У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 лютого 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Луспеник Д.Д., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 9 грудня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Глибоцької сільської ради Бориспільського району Київської області про скасування рішення органу місцевого самоврядування, анулювання держаного акта на право приватної власності на землю, передачу земельної ділянки у власність,

в с т а н о в и в:

У травні 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з указаним позовом, посилаючись на те, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є співвласницями жилого будинку та надвірних будівель по АДРЕСА_1. В їх спільному користуванні перебуває земельна ділянка, на якій розташовуються ці об'єкти нерухомого майна. 24 травня 1996 року Глибоцька сільська рада прийняла рішення, на підставі якого 30 березня 1998 року ОСОБА_4 отримала державний акт на право приватної власності на землю серії. У такий спосіб відповідач набула право власності на земельну ділянку, що перебувала у спільному користуванні. Позивачі вважають, що у результаті отримання позивачем державного акта на право приватної власності на землю порушено їх права.

Враховуючи наведене, просили суд скасувати рішення сільської ради та анулювати державний акт на право приватної власності на землю серії від 30 березня 1998 року. Крім того, позивачі просять передати в спільну сумісну власність сторін земельну ділянку площею 0,052 га для обслуговування жилого будинку та надвірних будівель, та передати у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,02 га за давністю користування нею.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 9 грудня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, та передати справу на новий судовий розгляд.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень й доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності зазначених судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Глибоцької сільської ради Бориспільського району Київської області про скасування рішення органу місцевого самоврядування, анулювання держаного акта на право приватної власності на землю, передачу земельної ділянки у власність за касаційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 9 грудня 2014 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Д.Д. Луспеник