Справа № 342/1174/14-ц
Провадження № 2/342/14/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

секретаря судового засідання Петруняк Н.А.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до Сороківської сільської ради, ОСОБА_3, в інтересах якого діє ОСОБА_4, про встановлення факту проживання однією сім'єю та про визнання права власності на будинковолодіння, та за позовом ОСОБА_5, в інтересах якого діє директор Снятинського дитячого будинку-інтернату ОСОБА_4, до Сороківської сільської ради, ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулась в суд з позовом до Сороківської сільської ради про встановлення факту проживання однією сім'єю та про визнання права власності на будинковолодіння, розміщене по АДРЕСА_1. В заяві про уточнення позовних вимог позивачка ОСОБА_1, не змінюючи позовні вимоги, крім Сороківської сільської ради, зазначила відповідачем ОСОБА_3, в інтересах якого діє ОСОБА_4 Позовні вимоги мотивувала тим, що по сусідству з нею в селі Сороки Городенківського району Івано-Франківської області проживала ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка була одинокою, так як її дочка - ОСОБА_7 померла в молодому віці, ІНФОРМАЦІЯ_3, а внук (син померлої дочки) - ОСОБА_5, 1985 року народження, є психічнохворим, має II групу інвалідності, перебуває в Снятинському дитячому будинку-інтернаті. Починаючи з літа 2007 року позивачка разом із ОСОБА_6 почали жити разом в господарстві позивачки, при цьому вона готувала їсти, прала, купляла лікарства. З липня 2013 року догляд за ОСОБА_6 ускладнився, вона стала лежачою хворою, потребувала догляду, тому дочка позивачки ОСОБА_8, яка перебуває на роботі в Італії, передавала з-за кордону медикаменти й памперси. ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_5. Позивачка особисто та за власні кошти здійснила її поховання, займалася проведенням поминальних служб, облаштуванням могил ОСОБА_6 та її рідних (батьків: ОСОБА_9, ОСОБА_10, та дочки - ОСОБА_7).

До спадкового майна ОСОБА_6 належить житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, який перейшов у власність померлої після смерті її матері - ОСОБА_10. Так як ОСОБА_6 не оформила належним чином прийняття спадщини, згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів та свідоцтва про право власності власником згаданого будинковолодіння вважається ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6.

Позивачка зазначає, що інших спадкоємців, крім неї, на майно померлої ОСОБА_6 немає, на житловий будинок ніхто не претендує, вона фактично вступила в управління майном: доглядає будинок, обробляє земельну ділянку, однак, через відсутність заповітного розпорядження оформити право власності на будинок за собою не може. Покликаючись на ст.ст. 317, 328, 391, 1258,1264 ЦК України, позивачка, як спадкоємець четвертої черги померлої ОСОБА_6, просить задовольнити позов.

ОСОБА_11, в інтересах якого діє директор Снятинського дитячого будинку-інтернату ОСОБА_4, звернувся в суд з позовом до Сороківської сільської ради, ОСОБА_1, в якому просить визнати за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1, а в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити. Позовні вимоги мотивував тим, що ОСОБА_5 є інвалідом 2 групи з дитинства, до 01.01.1990 р. ОСОБА_11 проживав та був зареєстрований в господарстві ОСОБА_10 в с. Сороки. Відповідно до рішення Городенківського районного суду від 17.09.1990 р. ОСОБА_11 був відібраний від матері без позбавлення її батьківських прав. З 2002 р. ОСОБА_11 перебуває в Снятинському дитячому будинку-інтернаті. Рішенням Снятинського районного суду від 15.02.2006 р. ОСОБА_11 визнано недієздатним. Мати ОСОБА_11 - ОСОБА_7, 1968 р.н., померла в 1994 р. Її батьками згідно свідоцтва про народження були ОСОБА_11 та ОСОБА_6. Після смерті ОСОБА_6 спадковим майном є житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1. Мати ОСОБА_6 - ОСОБА_10, померла ІНФОРМАЦІЯ_6. ОСОБА_6 успадкувала житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_1, однак, не оформила належним чином прийняття спадщини. ОСОБА_11, як недієздатна особа, вважається таким, що прийняв спадщину.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявлені нею позовні вимоги підтримала з підстав, вказаних у позові, позовні вимоги ОСОБА_11 - не визнала. Суду ОСОБА_1 пояснила, що з 1997 р. допомагала ОСОБА_6, мати якої ОСОБА_10 була «первою» сестрою її матері. З 2007 р. забрала ОСОБА_6 до себе додому. Протягом останніх трьох років ОСОБА_6 потребувала постійного догляду. Після її смерті зробила похорон, з Снятинського дитячого будинку-інтернату привозила ОСОБА_11 Його також привозить на свята. Вважає, що право власності на спадковий житловий будинок після смерті ОСОБА_6 слід визнати по половині за нею та за ОСОБА_11

Представник відповідача/позивача ОСОБА_11 в судове засідання не з'явився. До суду поступила заява про розгляд справи в його відсутності, в заяві зазначив, що позов підтримує.

Представник відповідача Сороківської сільської ради в судове засідання не з'явився. Сільська рада подала до суду заяви про часткове визнання позову ОСОБА_1 та про повне визнання позову ОСОБА_11

Суд, вислухавши пояснення позивачки/відповідачки ОСОБА_1, свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

За свідоцтвом про право особистої власності на будинковолодіння від 24 серпня 1988 р., в цілому будинковолодіння, що складається із житлового будинку та господарських будівель, розташоване в АДРЕСА_1, належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_10. Свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 148 від 10 серпня 1988р (а.с.12,88).

Випискою з інвентаризаційних матеріалів № 6845 від 14.02.2014р., виданою Обласним комунальним підприємством «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», стверджено, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. в реєстровій книзі під реєстровим номером 246 зареєстровано, що згідно свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 24.08.1988 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 148 від 10.08.1988 р. власником майна, розташованого в АДРЕСА_1 Городенківського району є ОСОБА_10 (а.с.13). З технічного паспорта на житловий будинок АДРЕСА_1, складеного 20.02.2014 р. інвентаризаційна вартість будинку становить 28964 грн.

Довідка № 75, видана 13.02.2014 р. виконкомом Сороківської сільської ради свідчить про те, що станом на квітень 1991 р. в господарстві по адресу - АДРЕСА_1, проживали: голова ОСОБА_10,1921 р.н., дочка ОСОБА_6, 1940 р.н., внучка ОСОБА_7, 1968 р.н. (а.с. 22, 51). Згідно погосподарської книги № 4 Сороківської сільської ради за 1986-1990 р. в господарстві № 611 по адресу АДРЕСА_1 проживав ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 25).

Про те, що ОСОБА_6 є дочкою ОСОБА_10 свідчать її свідоцтво про народження НОМЕР_1 та свідоцтво про одруження НОМЕР_2, згідно з яким вона при одруженні змінила прізвище ОСОБА_10 на ОСОБА_6 (а.с. 8). Від їх шлюбу 29.05.1968 р. народилась ОСОБА_7, що стверджено повторним свідоцтвом про народження НОМЕР_3 (а.с. 10,68).

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3, про що свідчить Свідоцтво про смерть НОМЕР_4, видане 25.12.1994 р. Сороківською сільською радою Городенківського району (а.с.11). ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_6, про що свідчить Свідоцтво про смерть НОМЕР_5, видане 22.08.1997 р. Сороківською сільською радою Городенківського району (а.с.7).

За ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) - якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування", відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року, у разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовуються чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР) в редакції 1963 р., у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

На час смерті спадкодавця ОСОБА_10 був чинним ЦК УРСР. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Згідно вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Ст. 549 ЦК УРСР визначено, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Померла ОСОБА_10 заповіту не вчиняла. Після її смерті спадщину прийняла дочка ОСОБА_6, так як на час смерті проживала разом з нею, що стверджено довідкою Сороківської сільської ради № 8 від 12.01.2015 р. (а.с. 81).

Про те, що ОСОБА_6 проживала та була зареєстрована одна за адресою - АДРЕСА_1 свідчать довідки Сороківської сільської ради № 419 від 30.09.2013 р. та № 124 від 21.03.2014 р. та (а.с. 52, 26).

Допитана судом свідок ОСОБА_13, сусідка позивачки ОСОБА_1, яка проживає по АДРЕСА_2, суду пояснила, що вона бачила, як починаючи з 2002 р. ОСОБА_1 помагала ОСОБА_6, а з 2007 р. остання жила разом із ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_12, яка проживає в АДРЕСА_3, неподалік ОСОБА_6 також ствердила, що в зв'язку з тим, що ОСОБА_6 не могла собі дати раду, ОСОБА_1 з 2002 р. помагала їй у веденні домашнього господарства, а з 2007 р. ОСОБА_6 проживала спільно з ОСОБА_1 Свідки ствердили, що позивачка займалась похованням ОСОБА_6 Також ОСОБА_1 неодноразово на свята привозила з Снятинського будинку-інтернату сина ОСОБА_6 - ОСОБА_5.

Свідоцтвом про смерть НОМЕР_6, виданим 09.10.2013 р. виконкомом Сороківської сільської ради Городенківського району стверджено, що ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Сороки (а.с. 9).

Про те, що на день смерті ОСОБА_6 проживала разом з ОСОБА_1, хоча не була зареєстрована в господарстві ОСОБА_1, свідчить довідка Сороківської сільської ради № 9 від 12.01.2015 р. (а.с. 82). Довідка Сороківської сільської ради № 74 від 13.02.2014 р. стверджує, що позивачка провела похорон ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5. (а.с. 50). Наведене свідчить про те, що наявність підстав для встановлення факту постійного проживання однією сім'єю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5., в с. Сороки Городенківського району Івано-Франківської області, з 2007 р. по день смерті ОСОБА_6.

На час смерті ОСОБА_6 діяв Цивільний кодекс України (2004р.). Відповідно до ст. 1216 ЦК України (2004р.) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України.

Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ст. 1262 згаданого кодексу України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця, визначає ст. 1263 ЦК України. Згідно з ст. 1264 ЦК України що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до відкриття спадщини. У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Згідно з ст. 1266 внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Оскільки мати позивача ОСОБА_5, ОСОБА_7, померла раніше від своєї матері ОСОБА_6, тому, відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України, позивач ОСОБА_11, як внук спадкодавця, спадкує ту частку спадщини, яка належала б за законом його матері, якби вона була живою на час відкриття спадщини. Отже, спадкоємцем ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5., за законом є онук, позивач ОСОБА_5, як спадкоємець першої черги за правом представлення.

Згідно з ч.4 ст. 1268 Цивільного кодексу України - малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Про те, що ОСОБА_5 визнаний недієздатним, свідчить Рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 15.02.2006 р. по справі №2-о-69/2006 р. (а.с.73).

Враховуючи вимоги ст. 1258 ЦК України, якою передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово; кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, зміни черговості одержання права на спадкування.

Внук ОСОБА_5 є спадкоємцем ОСОБА_6 за законом як спадкоємець за правом представлення, який спадкує ту частку спадщини, яка належала б за законом його матері, якби вона була живою на час відкриття спадщини, а тому ОСОБА_5, в порівнянні з ОСОБА_1, як спадкоємцем 4 черги, є спадкоємцем попередньої черги, який прийняв спадщину відповідно до ч.4 ст. 1268 ЦК України.

Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття ОСОБА_11 права власності на житловий будинок і господарські споруди по вул. АДРЕСА_1 судом не встановлено, тому є підстави для задоволення позову ОСОБА_5, в інтересах якого діє директор Снятинського дитячого будинку-інтернату ОСОБА_4 про визнання за ОСОБА_11 права власності на житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться по АДРЕСА_1. В задоволенні позову ОСОБА_1 в частині визнання за нею права власності на житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться по АДРЕСА_1, - слід відмовити.

На підставі ст.ст.120,123, 524, 548,549,563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5,317, 328,1216,1222,1223,1258,1261-1266, 1268 ЦК України (2003 р.), керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61,197, 209, 214-215,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання однією сім'єю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5., - в с. Сороки Городенківського району Івано-Франківської області, з 2007 р. по день смерті ОСОБА_6.

В задоволенні позову ОСОБА_1 в частині визнання за нею права власності на житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться по АДРЕСА_1, - відмовити.

Позов ОСОБА_5, в інтересах якого діє директор Снятинського дитячого будинку-інтернату ОСОБА_4, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Ничик Г.І.