справа № 619/2412/15-ц
провадження №4-с/619/12/15
У Х В А Л А

Іменем України

06 серпня 2015 року Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Нечипоренко І.М.

за участю секретаря

судового засідання - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області, заінтересована особа ОСОБА_3,

встановив

ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить зобов'язати державного виконавця ВДВС Дергачівського РУЮ Харківської області Овчаренко Ю.В. надати матеріали виконавчого провадження за номером ЄДРВП 43739090 для ознайомлення; визнати неправомірною та скасувати постанову від 21.10.2014 винесену державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Дергачівського районного управління ОСОБА_4 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження 2-х кімнатної квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 яка належить на праві власності ОСОБА_5; визнати неправомірною та скасувати постанову від 07.11.2014 винесену державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Дергачівського районного управління ОСОБА_4 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження транспортний засіб № кузов WDB 9502031 R 346192, 1998 року випуску синього кольору державний номер 27488ХА, транспортний засіб RENDERS NS4L32, 1997 року випуску, чорного кольору № шасі WRA3ZS434VCBL0360, державний номер НОМЕР_1, транспортний засіб MAN F2000, 1997 року випуску білий, № шасі WMA T32M993M241097, державний номер 336060 ХА, транспортний засіб CHEVROLET ЕРІКА 2007 року сірого кольору, № двигуна Х20D1065018К № кузова KL1LF69KE7B060415 державний номер НОМЕР_2, транспортний засіб РЕUGEOT605, 1991 року випуску, зеленого кольору VF36BR6A290784835, державний 78111ХА, які належать ОСОБА_5 В обґрунтування скарги зазначив, що 09.11.2009 року Дергачівським районним судом Харківської області видано виконавчий лист № 2-1781 про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки з боржника ОСОБА_5, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь стягувача ОСОБА_3. 18.06.2014 року державним виконавцем відділу ДВС Дергачівського районного управління ОСОБА_4, на підставі даного виконавчого листа відкрито виконавче провадження за номером ЄДРВП 43739090. Заявник являється представником боржника ОСОБА_5 і 15.05.2015 до відділу ДВС Дергачівського районного управління подано заяву про ознайомлення та знімання копій із матеріалами вищевказаного виконавчого провадження. На його звернення відділом ДВС Дергачівського районного управління юстиції Харківської області в особі начальника відділу ОСОБА_6 надано письмову відповідь за вих. № 2265 від 28.05.2015 про те, що станом на 28.05.2015 виконавчих документів у відділі ДВС Дергачівського районного управління юстиції Харківської області відносно ОСОБА_5 не перебуває та 02.12.2014 року державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 10 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження" та направлено за належністю до Дзержинського В ДВС ХМУЮ. При ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження у Дзержинському відділі Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ним було встановлено, що держаним виконавцем відділу ДВС Дергачівського районного управління юстиції ОСОБА_4 направлено наступні документи: постанова про закінчення, акт державного виконавця, постанова про стягнення витрат виконавчого провадження, копія довідки з місця роботи, розрахунок заборгованості, виконавчий документ, інші документи не надавались та знаходяться у відділі ДВС Дергачівського РУЮ. Однак, держаний виконавець ОСОБА_4 в порушення наказу №74/5 від 15.12.1999 року не надала всіх відповідних копій документів. Йому стало відомо, що 21.10.2014 року та 07.11.2014 року винесено постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, які він вважає незаконним та такими, що підлягають скасуванню, оскільки порушують права та інтереси боржника ОСОБА_5 на вільне володіння користування та розпорядження його майном. За загальним правилом, що передбачене ч.1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. У відповідності до ч.2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Тому, як випливає з оскаржуваних постанов, державний виконавець виніс їх на підставі ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження». Отже, ч.5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт застосовується для забезпечення збереження майна боржника, що підлягає наступній передачі стягувачеві або реалізації. В той час, ч. 7 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що вилучення арештованого майна з передачею його для реалізації проводиться у строк, встановлений державним виконавцем, але не раніше, ніж через пять днів після накладання арешту. При таких обставинах, з наведених вище норм Закону України «Про виконавче провадження» випливає, що у випадку відмови боржника здійснити або ж здійснювати виплату заборгованості за виконавчим листом чи сплати періодичних платежів, обовязок виконання якого випливає з виконавчого документу, державний виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, шляхом накладання арешту, вилучення його в боржника та здійснити його реалізацію з метою виконання виконавчого документу. Однак, державний виконавець наклавши арешти на квартиру та транспортні засоби, не мав та не має на меті реалізовувати це майно, а лише наклав його з метою забезпечення виконання виконавчого документу. При цьому, як випливає з положення ч. 7 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець після накладання арешту майна зобовязаний встановити строк вилучення та наступної передачі на реалізацію арештованого майна, чого ї не було здійснено державним виконавцем. Також, у відповідності до ч.6 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, повязаних з проведенням виконавчих дій на виконання в все майно боржника або на окремо визначене майно боржника. При цьому, державний виконавець не повідомляв боржника про наявність в нього суми боргу на час накладання арешту на квартиру та на транспортні засоби. Як стало відомо йому, як представнику божника ОСОБА_5 після ознайомлення з виконавчим провадженням 08.06.2015 року, що в нього сума заборгованості станом на 01.12.2014 року складає 26 902 грн. В той час, що арешт може бути накладений лише в межах суми стягнення, яка складає 26 902 грн., в той час як арешт був закладений на всю квартиру на всі вище перераховані транспорті засоби та оголошено заборону на їх відчуження.

Державний виконавець ВДВС Дергачівського РУЮ Харківської області Овчаренко Ю.В. або будь-яка інша посадова особа ВДВС у судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки.

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки.

Заявник ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надавши заяву про підтримання скарги та розгляду справи без його участі.

Перевіривши матеріали справи, всі наявні у справі докази, суд дійшов до висновку про задоволення скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV (Закон N 606-XIV) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону N 606-XIV державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 11 Закону N 606-XIV встановлено, що державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

Відповідно до положень ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як розяснено в п. 4 Постанови Пленуму ВССУ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» на підставі статті 8 Закону про виконавче провадження сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Суди мають ураховувати, що до учасників виконавчого провадження, які мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, належать також представники сторін за законом чи договором, які діють від їх імені.

ОСОБА_2 відповідно до довіреності від 6 травня 2015 року, посвідченої приватним нотаріусом Дергачівського РНО ОСОБА_7, являється представником ОСОБА_5 (а.с.10).

09.11.2009 року Дергачівським районним судом Харківської області видано виконавчий лист № 2-1781 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття, починаючи з 02.06.2009 року.

Згідно ч.2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) державний виконавець надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження.

Згідно п.2.12 «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої Наказом міністра Юстиції України за №512/5 від 02.04.2012 року, сторона виконавчого провадження (її представник) може знайомитися з матеріалами виконавчого провадження у відповідному органі ДВС у спеціально визначений для прийому громадян час і в тому обсязі, в якому вона бажає, за усним клопотанням до державного виконавця.

Пунктом 2.12.1 Інструкції встановлено, що за бажанням сторони виконавчого провадження (її представника) ознайомитись із матеріалами виконавчого провадження в інший час, виконавче провадження надається їй для ознайомлення на підставі письмової заяви, в якій зазначаються бажана дата та час ознайомлення, за резолюцією начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження здійснюється в приміщенні органу ДВС та у присутності державного виконавця, про що у виконавчому провадженні робиться відмітка із зазначенням дати ознайомлення та особи, яка ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження п.2.12.2 Інструкції.

Сторона виконавчого провадження має право робити копії з документів виконавчого провадження, виписки з них п.2.12.3 Інструкції.

15 травня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до начальника ВДВС ОСОБА_6 з заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 2-1781 про стягнення з ОСОБА_5 аліментів (а.с.29).

Як вбачається з відповіді начальника відділу ОСОБА_6 від 28.05.2015 року за вих. № 2265 станом на 28.05.2015 року виконавчих документів щодо боржника ОСОБА_5 на виконанні у відділі не перебуває. 02.12.2014 року державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п.10 ст. 49 згаданого вище Закону та направлена за належністю до Дзержинського ВДВС ХМУЮ (а.с.28).

При ознайомленні ОСОБА_2 з матеріалами виконавчого провадження у Дзержинському ВДВС ХМУЮ, там містились наступні документи: постанова про закінчення виконавчого провадження, акт державного виконавця, постанова про стягнення витрат, копія довідки з місця роботи, розрахунок заборгованості та виконавчий документ. Даний факт підтверджено копією супровідного листа (а.с.15), де в якості додатку перераховані указані вище документи.

При цьому, заявнику стало відомо про наявність постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07.11.2014 року на транспортний засіб № кузов WDB 9502031 R 346192, 1998 року випуску синього кольору державний номер 27488ХА, транспортний засіб RENDERS NS4L32, 1997 року випуску, чорного кольору № шасі WRA3ZS434VCBL0360, державний номер НОМЕР_1, транспортний засіб MAN F2000, 1997 року випуску білий, № шасі WMA T32M993M241097, державний номер 336060 ХА, транспортний засіб CHEVROLET ЕРІКА 2007 року сірого кольору, № двигуна Х20D1065018К № кузова KL1LF69KE7B060415 державний номер НОМЕР_2, транспортний засіб РЕUGEOT605, 1991 року випуску, зеленого кольору VF36BR6A290784835, державний 78111ХА, які належать ОСОБА_5 та постанови від 21.10.2014 року про арешт та заборону відчуження квартири АДРЕСА_2, копії яких містяться на а.с.18, 19.

З метою зясування обставин справи щодо винесення зазначених вище постанов від 21.10.2014 року та 07.11.2014 року, судом неодноразово направлявся лист начальнику ВДВС Дергачівського РУЮ про надання матеріалів виконавчого провадження у відношенні ОСОБА_5, однак, матеріали провадження суду надані не були, тому суд розглядає справу на підставі наявних у ній доказів.

Як передбачено п. 4.9.3. наказу МЮУ № 74/5 від 15.12.1999 року у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби державний виконавець до копії постанови про закінчення виконавчого провадження додає копії постанов про накладення арешту на кошти чи майно боржника, копії документів щодо майнового стану боржника та його доходів.

Враховуючи, що ОСОБА_2 посадовою особою державної виконавчої служби Дергачівського РУЮ ОСОБА_6 матеріали виконавчого провадження щодо боржника ОСОБА_5 надані не були, та враховуючи, що постанови про накладення арешту від 21.10.2014 року та 07.11.2014 року не були направлені до Дзержинського ВДВС ХМУЮ, скарга в цій частині підлягає задоволенню з зобовязанням ОСОБА_4 надати для ознайомлення всі наявні документи щодо виконання виконавчого листа № 2-1781 від 09.11.2009 року, виданого Дергачівським районним судом Харківської області.

Що стосується скарги в частині визнання неправомірними та скасування постанов про накладення арешту, суд зазначає наступне.

Майном як особливим об'єктом вважаються окремі речі, сукупність речей, а також майнові права і обов'язки (частина 1 статті 190 ЦК України). Майнові права є неспоживчою річчю та визнаються речовими правами.

Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» дає визначення поняття «майнові права», які можуть оцінюватися, як будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги (стаття 3 цього Закону).

За змістом ч. 1 ст. 64 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" стягнення звертається на майно, належне боржникові - юридичній особі на праві власності або закріплене за ним, лише у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів, достатніх для покриття заборгованості.

Частинами 1-3 ст. 57 зазначеного Закону арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Відповідно до ч.4 Закону копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Враховуючи, що боржником до теперішнього часу оскаржувані постанови не отримані і даний факт не спростований ВДВС Дергачівського РУЮ, строк для оскарження постанови не пропущений.

Як вбачається з матеріалів справи заборгованість по аліментах, станом на 01.12.2014 року, становить 26902,05грн. (а.с.21), при цьому, із наявних у матеріалах справи фотокопій постанов про накладення арешту, відсутні відомості проведення оцінки майна боржника для встановлення співмірності суми стягнення та вартості майна, необхідного для стягнення даної заборгованості, натомість арешт накладено на двокімнатну квартиру та пять транспортних засобів, що суперечить положенням ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження.

До того ж, державний виконавець, ненадавши боржнику можливості добровільно сплатити заборгованість, що утворилася, непересвідчившись про можливість виконання рішення без вжиття примусових заходів, чи вжиття інших заходів, передчасно виніс постанову про арешт майна боржника. Окрім накладення арешту на майно боржника, державним виконавцем не надано суду жодного доказу вжиття виконавчих дій по примусовому виконанню рішення чеського суду.

Керуючись ст. ст. 383-387 ЦКП України, суд

постановив

Скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця ВДВС Дергачівського РУЮ ОСОБА_4 щодо ненадання матеріалів виконавчого провадження для ознайомлення та зобов'язати начальника відділу Державної виконавчої служби Дергачівського РУЮ Харківської області надати ОСОБА_2 матеріали виконавчого провадження за номером ЄДРВП 43739090 для ознайомлення.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Овчаренко Ю.В. щодо винесення

постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 21.10.2014 року, стосовно дво-кімнатної квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_5; та від 07.11.2014 року стосовно транспортного засобу № кузов WDB 9502031 R 346192, 1998 року випуску синього кольору державний номер 27488ХА, транспортний засіб RENDERS NS4L32, 1997 року випуску, чорного кольору № шасі WRA3ZS434VCBL0360, державний номер НОМЕР_1, транспортний засіб MAN F2000, 1997 року випуску білий, № шасі WMA T32M993M241097, державний номер 336060 ХА, транспортний засіб CHEVROLET ЕРІКА 2007 року сірого кольору, № двигуна Х20D1065018К № кузова KL1LF69KE7B060415 державний номер НОМЕР_2, транспортний засіб РЕUGEOT605, 1991 року випуску, зеленого кольору VF36BR6A290784835, державний 78111ХА, які належать ОСОБА_5 та зобовязати скасувати зазначені постанови.

Апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня її проголошення Харківському апеляційному суду через Дергачівський районний суд Харківської області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: І.М. Нечипоренко