Справа № 567/1335/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Власюк І.В.

з участю

представника позивача Басика А.М.

відповідача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

представника відповідачів та третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПАТ "БМ БАНК" до ОСОБА_2, сільськогосподарського приватного підприємства "Зірка", третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

в Острозький районний суд з позовом до ОСОБА_2, СГПП "Зірка" про стягнення 538294 грн. 07 коп. заборгованості за кредитним договором звернулось ПАТ "БМ БАНК", мотивуючи це невиконанням відповідачами, як поручителями, умов кредитного договору від 06.06.2008 року, за яким ОСОБА_3 отримав в кредит 500000 грн. зі сплатою 18% річних за користування кредитом з терміном повернення не пізніше 05.06.2018 року.

Зазначив, що відповідно до договорів поруки від 06.06.2008 року ОСОБА_2, ОСОБА_5 та СГПП "Зірка" поручились перед банком за належне виконання ОСОБА_3 своїх обов'язків за кредитним договором.

Вказує, що умовами кредитного договору передбачено повернення кредиту рівними щомісячними платежами відповідно до графіку погашення заборгованості і оскільки ОСОБА_3 дані умови порушив, то рішенням суду від 05.12.2012 року було задоволено позов банку до нього та поручителя ОСОБА_5 про стягнення з них заборгованості за кредитним договором.

Зазначаючи про те, що банк 11.08.2014 року надіслав вимоги до відповідачів ОСОБА_2 та СГПП "Зірка" щодо виконання зобов'язань за кредитним договором, як то визначено договорами поруки, але відповідачі заборгованості за кредитним договором, яка станом на 04.08.2014 року становила 538294 грн. 07 коп. та включала в себе: 296513 грн. 38 коп. - строкова заборгованість по кредиту, 37495 грн. 68 коп. - прострочена заборгованість за кредитом, 125915 грн. 28 коп. - заборгованість по процентах, 78369 грн. 73 коп. пені не сплатили, просить стягнути з них солідарно зазначену заборгованість.

Відповідач ОСОБА_2 та СГПП "Зірка" позов не визнали, зазначаючи, що у зв'язку з вимогою банку до ОСОБА_3 в серпні 2011 року про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором, що підтверджується рішенням Острозького районного суду від 05.12.2012 року у справі за позовом банку до ОСОБА_3 та поручителя ОСОБА_5, на підставі ч.4 ст. 559 ЦК України їх порука припинилася, оскільки позивач протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив до них вимогу про погашення боргу.

Окрім того, вважають, що не підлягає стягненню пеня, нарахована поза межами річного строку позовної давності.

Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 позов не підтримав, зазначаючи про припинення поруки ОСОБА_2 та СГПП "Зірка".

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та пояснив, що 06.06.2008 року між ТзОВ "БМ БАНК", яке внаслідок зміни організаційно-правової форми та назви стало ПАТ "БМ БАНК" та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №10/31/060608, відповідно до якого ОСОБА_3 отримав в банку кредит в сумі 500000 грн. з умовою оплати відсотків за користування кредитом в розмірі 18% річних, з терміном повернення кредиту до 05.06.2018 року.

Зазначив, що 06.06.2008 року для забезпечення виконання зобов'язання за даним кредитним договором з ОСОБА_2, ОСОБА_5 та СГПП "Зірка" було укладено договори поруки.

Посилаючись на те, що кредитним договором передбачена щомісячна плата на повернення кредиту рівними платежами згідно графіка погашення заборгованості та зазначаючи, що ОСОБА_3 зазначений графік порушив, просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором, яка станом на 04.08.2014 року становила 538294 грн. 07 коп. та включала в себе: 296513 грн. 38 коп. - строкова заборгованість по кредиту, 37495 грн. 68 коп. - прострочена заборгованість за кредитом, 125915 грн. 28 коп. - заборгованість по процентах, 78369 грн. 73 коп. пені.

Пояснив, що банк вже звертався до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором і рішенням Острозького районного суду позов було задоволено. Зазначив, що банк з позовом до інших поручителів, а саме ОСОБА_2 та СГПП "Зірка" до цього часу не звертався, оскільки час пред'явлення позову до поручителів є правом, а не обов'язком банку.

Зазначаючи про те, що 11.08.2014 року банк надіслав відповідачам вимогу про виконання зобов'язання за кредитним договором та договорами поруки, але ними зазначені вимоги було проігноровано, просить стягнути з відповідачів на користь банку заборгованість за кредитним договором.

Пояснив, що кредитний договір був забезпечений і договором іпотеки між банком та СГПП "Зірка" і за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки частина заборгованості за кредитним договором була погашена та розрахунок заборгованості за кредитним договором станом на 04.08.2014 року обчислений з врахуванням суми, отриманої від продажу предмету іпотеки. Підтвердити зазначене в розрахунку заборгованості за кредитним договором та в наданих виписках про рух коштів по рахунку не зміг.

Відповідачка ОСОБА_2 позов не визнала. В судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник підтвердили укладення кредитного договору 06.06.2008 року та укладення того ж числа договору поруки з ОСОБА_2 на забезпечення виконання кредитного договору.

Зазначили, що позивач 23.08.2011 року надсилав ОСОБА_3 вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, а рішенням Острозького районного суду з ОСОБА_3 та поручителя ОСОБА_5 було стягнуто заборгованість за кредитним договором.

Посилаючись на те, що п.9.4 кредитного договору передбачено обов'язок позичальника повернути банку суму кредиту в повному обсязі, проценти та інші платежі, передбачені кредитним договором в разі виникнення простроченої заборгованості більше 10 днів та зазначаючи, що банк надсилає позичальнику повідомлення про суму заборгованості та термін її сплати і датою погашення заборгованості вважається наступний день після дати, зазначеної в повідомленні, з посиланням на ч.4 ст. 559 ЦК України зазначили, що порука ОСОБА_2 припинилась, оскільки позивач протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив до неї вимогу про погашення боргу.

Підтвердила в судовому засіданні отримання повідомлення банку про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором від 11.08.2014 року.

В судовому засіданні представник СГПП "Зірка" позов не визнала, підтвердила укладення кредитного договору 06.06.2008 року та укладення того ж числа договору поруки з СГПП "Зірка" на забезпечення виконання кредитного договору.

З цих же підстав просить відмовити в позові, зазначаючи, що банк з пред'явленням позову до ОСОБА_3 та поручителя ОСОБА_5 змінив строк виконання зобов'язання за кредитним договором і у зв'язку з цим порука СГПП "Зірка" припинилась, оскільки банк протягом наступних шести місяців не пред'явив до СГПП "Зірка" вимогу про погашення боргу.

Не оспорюючи наявності боргу за кредитним договором, відповідачі зазначили, що в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором було проведено стягнення на предмет іпотеки.

В судовому засіданні третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 та його представник з цих же підстав вважають, що позов не підлягає задоволенню.

Суд, вислухавши представника ПАТ "БМ БАНК", відповідачку ОСОБА_2 та її представника, представника СГПП "Зірка", третю особу ОСОБА_3 та його представника, вивчивши матеріали справи вважає, що позов задоволенню не підлягає.

З пояснень сторін, кредитного договору №10/31/060608 від 06.06.2008 року з додатком №1, договорів поруки №10/31/060608/2 від 06.06.2008 року та №10/31/060608/3 від 06.06.2008 року в судовому засіданні встановлено, що 06 червня 2008 року між ТзОВ "БМ БАНК", правонаступником якого є позивач та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надав ОСОБА_3 кредит в сумі 500000 грн. зі сплатою 18% річних за користування кредитними коштами та для забезпечення виконання зобов'язань за даним договором 06.06.2008 року між банком та поручителями ОСОБА_2 і СГПП "Зірка" було укладено договори поруки.

За умовами розділу 3 кредитного договору та додатку №1 до кредитного договору ОСОБА_3 зобов'язався погашати заборгованість рівними платежами по 8982 грн. 55 коп. щомісячно до 05.06.2018 року.

В судовому засіданні жодною зі сторін факт видачі банком ОСОБА_3 500000 грн. кредитних коштів не оспорювався.

Пунктом 8.1 кредитного договору визначено, що за порушення строку погашення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами ОСОБА_3 зобов'язався сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплачених вчасно сум за кожен день прострочення платежу.

Даний договір відповідає вимогам ст.. 1054 ЦК України.

Кредитний договір між банком та ОСОБА_3 відповідає і вимогам Закону України "Про фінансові послуги і державне регулювання ринку фінансових послуг", оскільки між сторонами при укладенні договору досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору, волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі та не встановлено порушень вимог статті 203 ЦК України.

Пунктом 9.4 кредитного договору передбачено, що у випадку виникнення у позивача простроченої заборгованості з погашення кредиту та/або зі сплати процентів за користування ним більше 10 календарних днів, банк надсилає позичальнику повідомлення, в якому зазначається сума прострочення та термін сплати і у випадку невиконання позичальником вимоги банку в термін, встановлений у повідомленні, датою погашення кредиту вважається наступний день після дати, зазначеної у повідомленні та в цю дату позичальник зобов'язується повернути банку суму кредиту в повному обсязі, проценти та інші платежі, передбачені даним договором.

З пояснень сторін та матеріалів справи (договору іпотеки №10/31/060608) вбачається, що на забезпечення виконання кредитного договору між банком та ОСОБА_3, 06.06.2008 року між банком та СГПП "Зірка" було укладено договір іпотеки торгового комплексу, що в АДРЕСА_1. Одночасно, з постанов державного виконавця, повідомлення торгуючої організації встановлено, що 27.05.2014 року предмет іпотеки в порядку звернення стягнення на нього було продано.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію, або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом і зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

З розрахунку заборгованості за договором №10/31/060608 від 06.06.2008 року та руху коштів по рахунку встановлено, що за розрахунками банку станом на 18.09.2014 року в ОСОБА_3 наявна заборгованість за кредитним договором, яка становила 538294 грн. 07 коп. та включала в себе: 296513 грн. 38 коп. - строкова заборгованість по кредиту, 37495 грн. 68 коп. - прострочена заборгованість за кредитом, 125915 грн. 28 коп. - заборгованість по процентах, 78369 грн. 73 коп. пені.

Відповідно до вимоги про виконання зобов'язань за договором поруки №10/31/060608/2 та №10/31/060608/3 вбачається, що 11.08.2014 року позивачем для відповідача ОСОБА_2 та СГПП "Зірка", як поручителів за кредитним договором №10/31/060608 надіслано вимоги про сплату загальної заборгованості за договором в розмірі 760805 грн. 69 коп. протягом 30 днів з моменту отримання повідомлення.

Відповідно до вимоги про виконання зобов'язання за кредитним договором №10/31/060608 від 06.06.2008 року вбачається, що 23.08.2011 року позивачем для боржника ОСОБА_3 надіслано вимогу про дострокову сплату загальної заборгованості за договором протягом 30 днів з моменту отримання повідомлення.

Зобов'язання виникають із підстав, передбачених ст.. 11 ЦК України, зокрема договорів.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Частиною 1 ст. 553 ЦК України визначено, що поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.1, 2 ст. 554 ЦК України).

Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом ч.4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора.

Відповідно до ч.1 ст. 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч.1 ст. 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст.. 251, 252 ЦК України).

Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов'язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст.. 251, ч.4 ст. 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини ч.4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Позивач вважає, що у разі застосування ч.4 ст. 559 ЦК України, шестимісячний строк для пред'явлення вимоги до поручителів повинен обраховуватись з дня настання строку виконання основного зобов'язання, яким, на його думку, є визначений кредитним договором строк - 05 червня 2018 року.

Однак зазначене твердження не відповідає змісту цих норм.

Так, під виконанням сторонами зобов'язання слід розуміти здійснення ними дій з реалізації прав і обов'язків, що випливають із зобов'язання, передбаченого договором. Отже, "основне зобов'язання" - це не зміст кредитного договору, а реально існуючі правовідносини, зміст яких складають права та обов'язки сторін кредитного договору.

Як установлено судом, боржник ОСОБА_3 (а відтак і поручитель) первинно взяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 05.06.2018 року, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів.

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов'язання згідно з частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

У зв'язку з порушенням боржником графіка погашення платежів та виникненням заборгованості за кредитним договором кредитор використав передбачене частиною другою статті 1050 ЦК України та пунктом 9.4 договору право на односторонню зміну умов кредитного договору, надіславши в серпні 2011 року вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту та пов'язаних із ним платежів та пред'явивши позов до ОСОБА_3 і ОСОБА_5, який рішенням Острозького районного суду від 05.12.2012 року було задоволено та стягнуто з них солідарно 525788 грн. 36 коп. боргу за кредитним договором, що включала в себе 393305 грн. 78 коп. заборгованості по кредиту, 40982 грн. 57 коп. простроченої заборгованості по кредиту, 3688 грн. 43 коп. строкових процентів, 86427 грн. 52 коп. прострочених процентів та 1384 грн. 30 коп. пені.

Крім того, при застосуванні ч.4 ст. 559 ЦК України суд враховує наступне.

Регулюючи правовідносини з припинення поруки у зв'язку із закінченням строку її чинності, ч.4 ст. 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки (перше речення ч.4 ст. 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя (друге речення ч.4 ст. 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги і якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя (третє речення ч.4 ст. 559 ЦК України).

Зі змісту цієї норми вбачається, що у тексті ч.4 ст. 559 ЦК України застосовуються поняття "пред'явлення вимоги" та "пред'явлення позову", як умови чинності поруки.

Враховуючи правову конструкцію зазначеної правової норми, викладеної в одному абзаці, подібність правовідносин, які вона регулює, та на підставі системного, послідовного, логічного тлумачення змісту цієї норми слід дійти висновку про те, що передбачений цією нормою підхід до правового регулювання строків дії поруки та її припинення є однаковим.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині ч.4 ст. 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права шляхом пред'явлення позову, кредитор вчиняти не може.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні ч.4 ст. 559 ЦК України словосполучення "пред'явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку (ст. 122 ЦПК України) протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Отже, виходячи з положень другого речення ч.4 ст. 559 ЦК України, суд приходить до висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч.2 ст. 1050 ЦК України.

Таким чином, з пред'явленням вимоги до боржника ОСОБА_3 23.08.2011 року позивач, скориставшись п.9.4 кредитного договору, змінив строк виконання зобов'язання за кредитним договором, визначивши його 30-тиденним терміном з моменту отримання вимоги. Таким чином дата погашення кредиту настала у вересні 2011 року.

Отже, оскільки з моменту настання строку виконання основного зобов'язання за кредитним договором №10/31/060608 від 06.06.2008 року пройшло понад 6 місяців, то порука ОСОБА_2 та СГПП "Зірка" на момент пред'явлення до них позову є припиненою, а тому з цих підстав в позові слід відмовити.

На підставі ст. 203, 251, 252, 254, 264, 509, 525, 526, 553, 559, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст. 6 Закону України "Про фінансові послуги і державне регулювання ринку фінансових послуг", керуючись ст.. 10, 57, 61, 62, 88, 212 ЦПК України, суд

вирішив:

в позові публічного акціонерного товариства "БМ БАНК" до ОСОБА_2, сільськогосподарського приватного підприємства "Зірка" про стягнення заборгованості в розмірі 538294 грн. 07 коп. за кредитним договором №10/31/060608 від 06 червня 2008 року відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.