ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2015 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі головуючої судді-Ковалевської Л.М., з участю секретаря-Омельчук С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Фастові скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця ВДВС Фастівського МРУЮ,-

в с т а н о в и в :

До суду зі скаргою на дії державного виконавця ВДВС Фастівського МРУЮ звернувся ОСОБА_1 посилаючись на те, що 25.03.2015 року його було викликано до відділу ДВС у зв»язку з заборгованістю по аліментах, але про таке рішення суду скаржник взагалі нічого не знав, про існування заборгованості по аліментах йому теж не було відомо, оскільки його не викликали в судове засідання з приводу стягнення з нього аліментів, а тому вважає дії державного виконавця протиправними та просить скасувати довідку розрахунок заборгованості від 25.03.2015 року.

В судовому засіданні скаржник та його представник вимоги скарги підтримали та просили задовольнити.

Представник відділу ДВС Фастівського МРУЮ категорично заперечувала проти задоволення скарги, вважає, що відсутні правові підстави для її задоволення.

Стягувачка ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомила суду, що її колишній чоловік-Лола В.О. був присутнім при розгляді справи в 2007 році про стягнення з нього аліментів, більше того, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина. Проте, вона протягом семи років після рішення суду чекала, що ОСОБА_1 буде самостійно в добровільному порядку буде допомагати утримувати дитину, а не дочекавшись, в січні 2014 року звернулась до відділу ДВС з заявою про прийняття до виконання виконавчого листа.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження можуть звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст.385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк може бути поновлено судом.

Статтею 74 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено порядок стягнення аліментів, а саме: порядок стягнення аліментів визначається законом. У разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника. Розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: у разі якщо виконавчий документ уперше надійшов для виконання; за заявою сторін виконавчого провадження; в інших передбачених законом випадках.

Згідно ч.10 ст.74 цього закону за наявності заборгованості із сплати аліментів у розмірі, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів.

Як було встановлено в судовому засіданні, в січні місяці 2014 року до відділу ДВС Фастівського МРУЮ звернулась ОСОБА_2 з заявою про прийнняття до виконання виконавчого листа № 2-1466/2007 виданого Фастівським міськрайонним судом Київської області. Державним виконавцем 30.01.2014 року було відкрито виконавче провадження про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Інших дітей у ОСОБА_1 не має, аліментів нікому не сплачує.

Відповідно до ч.3 ст.22 ЗУ «Про виконавче провадження», рішення про стягнення періодичних платежів можуть бути пред»явлені для виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Отже, в даному випадку, після звернення стягувачки з заявою до відділу ДВС на законних підставах державним виконавцем було правомірно відкрито виконавче провадження (хоча і після спливу семи років після прийняття рішення).

Згідно реєстру поштових відправлень вихідної кореспонденції державним виконавцем 05.02.2014 року на адресу боржника ОСОБА_1 було відправлено виклик та саму постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с.18,19).

Відповідно до п.6 ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження» боржник зобов'язаний: утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Проте, на виклик державного виконавця, ОСОБА_1 з»явився лише в січні 2015 року.

Щодо посилання скаржника про те, що йому взагалі було невідомо про рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання сина, то суд вважає ці доводи безпідставними та такими, що не відповідають дійсності, оскільки під час розгляду скарги було оглянуто матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів (спрва № 2-1466/2007), де згідно із матеріалами справи встановлено, що відповідач ОСОБА_1 був присутнім при розгляді справи та не заперечував проти стягнення з нього аліментів. До того ж, дане рішення суду ОСОБА_1 не оскаржував.

Як зазначив державний виконавець, 27.01.2015 року до відділу ДВС надійшла заява ОСОБА_1 про надання копії справи щодо сплати аліментів, але після ознайомлення з нею, він не надав жодного документу на підтвердження сплати ним аліментів на утримання сина та про місце своєї роботи.

В результаті отриманої інформації на запити державного виконавця і було складено оскаржувану довідку про заборгованість по аліментах.

Дана скарга була подана до суду шляхом поштового відправлення 06.04.2015 року.

Скаржник стверджує про те, що оскаржувану довідку він отримав саме 25.03.2015 року і вважає, що саме в цей день він дізнався про порушення своїх прав.

Згідно вимог статті 385 ЦПК України, скаржником пропущено термін подачі даної скарги до суду. Клопотань про поновлення строку на оскарження скаржником не заявлялось.

Враховуючи все вищевикладене суд вважає, що відсутні будь-які правові підстави для визнання дій державного виконавця протиправними, оскільки державний виконавець діяв в рамках закону, прийняв рішення відповідно до своїх повноважень, права і свободи скаржникапорушені не були, а тому не підлягає до задоволення і вимога ОСОБА_1 про скасування довідки розрахунку заборгованості.

Керуючись ст. 383-387 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом п»яти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ Л.М.Кавалевська