У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоМартинюка В.І.,
суддів: Кадєтової О.В., Мазур Л.М., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - Куліди Марини Григорівни на рішення апеляційного суду Житомирської області від 16 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

-

-

''-

--

У березні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.На обґрунтування вимог банк посилався на те, що 05 червня 2008 року між ним та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останньому наданий кредит у сумі 11 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,5 % річних, а також комісійних нарахувань. Умовами договору передбачено, що кінцевий термін повернення коштів 04 червня 2011 року. Також 09 липня 2008 року сторони уклали кредитний договір про надання відповідачу кредиту у сумі 11 000 доларів США, терміном до 08 липня 2011 року зі сплатою 14,5 % річних та комісійних.Позивач вказував, що банк повністю виконав взяті на себе зобовязання, а боржник не виконує передбачені договорами умови щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків, у звязку із чим станом на 25 лютого 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 39 278,35 доларів США, що за курсом Національного банку України (далі НБУ) становить 354 985 грн 98 коп.Зокрема, заборгованість за кредитним договором від 05 червня 2008 року становить 19 330,87 доларів США, у тому числі: заборгованість за кредитом 9 759,87 доларів США; заборгованість зі сплати відсотків 7 319,82 доларів США; 12 129 грн 04 коп. штрафу за несвоєчасну сплату кредиту; 8 215 грн 06 коп. штрафу за несвоєчасну сплату відсотків.Заборгованість за кредитним договором від 09 липня 2008 року становить 19 947,64 доларів США, яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 10 070,06 доларів США; заборгованості зі сплати відсотків у розмірі 7 554,70 доларів США; 12 514 грн 52 коп. штрафних санкцій за порушення строків сплати кредиту; 8 478 грн 93 коп. штрафу за порушення строків сплати відсотків.Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 354 985 грн 98 коп. заборгованості за кредитними договорами.Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 17 вересня 2014 року позов ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено частково.Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 334 641 грн 88 коп. заборгованості за кредитними договорами від 05 червня 2008 року № 282-22/09-87 та від 09 липня 2008 року № 282-22/09-95, а також 3 549 грн 87 коп. судового збору.Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 16 грудня 2014 року рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 17 вересня 2014 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 334 641 грн 88 коп. заборгованості скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором від 05 червня 2008 року № 282-22/-87 у розмірі 14 253 грн 63 коп., заборгованість за кредитним договором від 09 липня 2008 року № 282-22/09-95 у розмірі 17 186 грн 27 коп., а всього стягнуто 31 439 грн 90 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Рішення в частині стягнення судового збору змінено, зменшено суму з 3 549 грн 87 коп. до 314 грн 39 коп. <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2094/ed_2014_10_30/pravo1/T041618.html?pravo=1>У касаційній скарзі представник ПАТ «Укрсоцбанк» - Куліда М.Г. - порушує питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції із залишенням у силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що 05 червня 2008 року між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_1 укладено договір невідновлювальної кредитної лінії № 282-22/09-87, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у сумі 11 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,5 % річних, а також комісійних нарахувань.

Відповідно до п. 1.1.2 договору погашення кредиту буде здійснюватися відповідно до графіка, що міститься у додатку № 2 до цього договору, який є невід'ємною складовою частиною цього договору, та з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 04 червня 2011 року на умовах, визначених цим договором.

09 липня 2008 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено договір невідновлювальної кредитної лінії № 282-22/09-95, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит в сумі 11 000 доларів США зі сплатою 14,5 % річних, а також комісійних нарахувань.

Відповідно до п. 1.1.2 договору погашення кредиту буде здійснюватися відповідно до графіка, що міститься у додатку № 2 до цього договору, який є невід'ємною складовою частиною цього договору, та з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 08 липня 2011 року на умовах, визначених цим договором.

Вказані договори містять положення про те, що у разі прострочення позичальником строків погашення кредиту та/або сплати відсотків, комісій позичальник сплачує кредитору пеню в національній валюті в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період невиконання зобов'язань, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення (п. 4.1 договорів).

01 грудня 2008 року відповідач припинив вносити передбачені графіками щомісячні платежі за спірними угодами, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 39 278,35 доларів США, що за курсом НБУ станом на 25 лютого 2014 року становить 354 985 грн 98 коп.

Зокрема, заборгованість за кредитним договором від 05 червня 2008 року № 282-22/09-87 становить 19 330,72 доларів США, що є еквівалентним 174 705 грн 23 коп., у тому числі: заборгованість за кредитом - 9 759,87 доларів США, що становить 88 206 грн 78 коп.; заборгованість зі сплати відсотків - 7 319,82 доларів США, що становить 66 154 грн 36 коп.; пеня за несвоєчасну сплату тіла кредиту в розмірі 1 342,05 доларів США, що становить 12 129 грн 04 коп.; пеня за несвоєчасну сплату відсотків у сумі 908,98 доларів США, що становить 8 215 грн 06 коп.

Заборгованість за кредитним договором від 09 липня 2008 року № 282-22/09-95 становить 19 947,64 доларів США, що є еквівалентним 180 280 грн 75 коп., та складається із: заборгованості за кредитом в сумі 10 070,06 доларів США (91 010 грн 18 коп.); заборгованості зі сплати відсотків в розмірі 7 554,70 доларів США, що становить 68 277 грн 12 коп.; пені за несвоєчасну сплату тіла кредиту в розмірі 1 384 грн 70 коп. (12 514 грн 52 коп.), а також пені за несвоєчасну сплату відсотків в сумі 938,17 доларів США, що становить 8 478 грн 93 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Отже, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту, суд апеляційної інстанції, встановивши, що умовами п. 1.1.2 кредитних договорів (графіками погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами, позивач звернувся до суду з позовом 12 березня 2014 року, відповідач подав заяву про застосування позовної давності, правильно визначив спірні правовідносини та обґрунтовано виходив з того, що у разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, позовна давність за вимогами кредитора повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу (вказана правова позиція, висловлена у постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13) та дійшов правильного висновку про те, що стягненню підлягає заборгованість із чергових платежів за тілом кредиту, строк позовної давності з яких не сплив.

Доводи касаційної скарги в цій частині не дають підстав для висновку, що під час розгляду справи судом допущені порушення норм матеріального або процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення, касаційна скарга в цій частині підлягає відхиленню, а рішення апеляційного суду про стягнення заборгованості за кредитним договором від 05 червня 2008 року № 282-22/-87 за тілом кредиту у розмірі 13 683 грн 08 коп., що за курсом, установленим НБУ станом на 25 лютого 2014 року, становить 1 514 доларів США, та заборгованості за кредитним договором від 09 липня 2008 року № 282-22/09-95 за тілом кредиту у розмірі 16 448 грн 61 коп., що за курсом, установленим НБУ станом на 25 лютого 2014 року, становить 1 820 доларів США, залишається без змін.

Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення відсотків за користування кредитом, нарахованих на заборгованість, що підлягає стягненню в межах позовної давності, суд апеляційної інстанції, встановивши, що кредитними договорами визначені кінцеві строки повернення коштів, виходив з того, що нарахування відсотків за користування кредитними коштами повинно здійснюватися до 04 червня 2011 року за договором від 05 червня 2008 року та до 08 липня 2011 року за договором від 09 липня 2008 року, та вважав, що стягненню підлягає заборгованість з відсотків, яка нарахована до встановленого договорами кінцевого строку погашення заборгованості.

Проте повністю з такими висновками суду апеляційної інстанції погодитися не можна.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до п. 2.4 кредитних договорів сплата процентів за користування кредитом (траншами кредиту) здійснюється у валюті наданого кредиту, щомісячно не пізніше 5 числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі на рахунок № 252, відкритий у Житомирській обласній філії АКБ «Укрсоцбанк».

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції, правильно визначивши, що відсотки за користування кредитом повинні нараховуватися на заборгованість з чергових платежів за тілом кредиту, строк позовної давності з яких не пропущений, на порушення ст. ст. 303, 309 ЦПК України не врахував вказані норми матеріального права та умови кредитних договорів, не звернув уваги на те, що сплата відсотків за користування кредитом здійснюється до дня фактичного повернення коштів, у зв'язку із чим дійшов неправильного висновку про те, що нарахування відсотків за користування кредитом повинно здійснюватися, відповідно, до 04 червня 2011 року та 08 липня 2011 року - встановленого договорами кінцевого терміну погашення заборгованості.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Висновок суду апеляційної інстанції про те, що з настанням кінцевого строку погашення заборгованості банк втрачає право на стягнення пені, передбаченої кредитним угодами, однак не позбавлений можливості порушувати питання про стягнення коштів за правилами ст. 625 ЦК України, є помилковим, оскільки суперечить змісту ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України.

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом апеляційної інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права під час вирішення позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитом та пені, що призвело до неправильного вирішення справи у цій частині, у зв'язку із чим відповідно до ст. 338 ЦПК України рішення суду апеляційної інстанції в цій частині підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до апеляційного суду.

В іншій частині рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, його висновки відповідають обставинам справи та правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року у справі 6-116цс13, які за змістом ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх суддів України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - Куліди Марини Григорівни задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 16 грудня 2014 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитом та пені скасувати, передати справу в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 16 грудня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором від 05 червня 2008 року № 282-22/-87 у розмірі 13 683 грн 08 коп. та заборгованості за кредитним договором від 09 липня 2008 року № 282-22/09-95 у розмірі 16 448 грн 61 коп. залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В.І. Мартинюк О.В. Кадєтова Л.М. Мазур Г.І. Мостова М.І. Наумчук