Справа №592/785/13-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Кондратенко М. В.
Номер провадження 22-ц/788/374/15 Суддя-доповідач - Хвостик С. Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Левченко Т. А. , Собини О. І.

за участю секретаря - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе»

на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 грудня 2014 року

за заявою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції про зміну способу виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 жовтня 2004 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Відкритого акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе» про зобов'язання виконати договір про надання житла та

за зустрічним позовом Відкритого акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе» до ОСОБА_3 про визнання трудового договору недійсним, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 грудня 2014 року задоволено заяву державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції.

Змінено спосіб виконання судового рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 жовтня 2004 року в цивільній справі № 2-116/04 р. щодо зобов'язання Відкритого акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе» (на даний час - Публічне акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе») виконати умови трудового договору від 08 вересня 1992 року, укладеного між ВАТ «Сумське МНВО ім. Фрунзе, ТОВ «Домобудівник» та ОСОБА_3, а також щодо виконання умов колективних договорів за 1995-2000 роки, забезпечивши ОСОБА_3 та членів його сім'ї трьохкімнатною квартирою згідно вимог житлового законодавства в будинку АДРЕСА_1, на зобов'язання придбати за кошти Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе» трьохкімнатну квартиру, яка відповідає вимогам житлового законодавства України, з подальшою передачею житла для проживання ОСОБА_3 та членам його сім'ї.

Вказану ухвалу суду боржник оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе», посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати і постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції про зміну способу виконання рішення суду.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що суд першої інстанції порушив вимоги ст.373 ЦПК України і фактично змінив не спосіб виконання рішення суду, а сам зміст рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 жовтня 2004 року, так як зобов'язав боржника вчинити дії майнового характеру, хоча вирішений спір є немайновим.

Крім того, боржник вважає, що судом першої інстанції не були враховані обставини того, що статтею 31 ЖК України взагалі не передбачена передача приватної власності від господарського підприємства, яке не має свого житла, в користування фізичним особам в порядку, визначеному житловим законодавством.

Також, на думку боржника, суд першої інстанції не обґрунтував свій висновок щодо неможливості виконання рішення суду стосовно стягувача.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про зміну способу виконання рішення суду стосовно стягувача ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалене на його користь судове рішення не виконується протягом тривалого часу, що порушує принцип обов'язковості його виконання та вимоги ст.55 Конституції України щодо захисту судом порушених прав і свобод.

Крім того, суд дійшов висновку, що рішення суду неможливо виконати, а інший спосіб виконання рішення суду щодо забезпечення ОСОБА_3 та членів його сім'ї трьохкімнатною квартирою, запропонований виконавчою службою, не суперечить вимогам житлового законодавства.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно зі ст.373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Зміст поняття «спосіб виконання рішення» можна встановити з аналізу ст. 16 ЦК. А саме, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

а) припинення дії, яка порушує право;

б) відновлення становища, яке існувало до порушення;

в) примусове виконання обов'язку в натурі;

г) зміна правовідношення;

д) припинення правовідношення;

е) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

є) відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 жовтня 2004 року, яке набрало законної сили, зобов'язано ВАТ «Сумське МНВО ім. М.В.Фрунзе» (на сьогоднішній день це ПАТ «Сумське МНВО ім. М.В.Фрунзе») виконати умови трудового договору від 08 вересня 1992 року, укладеного між ВАТ «Сумське МНВО ім. М.В.Фрунзе», ОСОБА_3 і ТОВ «Домобудівник», а також виконати умови колективних договорів за 1995 - 2000 роки, забезпечивши ОСОБА_3 і членів його сім'ї трикімнатною квартирою, згідно вимог житлового законодавства, в будинку АДРЕСА_1 (т.1, а.с.171-172, 193-199, 210-212).

Додатковим рішенням цього ж суду від 14 жовтня 2004 року доповнено резолютивну частину рішення від 06 жовтня 2004 року та відмовлено в задоволенні позовних вимог ВАТ «Сумське МНВО ім. М.В. Фрунзе» до ОСОБА_3 про визнання п.5 трудового договору недійсним (т. 1, а.с.174, 193-199, 210-212).

На підставі вказаного рішення суду було відкрито виконавче провадження, яке постановою державного виконавця Ковпаківського відділу ДВС Сумського міського управління юстиції від 17 березня 2005 року закінчено провадженням у зв'язку з неможливістю виконання рішення суду без участі боржника, однак суд повернув виконавчий лист відділу ДВС для подальшого виконання (т.1, а.с.215, 216, 219).

24 жовтня 2006 року було повторно відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного рішення суду (т. 2, а.с.47).

Звертаючись з даним поданням, державний виконавець просив змінити спосіб виконання рішення суду від 06 жовтня 2004 року, посилаючись на те, що знайшло своє підтвердження доказами в матеріалах справи, що рішення суду неможливо виконати у визначений ним спосіб - шляхом зобов'язання боржника забезпечити стягувача і членів його сім'ї трьохкімнатною квартирою в будинку АДРЕСА_1, згідно з вимогами житлового законодавства, оскільки боржник протягом 2002 - 2004 років здав в експлуатацію будинки по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 і всі квартири розподілені згідно ордерів, у них вселились та прописані інші особи, вільних квартир у даному будинку немає, будинок не перебуває у господарському віданні боржника, так як рішенням Сумського міськвиконкому від 03 серпня 2004 року № 521 переданий до комунальної власності територіальної громади м. Суми, у боржника відсутні житлові приміщення, які не передані у власність фізичним та юридичним особам, ПАТ «Сумське МНВО ім. М.В.Фрунзе» будівництвом житла не займається, весь житловий фонд товариства переданий у комунальну власність.

Таким чином, з'ясувавши обставини, що свідчать про неможливість виконання рішення суду від 06 жовтня 2004 року стосовно стягувача, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про зміну способу виконання вказаного судового рішення на зобов'язання боржника за власні кошти придбати трьохкімнатну квартиру, яка має відповідати вимогам житлового законодавства України, з подальшою передачею житла для проживання ОСОБА_3 та членам його сім'ї, у зв'язку з чим доводи апеляційної скарги з цього приводу не заслуговують на увагу.

При цьому, змінений судом першої інстанції спосіб виконання судового рішення від 06 жовтня 2004 року, на думку колегії суддів, відповідає способу захисту порушеного права, який був предметом розгляду у даній цивільній справі, так як у рішенні суду йдеться саме про зобов'язання ПАТ «Сумське МНВО ім. М.В. Фрунзе» забезпечити ОСОБА_3 і членів його сім'ї трьохкімнатною квартирою згідно вимог житлового законодавства і вказане судове рішення є обов'язковим для виконання, тому доводи апеляційної скарги про зміну змісту рішення суду першої інстанції, у зв'язку із зміною способу його виконання, не заслуговують на увагу, так як є помилковими.

Також колегія суддів критично відноситься до доводів апеляційної скарги стосовно того, що змінений порядок виконання рішення суду не узгоджується з вимогами ст.31 ЖК України, оскільки в даному випадку у рішенні суду йдеться про виконання договірних зобов'язань.

Що стосується посилання в апеляційній скарзі про забезпечення стягувача і членів його сім'ї жилим приміщенням відповідно до вимог житлового законодавства, то, на думку колегії суддів, йдеться про норми жилої площі, розмір жилих приміщень, вимог, що ставляться до жилих приміщень і таке інше (ст.ст.47, 48, 50 ЖК України).

Крім того, задоволення заяви державного виконавця ґрунтується на практиці Європейського суду з прав людини, яка доводить, що відсутність у стягувача ОСОБА_3 можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, вказує на порушення його прав, передбачених Європейською конвенцією про захист прав і основоположних свобод людини.

Інші доводи апеляційної скарги також не свідчать про порушення судом норм матеріального і процесуального права, що б могло бути підставою для зміни чи скасування ухвали суду.

За таких обставин, коли суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням вимог закону, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає відхиленню, отже, ухвалу місцевого суду від 25 грудня 2014 року в даній справі необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 314 ч.1 п.4, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе» відхилити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 грудня 2014 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -