У Х В А Л А

Іменем України

13 лютого 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Кеміня М.П.,

суддів - Боднар О.В, Джуги С.Д.

при секретарі: Чейпеш С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальність «Лізингова компанія «АвтоФінанс» на ухвалу Берегівського районного суду від 22 грудня 2014 році про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальність «Лізингова компанія «АвтоФінанс» про захист прав споживачів та визнання недійсним договору фінансового лізингу -

в с т а н о в и л а :

ТзОВ «Лізингова компанія «АвтоФінанс» оскаржила в апеляційному порядку ухвалу Берегівського районного суду від 22 грудня 2014 році про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та кошти Товариства в межах суми заявленого позову (51 000 грн.) по справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальність «Лізингова компанія «АвтоФінанс» про захист прав споживачів та визнання недійсним договору фінансового лізингу.

В апеляційній скарзі зазначають, що суд розглянув дане питання без їх участі, не взяв до уваги безпідставність заявлених позовних вимог позивачами, які крім того жодним доказом не підтвердили обставини вжиття заходів забезпечення позову, фактично вжитими заходами суд втрутився у внутрішню діяльність підприємства, накладаючи арешти на рахунки підприємства суд зобов'язаний був вказати відповідний рахунок. Наводить й інші доводи з яки на його думку рішення суду є незаконним та не обґрунтованим. Посилаючись на вказані обставини просив ухвалу скасувати а в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої інстанції норм процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України суд за заявою сторони має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України одним із заходів до забезпечення позову є накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачу.

Предметом позовних вимог у даній справі є спірні правовідносини щодо визнання недійсним договору фінансового лізингу та стягнення з відповідача на користь позивачів 51 000 грн. загальну суму внесених ним коштів по даному договору.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 р., розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Керуючись наведеними нормами процесуального законодавства та враховуючи роз'яснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суди мають здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Зокрема, забезпечуючи позов шляхом накладення арешту на майно та кошти ТзОВ «Лізингова компанія «АвтоФінанс»в межах суми заявленого позову (51 000 грн.) , суд першої інстанції наведені вимоги процесуального законодавства при розгляді клопотання позивача про забезпечення позову не порушив.

Застосовані заходи забезпечення позов спрямовані на уникнення неможливості або утруднення виконання судового рішення в майбутньому у разі якщо такий позов буде задоволено, а тому доводи апеляційної скарги висновку суду не спростовують, ухвала є законною та обґрунтованою, суд наклав арешт тільки в сумі 51 000 гривень в межах суми заявленої по даній цивільній справі, а не на всі рахунки та майно Товариства, що не можна розцінити як втручання у внутрішню діяльність Товариства.

Крім того відповідно до відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадження якого перебуває справа в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі, а тому доводи апеляційної скарги, що суд розглянув дане питання без їх повідомлення чим не дав можливість висловити свою позицію з цього питання також не можуть братися до уваги.

Колегія суддів також відхиляє доводи апеляційної скарги, що суд накладаючи арешт на грошові кошти повинен вказати відповідний рахунок, оскільки таку обов'язку ЦПК України не передбачено, вирішення даного питання покладено на виконавчу службу в процесі виконання згідно до ЗУ «Про виконавче провадження»

З огляду на викладене, колегія суддів приходить висновку, що ухвала суду підлягає залишенню без змін відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 312-315 ЦПК України судова колегія,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальність «Лізингова компанія «АвтоФінанс» - відхилити .

Ухвалу Берегівського районного суду від 22 грудня 2014 році про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальність «Лізингова компанія «АвтоФінанс» про захист прав споживачів та визнання недійсним договору фінансового лізингу залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :