АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/791/283/15 Головуючий в І інстанції Кириленко М.О.
Категорія 46 Доповідач: Ігнатенко П.Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року лютого місяця 19 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Ігнатенко П.Я.
Суддів:Воронцової Л.П.
Чиркової К.Г.
При секретарі:Цулукіані І.О.

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 04 грудня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про визнання спільною сумісною власністю подружжя,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року ОСОБА_6 звернулася до суду із вказаним вище позовом, посилаючись на те, що у період з 24 березня 2007 року по 15 вересня 2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5. За час шлюбу сторонами за договором купівлі-продажу придбано квартиру, що зареєстрована на ім'я відповідача. На підставі викладеного, позивачка просила суд визнати квартиру АДРЕСА_1 об'єктом спільної сумісної власності подружжя, а також визнати за нею право власності на ? частину зазначеної квартири.

Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 04 грудня 2014 року позов задоволено.

Визнано квартиру за адресою: АДРЕСА_1 об'єктом спільної сумісної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_5.

Визнано за ОСОБА_6 на ? частину квартири за вказаною вище адресою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у зв'язку зі спливом строку позовної давності.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 60 СК Україникожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з 24 березня 2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 15 вересня 2011 року шлюб між сторонами розірвано. Рішення набрало законної сили 26 вересня 2011 року (а.с.5-6).

На підставі договору купівлі-продажу від 23 травня 2007 року ОСОБА_5 придбав у власність квартиру АДРЕСА_1 (а.с.7).

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 14 березня 2013 року, яке ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 21 травня 2013 року залишено без змін, встановлено, що спірне житло набуте подружжям за час шлюбу, а отже належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності.

З огляду на викладене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, визнавши квартиру АДРЕСА_1, спільною сумісною власністю подружжя та визнавши за ОСОБА_6 право власності на ? її частину.

За таких обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_6.

Посилання апелянта на те, що судом безпідставно не застосовано наслідки спливу строку позовної давності, колегією суддів до уваги не приймаються.

Так, відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 21.12.2007, № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", початок позовної давності для вимоги про поділ спільного майна подружжя, шлюб якого розірвано, обчислюється не з дати прийняття постанови державного органу РАЦС (статті 106, 107 СК) чи з дати набрання рішенням суду законної сили (статті 109, 110 СК), а від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності (ч. 2 ст. 72 СК).

Тобто, визначальним для висновку про застосування строку позовної давності у спорі про поділ майна подружжя, заявленому після розірвання шлюбу, є саме момент, коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Звертаючись до суду у вересні 2012 року з позовом про визнання права власності на майно набуте під час шлюбу ОСОБА_6 вказувала, що спірна квартира придбана на її кошти, а тому вона є власником зазначеного житла. Проте її колишній чоловік відповідач по справі ОСОБА_5 цей факт не визнав та у листопаді 2012 року звернувся до суду із зустрічною позовною заявою про усунення перешкод в користуванні житлом та виселення. За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для застосування наслідків спливу строку позовної давності.

Інші доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого у справі рішення, а тому підлягають відхиленню.

Оскільки порушень норм матеріального і процесуального права, що можуть слугувати підставою для скасування чи зміни судового рішення, колегією суддів не встановлено, то підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається, рішення законне та обґрунтоване і має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, - відхилити.

Рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 04 грудня 2014 року,- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: