АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Семенюк Т.А., Мазурик О.Ф.

при секретарі: Хилюк І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Управління пенсійного фонду України у Солом`янському районі м. Києва на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 28 травня 2015 року в справі за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Управління пенсійного фонду України у Солом`янському районі м. Києва, Головне управління пенсійного фонду України про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и л а :

у березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, у які просив встановити факт, що він працював на оптово-роздрібному плодоовочевому комбінаті Залізничного району м. Києва на посаді машиніста 4 розряду компресорного цеха № 1 аміачних холодильних установок з 01.04.1981 року по 14.09.1981 року та машиніста 5 розряду компресорного цеха № 1 аміачних холодильних установок з 14.09.1981 року по 04.05.1993 року посилаючись на те, що записи у його трудовій книжці внесені неправильно, а виправити ці помилки неможливо через ліквідацію підприємства. Встановлення такого юридичного факту йому необхідно для призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 2.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 28.05.2015 року заяву задоволено. Встановлено факт про те, що ОСОБА_1 працював на оптово-роздрібному плодоовочевому комбінаті Залізничного району м. Києва на посаді машиніста 4 розряду компресорного цеха № 1 аміачних холодильних установок з 01.04.1981 року по 14.09.1981 року. Встановлено факт про те, що ОСОБА_1 працював на оптово-роздрібному плодоовочевому комбінаті Залізничного району м. Києва на посаді машиніста 5 розряду компресорного цеха № 1 аміачних холодильних установок 14.09.1981 року по 04.05.1993 року.

Справа № 760/5201/15 - ц
Апеляційне провадження № 22-ц-796/9687/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Козленко Г.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, Управління пенсійного фонду України у Солом`янському районі м. Києва подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду, посилається на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд не врахував, що згідно з порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 року № 18-1 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 24.11.2006 року за № 1231/3103 встановлення таких періодів є компетенцією комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років. Комісія розглянула документи, подані ОСОБА_1 та не підтвердила спірні періоди. Суд також не врахував відсутність атестації робочого місця та що постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження трудового стажу при призначенні пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, а постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2006 року № 920 встановлено форму уточнюючих довідок для підтвердження стажу, що дає право на призначення пільгових пенсій.

У судовому засіданні ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Інші сторони у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомили, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного провадження цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності або відсутності неоспорюваних прав.

Перелік юридичних фактів, які підлягають встановленню у судовому порядку визначено у ч. 1 ст. 256 ЦПК України. Відповідно до частини 3 цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

При цьому юридичні факти встановлюються судом у разі неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт.

Відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

З матеріалів справи вбачається, що у трудовій книжці ОСОБА_1 міститься запис про те, що він з 01.04.1981 року зарахований до Залізничного ОРПК машиністом 4 розряду у компресорний цех х/у аміак. З 14.09.1981 року переведений машиністом 5 розряду компресорного цеху № 1 холодильних установок з аміаком, а з 04.05.1993 року звільнений у зв`язку з ліквідацією підприємства по переводу в ДКП «Залізничний плодокомбінат».

Відповідно до архівної довідки від 10.10.2013 року ОСОБА_1 у документах ліквідованого Залізничного оптово-роздрібного плодоовочевого комбінату значиться машиністом 4 розряду компресорного цеху № 1 з 01.04.1981 року, машиністом 5 розряду компресорного цеху № 1 з 14.09.1981 року. Звільнений по переводу у ДКП «Залізничний плодокомбінат» з 04.05.1993 року.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що періоди трудової діяльності заявника підтверджені документально та помилково встановив ці ж самі факти у судовому порядку, при цьому змінивши назву компресорного цеху № 1 холодильних установок з аміаком, як про те зазначено у трудовій книжці на « ... компресорного цеха № 1 аміачних холодильних установок». Крім того, у порушення ч. 3 ст. 256 ЦПК України суд першої інстанції встановив факт щодо якого законом визначено інший порядок його встановлення.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви про встановлення юридичного факту.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України у Солом`янському районі м. Києва задовольнити.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 28 травня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді