Справа № 466/8029/14 Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 22-ц/783/1526/15 Доповідач в 2-й інстанції: Тропак О.&nbsp; В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Тропак О.В.,

суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.,

за участю секретаря Іванової О.О.,

з участю ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 13 листопада 2014 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Галицького районного суду м. Львова, треті особи: судді Юрків О.Р., Романюк В.Ф., Государський А., міський голова Львівської міської ради Садовий А.І., директор ЛКП "Старий Львів" Савка А. про визнання протиправними дій Галицького районного суду м. Львова та суддів: Государський А., Романюк В.Ф., Юрків О.Р., -

в с т а н о в и л а :

30 жовтня 2014 року Апеляційному суду Львівської області поступила позовна заява ОСОБА_2.

Ухвалою судді Апеляційного суду Львівської області від 04 листопада 2014 року визначено, що справа підсудна Шевченківському районному суд м. Львова.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 13 листопада 2014 року відмовлено у відкритті провадження з підстави, передбаченої п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України.

На вищезазначену ухвалу позивачем подано апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції в провадження іншого судді, а також вирішити питання стягнення солідарно з відповідача та третіх осіб судових витрат на користь позивача. В апеляційній скарзі зазначає, що суд неповно з'ясував обставин справи, не повідомив належним чином про час і місце судового засідання, суд не розглянув вимоги позовної заяви, а також порушена підсудність справи. Вважає, що оскаржена ухвала є завідомо незаконна і має ознаки кримінального правопорушення, злочину передбаченого ст. 375 КК України та прийнята з порушенням процесуальних норм ст. 108 ЦПК України, ст. 6 Конвенції і перешкоджає розгляду справи по суті. Вказує, що посилання суду в оскарженій ухвалі на ст. 6 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" є безпідставним.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних мотивів.

У позовній заяві позивачем було зазначено відповідачем Галицький районний суд м. Львова, дії якого позивач просила визнати протиправними та водночас просила визнати протиправними дії третіх осіб , суддів Галицького районного суду м. Львова: Государського А., Романюка В.Ф., Юрківа О.Р.

Відмовляючи у відкритті провадження в цивільній справі, суд першої інстанції виходив з того, що як вбачається з позовної заяви, позивачем фактично оскаржуються процесуальні дії судді щодо ухваленого судового рішення та ставиться під сумнів його законність та обґрунтованість. Крім цього суд першої інстанції зазначив, що суддя, як особа, яка здійснює правосуддя не може бути відповідачем у цивільній справі, за винятком випадків прямо передбачених законом ( ч.5 ст.1176 ЦК України) та випадків, коли суддя виступає в якості будь-якої особи у справах , що не пов"язані із здійсненням ним правовосуддя , а тому суд першої інстанції дійшов висновку, що звернення позивача до суду з вимогою , яка не може бути розглянута в порядку цивільного судочинства, є підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Колегія суддів погоджується з правильністю оскаржуваної ухвали і розглядає доводи апеляційної скарги щодо недотримання судом першої інстанції норм цивільного процесуального законодавства як такі, що не заслуговують на увагу, зважаючи на наступне.

У відповідності до ч.4 ст. 122 ЦПК України питання про відкриття провадження у справі або про відмову у відкриття провадження у справі вирішує суддя і постановляє відповідну ухвалу.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо неповноти з'ясування обставин справи, не повідомлення належним чином позивача про час і місце судового засідання, не розгляду вимог позовної заяви, а також щодо порушення підсудності справи не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України , суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства .

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 6 :у розумінні положень частини першої статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з розглядом судових справ.

Така ж позиція викладена і в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за вих. № 6-182/4-12 від 13.02.2012 року наступного змісту:

"Положеннями ст.ст. 62, 126, 129 Конституції України визначено, що рішення суду і відповідно до цього дії або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя, пов"язаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо, можуть оскаржуватись у порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом оскарження їх дій (чи відшкодування моральної шкоди одночасно з оскарженням таких дій) до іншого суду, так як це буле порушувати принцип незалежності судів і заборону втручання в її вирішення незалежним судом. Розгляд судом позовних вимог, незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких є по суті оскарження процесуальних дій судді (суду) пов'язаних з розглядом справи (від стадії відкриття провадження у справі до розгляду по суті, перегляду судових рішень у передбачених процесуальним законом порядках і їх виконання) нормами ЦПК України чи іншими законами не передбачено. Таким чином у відкритті провадження у такій справі слід відмовити на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК України, а в разі відкриття провадження у справі - його слід закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 205 ЦПК України."

Згідно п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України , розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд: відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог закону, доводи апеляційної скарги законності оскаржуваної ухвали не спростовують, тому апеляційну скаргу належить відхилити, оскаржувану ухвалу- залишити без змін.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, п. 4 ч. 1 ст. 314, ч. ч. 1, 2 ст. 315, ст. ст. 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 13 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

.

Головуючий: _______________ Тропак О.В.

Судді: ________________ Приколота Т.І.

_______________ Федоришин А.В.