання судових витрат. Не погоджуючись з рішенням суду представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позовних вимог.

Відповідач та її представник в судове засідання не з'явились. Про час та місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлялись належним чином, що підтверджується відповідними розписками.

Відповідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із Законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Судом встановлено, що позивач знаходився в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1, актовий запис № 44. Від цього шлюбу мають двох дочок, одна з них ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач є пенсіонером, отримує мінімальну пенсію, потребує лікування. Знаходиться в скрутному матеріальному становищі, донька ОСОБА_3 добровільно не допомагає позивачеві його утримувати.

Задовольняючи позов частково, районний суд виходив з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Сімейного кодексу України, повнолітні дочка чи син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Тобто, для виникнення у повнолітніх дітей обов'язку утримувати батьків потрібна наявність одночасно трьох підстав: дочка, син повинні бути повнолітніми; батьки повинні бути непрацездатними; батьки повинні потребувати матеріальної допомоги.

Наявність потреби в матеріальній допомозі означає нестачу коштів, необхідних для підтримання нормальної життєдіяльності людини.

Закон передбачає примусовий порядок стягнення аліментів на батьків з їхніх повнолітніх дітей у випадку, якщо останні не надають матеріальної допомоги добровільно. Згідно зі ст. 205 СК розмір аліментів на батьків визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням всіх обставин справи. До уваги береться матеріальний та сімейний стан сторін, можливість одержання батьками утримання від інших осіб: дітей, дружини, чоловіка, а також своїх батьків.

А тому врахувавши вищевказані обставини застосувавши зазначенні норми права суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Колегія суду погоджується з такими висновками районного суду. Оскільки, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює.

Доводи апелянта, що апелянт отримує пенсію, яка перевищує встановлений законом прожитковий мінімум є не обґрунтованими, оскільки таке твердження не спростовує наявності потреби допомоги в утриманні.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Суди розглядають цивільні справи відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до ст. 11 ЦПК України: за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих ними доказів, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 308, 313, 317 ЦПК України, судова колегія

ухвалила :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.10.2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.В.Оверіна

К.П.Мартинова