Справа №534/987/15-ц
Провадження №2/534/497/15
24.07.2015 року м. Комсомольськ
Комсомольський міський суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Солохи О.В,
за участю секретаря - Жукової Н.А.
сторін: позивач ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2 (за договором), відповідач не зявився, третя особа не зявився, представник третьої особи ОСОБА_2 (за договором), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_3, в якому прохає визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що вона та її син ОСОБА_4 є власниками вказаного нерухомого майна на праві спільної часткової власності. За зазначеною адресою разом із позивачами зареєстрований відповідач ОСОБА_3, який у помешканні з листопада 2013 року не проживає, участі в утриманні житла не приймає, але добровільно знятись з реєстрації не бажає, що перешкоджає позивачам вільно користуватись своєю власністю та розпоряджатися нею.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала заявлені нею позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала.
Будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідач ОСОБА_3 до суду не з'явився. Правом надання заперечень та доказів на їх підтвердження не скористався, тому справу розглянуто у заочному порядку у межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих позивачем.
Третья особа ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, але його представник в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 та не заперечував проти їх задоволення.
Будучи допитаним в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона працює вахтовою за іншою адресою та вказала на те, що бачить кожен день відповідача та підтвердила той факт, що відповідач проживає за іншою адресою з невідомою їй жінкою.
Встановивши всі обставини справи та виходячи із досліджених доказів у їх сукупності, суд доходить висновку про задоволення позову у повному обсязі з наступних мотивів.
На підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Комсомольською міською радою народних депутатів 14.03.2001 р., позивачка ОСОБА_1, третя особа по справі ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_3 є власниками у рівних частках (по 1/3 частині) квартири АДРЕСА_2 (а.с. 7). На підставі договору дарування від 22.11.2002 року третя особа ОСОБА_4 прийняв від відповідача ОСОБА_3 у дар 1/3 частину вищевказаної квартири (а.с. 8). Як вбачається із акту обстеження складу сімї від 19.03.2015 р. посвідченого КЖРЕП № 2 м. Комсомольська, відповідач ОСОБА_3 починаючи з листопада 2013 року у приміщенні не проживає (а.с. 9).
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За нормою ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Разом із тим, згідно із ст.405 даного кодексу члени сім'ї власника, які проживають разом із ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, відповідно по положень ст.72 ЖК України провадиться в судовому порядку.
Здійснюючи судочинство на засадах змагальності сторін, суд, проаналізувавши надані письмові докази, з урахуванням рівності прав сторін щодо їх подання та доведення перед судом їх переконливості, дійшов висновку про те, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт не проживання відповідачем у вказаному жилому приміщенні понад встановлені ст.405 ЦК України строки.
Згідно з роз'ясненнями, що містяться в постанові ПВСУ № 2 від 12.04.1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_3 з листопада 2013 р., тобто більш як один рік у квартирі не проживає, особистих речей у помешканні не зберігає, участі в утриманні житла не приймає, що дає суду підстави дійти висновку про відсутність у відповідача поважної причини для не проживання у належній позивачу та третій особі квартирі, так само як такого наміру в цілому, з огляду на що пред'явлений позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення повністю.
З огляду на викладене, та керуючись ст.ст. 316,319,391,405 ЦК України, ст.72 ЖК України, ст.ст. 213, 215, 224-226, 228, 294 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3 1963р.н., таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_3.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через суд, що ухвалив рішення шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 28.07.2015 року.

Суддя підпис ОСОБА_6

Згідно з оригіналом.

Суддя О.В. Солоха