Ухвала

іменем україни

19 травня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Штелик С.П., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника - ОСОБА_3, на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 грудня 2014 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 22 квітня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства з питань поводження з відходами, як вторинною сировиною про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення середнього заробітку за час затримки проведення повного розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Державного підприємства з питань поводження з відходами, як вторинною сировиною про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення середнього заробітку за час затримки проведення повного розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22 грудня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з Державного підприємства з питань поводження з відходами, як вторинною сировиною на користь ОСОБА_2 10 076 грн 58 коп. середнього заробітку за час затримки проведення повного розрахунку при звільненні.

У решті позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 22 квітня 2015 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 грудня 2014 року в частині вирішення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди та стягнення витрат на правову допомогу скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення, яким стягнуто з Державного підприємства з питань поводження з відходами, як вторинною сировиною на користь ОСОБА_2 500 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди та 2 660 грн витрати на правову допомогу.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В іншій частині рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із змісту касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись статтею 328 ЦПК України

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 в особі представника - ОСОБА_3, на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 грудня 2014 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 22 квітня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства з питань поводження з відходами, як вторинною сировиною про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення середнього заробітку за час затримки проведення повного розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ С.П. Штелик