Справа № 686/9389/15-ц
Провадження № 6/686/189/15
УХВАЛА

Іменем України

26 травня 2015 рік м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Колієва С.А.

при секретарі Конопко А.П.

за участю представника ДВС ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький подання державного виконавця Першого МВ ДВС Хмельницького МРУЮ ОСОБА_1, яке погоджено з начальником Першого МВ ДВС Хмельницького МРУЮ ОСОБА_2 про тимчасове обмеження права виїзду за межі України ОСОБА_3, -

встановив:

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернувся державний виконавець Першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького МРУЮ із поданням, в якому просив винести рішення, яким тимчасово обмежити ОСОБА_3 у праві виїзду за територію України. В обґрунтування подання зазначено, що в провадженні Першого МВ ДВС Хмельницького МРУЮ знаходиться виконавче провадження з примусового виконання рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрат на лікування у сум 6 744 гривень. Боржник в добровільному порядку рішення суду не виконує, із встановлених даних вбачається, що ще під час розгляду справи в суді здійснив відчуження належного йому майна.

Суд, перевіривши матеріали справи доказами приходить до висновку що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, зі змісту ч.1, ч.4 ст.313 ЦК України, п.5 ч.1, ч.2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.377-1 ЦПК України слідує, що лише наявність у особи зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням чи рішенням іншого органу (посадової особи), від виконання яких вона ухиляється, є підставою для вжиття до цієї особи заходу забезпечення виконання рішень у вигляді обмеження її у праві виїзду за межі України.

Під поняттям «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

У доданих до подання матеріалах відсутні дані про направлення боржникові постанови про відкриття виконавчого провадження у строк та порядку визначеному чинними на той час приписами Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з цим, суд вважає, що з досліджених доказів, зокрема з власноручного пояснення ОСОБА_3 слідує, що вже 16 вересня 2014 року він достовірно дізнався про наявність на примусовому виконанні в органі ДВС судового рішення та про своє зобов'язання сплатити стягнуті кошти на погашення заборгованості перед ОСОБА_4

Проте, будучи обізнаним зі змістом судового рішення та достовірно знаючи про відкрите виконавче провадження і про необхідність сплатити вказані кошти, боржник маючи певні доходи, оскільки винаймає житло, ці обов'язки тривалий час взагалі не виконує, і не з'являється за своєю ініціативою до відділу ДВС та не надає державному виконавцю відповідних платіжних документів чи пояснень з приводу причин несплати, як того вимагають ч.5 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» і п.7.23 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом МЮ України від 02 квітня 2012 року №512/5. При цьому суд враховує, що у своїх поясненнях боржник зобовязався частково погашати наявний у нього борг, проте з вересня 2014 року жодних дій щодо сплати заборгованості не вчинив.

Ці факти суд розцінює як свідоме діяння (бездіяльність) боржника, що спрямоване на невиконання обов'язку сплати заборгованості у виконавчому провадженні, оскільки жодних доказів наявності об'єктивних перешкод у цьому не здобуто.

Враховуючи, що будь-які дані про документування боржника паспортом для виїзду за кордон в матеріалах відсутні, суд вважає можливим встановити ОСОБА_3 обмеження без вилучення у нього такого документу.

На підставі наведеного та керуючись ст. 377-1 ЦПК України, Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», суд -

ухвалив:

Подання державного виконавця Першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького МРУЮ ОСОБА_1 задовольнити.

Тимчасово, до повного виконання рішення суду Дунаєвецького районного суду від 28.03.2014 року (674/138/14-ц) про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрат на лікування у сумі 6 744 гривень, обмежити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 у праві виїзду за межі України без вилучення у нього паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до апеляційного суду Хмельницької області протягом п'яти днів з дня її проголошення .

Суддя: С.А.Колієв