Справа № 301/700/15-ц
У Х В А Л А

17 червня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Панька В.Ф.

суддів Ігнатюка Б.Ю., Куштана Б.П.

при секретарі Дашковської С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Іршавського районного суду від 6 квітня 2015 року по справі про забезпечення позову, -

в с т а н о в и л а :

Вищевказаною ухвалою задоволено заяву ОСОБА_2: накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_1, мешканцю с.Мідяниця, 123, Іршавського району, Закарпатської області. Заборонено ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо належного йому рухомого та нерухомого майна.

ОСОБА_1 оскаржив цю ухвалу, порушив питання про її скасування та ухвалення нової про відмову в задоволенні заяви.

Апеляційна скарга мотивована невідповідністю висновків суду обставинам справи.

В судовому засіданні представник заявника вважав, що підстав для задоволення скарги немає.

Апелянт в судове засідання не явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Тому суд розглянув справу у його відсутності відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши осіб, які приймали участь у судовому засіданні та дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що з метою забезпечення позову майнового характеру та можливості виконання рішення суду, а також враховуючи те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду, заява про забезпечення підлягає задоволенню..

Згідно зі ст. 151 ЦПК України суд за заявою сторони має право вжити заходи до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, а також суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а і інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Доводи апеляційної скарги не можуть бути взяті до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не ґрунтуються на вимогах закону.

На підставі викладеного, колегія суддів констатує, що ухвала Іршавського районного суду від 6 квітня 2015 року є законною та обґрунтованою, підстав для її зміни чи скасування немає.

Керуючись п.1 ч. 2 ст. 307, ст.ст. 314, 315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Іршавського районного суду від 6 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала остаточна до оскарження не підлягає.

Судді :