Справа № 352/2567/14-ц
Провадження № 2/352/142/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2015 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Струтинського Р.Р.,

секретаря Мотрук Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тисменицького районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Вільшаницької сільської ради про визнання права власності,-

в с т а н о в и в :

Позивач подав позов до відповідача про визнання права власності. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 1987 року нею разом із чоловіком, ОСОБА_2 було побудовано житловий будинок, розміщений за адресою: АДРЕСА_1. Вказане підтверджується довідкою Вільшаницької сільської ради про перейменування вулиць. За цією ж адресою 1989 року був побудований сарай, викопано криницю. На будинок разом із допоміжними будівлями та спорудами у жовтні 2014 року виготовлено технічний паспорт. ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік її помер. Вона проживала з чоловіком однією сімєю, з часу його побудови і до моменту смерті чоловіка. Інших членів сімї у будинку не було зареєстровано, що підтверджується довідкою відповідача. Для обслуговування даного житлового будинку із допоміжними спорудами було надано земельну ділянку площею 0,22 га, для обслуговування вищевказаного будинку. 29.10.2014 року вона звернулася до державної нотаріальної контори в Тисменицькому районі із заявою про прийняття спадщини по закону. Однак звернення не дало позитивного результату, оскільки документи щодо права власності померлого чоловіка належно не були оформлені. Через дану обставину вона не можеоформити право власності на себе. Право власності на будинок не оформлялося документально, оскільки положеннями постанови Ради Міністрів УРСР від 12.03.1981 року № 125 «Про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів», які регулювали оформлення права власності на об'єкти нерухомості, завершені будівництвом, що діяла на момент завершення нами будівництва спірного будинку, не передбачалося для індивідуальних житлових будинків, побудованих у сільській місцевості.

Позивач у судове засідання не з'явився. Від нього надійшла заява, в якій він просить справу розглядати за його відсутності, позов просить задоволити.

Представник Відповідача в судове засідання не з'явився. Від нього надійшла заява, в якій він просить розглядати справу без його участі, позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Дослідивши матеріали справи та зібрані по ній докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

З 1987 року позивач фактично, правомірно івідкрито володіє житловим будинком і допоміжними спорудами за адресою АДРЕСА_1 у конфігурації, відображеній у технічному паспорті, стежить за його технічним станом, здійснює необхідний ремонт, сплачує комунальні послуги, зберігає всю існуючу документацію на будинковолодіння. 03.11.2014 року позивач звернулася до відповідача про документальне підтвердження, надання інформаційної довідки про те, що вона дійсно володіє та користується житловим будинком, розташованим по АДРЕСА_1, у чому було відмовлено. У довідці, яка видана Вільшанецькою сільською радою №209/02-30 від 03.11.2014 року вказано, що жодних доказів права власності позивача на цей будинок із будівлями та спорудами відповідач не бачив, а тому підтверджувати права власності останньої не буде та підтверджує, що позивач із покійним чоловіком разом побудували житловий будинок у 1987 році, проживали там разом до смерті чоловіка та позивач проживає за даною адресою і на даний час.

В силу ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти.

У відповідності до ст. 1296 ч.3 ЦК України відсутність свідоцтва про право наспадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватноївласності є непорушним.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними і обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 317, 319, 328, 344, 392, 397, 1258, 1261, 1268, 1296, 1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, -

вирішив:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, сарай, криницю, що розміщені за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до Апеляційного суду Івано-Франківської області подається впродовж десяти днів з дня його проголошення через Тисменицький районний суд. Особи, що брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу впродовж десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий Р.Р. Струтинський