У х в а л а

09 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого: Дьоміної О.О.,

суддів: Коротуна В.М., Парінової І.К., Дем'яносова М.В., Маляренка А.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 листопада 2014 року у справі за позовом прокурора м. Ірпеня Київської області до Коцюбинської селищної ради Київської області, ОСОБА_3, ОСОБА_1, третя особа: комунальне підприємство «Святошинське лісопаркове господарство» про визнання недійсними рішення, державного акта про право власності на земельну ділянку, визнання права власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року прокурор м. Ірпеня Київської області звернувся до суду з позовом до Коцюбинської селищної ради Київської області, ОСОБА_3, ОСОБА_1 про визнання недійсними рішення, державного акта про право власності на земельну ділянку, визнання права власності на земельну ділянку.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 15 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 30 вересня 2014 року, позов задоволено частково. Визнано недійсним рішення Коцюбинської селищної ради Київської області від 24 грудня 2008 року № 1940/25-5 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1». Визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 903291, виданий на ім'я ОСОБА_3 на земельну ділянку, площею 0,15 га кадастровий номер :01:040:0034 по АДРЕСА_1, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_1 та скасовано державну реєстрацію даного Державного акту. В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 листопада 2014 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2, було відмовлено.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 листопада 2014 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права.

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2, посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції ст. ст. 204, 215, 228, 321, 330, 388 ЦК України, ст. 155 ЗК України.

На підтвердження своїх доводів заявник долучив до заяви:

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 червня 2014 року у справі за позовом про визнання недійсним рішення селищної ради, визнання недійсним Державного акта на право власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельну ділянку;

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 травня 2014 року у справі за позовом про визнання недійсним рішення, державного акту на право власності на землю, визнання права власності на земельну ділянку;

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 травня 2014 року у справі за позовом про визнання недійсним рішення, Державного акта на право власності на землю, визнання права власності на земельну ділянку;

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 березня 2014 року у справі за позовом про визнання недійсним рішення, державного акта на право власності на земельну ділянку, визнання права власності держави Україна на земельну ділянку;

- рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2012 року у справі за позовом про визнання незаконними та скасування розпоряджень, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, договорів купівлі-продажу земельних ділянок, визнання права власності, повернення землі;

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 лютого 2014 року у справі за позовом про визнання недійсними рішення, державного акта на право власності на землю, визнання права власності на земельну ділянку;

Відповідно до статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 6 постанови від 30 вересня 2011 року № 11 «Про практику застосування статей 353 - 360 Цивільного процесуального кодексу України», заява про перегляд судових рішень у цивільних справах із підстав п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України може бути подана за сукупності таких умов: судом (судами) касаційної інстанції при розгляді двох або більше справ неоднаково застосовано одні й ті самі норми матеріального права; справи стосуються спорів, які виникли з подібних правовідносин; має місце ухвалення різних за змістом судових рішень судом (судами) касаційної інстанції. Неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права полягає, зокрема: у різному тлумаченні судами змісту і сутності правових норм, що призвело до різних висновків про наявність чи відсутність суб'єктивних прав та обов'язків учасників відповідних правовідносин; у різному застосуванні правил конкуренції правових норм при вирішенні колізій між ними з урахуванням юридичної сили цих правових норм, а також їх дії у часі, просторі та за колом осіб, тобто різне незастосування закону, який підлягав застосуванню; у різному визначенні предмета регулювання правових норм, зокрема застосуванні різних правових норм для регулювання одних і тих самих правовідносин або поширенні дії норми на певні правовідносини в одних випадках і незастосуванні цієї самої норми до аналогічних відносин в інших випадках, тобто різне застосування закону, який не підлягав застосуванню; у різному застосуванні правил аналогії права чи закону у подібних правовідносинах. Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Зі змісту доданих до заяви ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 червня 2014 року, 21 травня 2014 року, 15 травня 2014 року, 19 березня 2014 року, від 12 лютого 2014 року та рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2012 року на які посилається заявник, не вбачається неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, оскільки вищевказані судові ухвали касаційної інстанції постановлені у справах, де предмет спору, зміст позовних вимог не є тотожними та ухвалені у справах за різних встановлених судами фактичних обставин, тому в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом прокурора м. Ірпеня Київської області до Коцюбинської селищної ради Київської області, ОСОБА_3, ОСОБА_1, третя особа: комунальне підприємство «Святошинське лісопаркове господарство» про визнання недійсними рішення, державного акта про право власності на земельну ділянку, визнання права власності на земельну ділянку, за заявою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2, про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 листопада 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: В.М. Коротун

М.В. Дем'яносов

І.К. Парінова

А.В. Маляренко