ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3557/15-ц
провадження № 2/753/2965/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2015 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Дубас В.А., при секретарі Іващенко Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дарницького районного суду м. Києва заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за цивільним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, суд -

в с т а н о в и в:

У провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває зазначена цивільна справа про стягнення заборгованості за договором позики.

Позивач одночасно з пред»явленням позову звернулась до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, яка на праві власності належить відповідачеві.

Обгрунтовуючи заяву про забезпечення позову ОСОБА_2 посилалась на те, що сума боргу відповідача перед позивачем у 1 268 127 грн. 03 коп. є значною, відповідач на численні прохання позивача категорично відмовляється повертати борг, постійно ухиляється від цього, що підтверджує те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У судовому засіданні 03.06.2015 року представник позивача ОСОБА_4 вказану заяву підтримав та наполягав на її задоволенні.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заяву про забезпечення позову необхідно задовольнити виходячи з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 1 статті 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно з ч.3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України суд застосовує види забезпечення позову визначені ч. 1 цієї статті, зокрема шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, забороною вчиняти певні дії тощо, а у разі необхідності може застосувати інші види забезпечення позову.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з матеріалів справи спір між сторонами виник з приводу неповернення відподачем позивачеві грошових коштів за договорами позики у вигляді розписки.

Як вбачається з письмової відповіді КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» від 14.04.2015 року квартира АДРЕСА_1 дійсно належить відповідачеві ОСОБА_3 на праві власності.

Пунктом 6 вказаної Постанови Пленуму ВСУ передбачено, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов'язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

З огляду на викладені обставини, враховуючи положення ст.ст. 151, 152 ЦПК України, суд вважає за необхідне заяву про забезпечення позову задовольнити, оскільки позивачем доведено суду те, що згадана квартира дійсно належить відповідачу, також позивачем надано докази на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення судом позовної заяви та стягнення боргу за договором позики.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 151 - 153 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Заяву про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності відповідачеві ОСОБА_3.

Стягувач: ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка Росії, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2; індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Боржник: ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка Київської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1; індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_2).

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Строк пред'явлення до виконання один рік.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання ухвали суду.

Оскарження ухвали суду не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

СУДДЯ В.А. ДУБАС