РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/4155/15-ц

пр. № 2/759/2991/15

25 травня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Коваль О.А.

при секретарі Ярмощук К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 16 лютого 2002 року вони з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проте спільне, подружнє життя у них не склалося, спільне господарство не ведеться, фактичні сімейні відносини між ними не підтримуються з жовтня 2014 року, примирення між подружжям неможливе. А тому, у зв'язку з вищезазначеним, позивач просить вказаний шлюб розірвати.

ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та наполягав на розірванні шлюбу та додатково повідомив, що їх дитина, за обопільною згодою сторін, буде проживати разом з матір'ю .

Відповідачка в судовому засіданні проти позову не заперечувала, підтвердила, що шлюбно-сімейні відносини припинено з жовтня 2014 року, також висловила бажання вказаний шлюб розірвати.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази та матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

16 лютого 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про що зроблено актовий запис № 164, що вбачається з копії свідоцтва про одруження Серія НОМЕР_1 (а.с. 3).

Від вказаного шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народення Серія НОМЕР_2 (а.с. 4).

Згідно ч.2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взажмні права та обов 'язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (ч.1 ст. 21 цього Кодексу).

Причиною розпаду сім'ї сторін стали різні погляди на життя та неможливість подальшого спільного життя. Подружжя не знаходить взаємопорозуміння в сімейних відносинах, шлюбно-сімейні стосунки між ними припинені з жовтня 2014 року. Сім'я існує лише формально. Спорів матеріального характеру сторони не заявили.

Позивачем було долучено до матеріалів справи копію договору про виховання дитини та сплату аліментів, що в свою чергу свідчить про відсутність спору у сторін з цього приводу.

Як зазначали сторони у судовому засіданні, примирення між ними неможливе.

За таких обставин, суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, а тому шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач після розірвання шлюбу бажає надалі іменуватися шлюбним прізвищем «ОСОБА_2».

Керуючись ст.ст. 110, 112, 113 СК України; ст.ст. 10, 59, 60, 212, 213, 215, 218, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 16 лютого 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві , за актовим записом № 164 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_2 шлюбне прізвище «ОСОБА_2».

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі протягом 10 днів апеляційної скарги з дня його проголошення через Святошинський районний суд м.Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: