У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 15 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про відшкодування витрат, пов'язаних з доглядом і похованням, зменшення обов'язкової частки у спадковому майні,

в с т а н о в и в :

У квітні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що у серпні 2012 року чоловік її сестри, ОСОБА_5, ОСОБА_3, привіз до неї та залишив їй сестру у тяжкому, хворобливому стані, яка у подальшому була на повному її утриманні, піклуванні та лікуванні.

10 вересня 2012 року ОСОБА_5 було складено заповіт, відповідно до якого остання все своє майно заповіла їй, а ІНФОРМАЦІЯ_1 вона померла. Всі витрати на утримання, догляд, лікування та поховання ОСОБА_5 були понесені особисто нею та склали 16 847 грн 35 коп.

Зазначала, що 15 жовтня 2012 року ОСОБА_3 звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, яка складається з 21/50 частини будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 та земельної ділянки загальною площею 826,70 кв. м, розташованої за вищевказаною адресою, та у якій він має право на обов'язкову частку. При цьому ОСОБА_3 як на час тяжкої хвороби його дружини, так і після смерті спадкодавця жодної участі у її догляді, лікуванні, витратах, пов'язаних із утриманням та похованням, не приймав. Крім того, за життя ОСОБА_5 між спадкодавцем та її чоловіком склалися складні стосунки, останній не виконував своїх подружніх обов'язків, перешкоджав у наданні дружині медичної допомоги, залишав її у безпорадному стані, позбавляв спілкування з родичами, що, на її переконання, є підставою для зменшення розміру його обов'язкової частки у спадщині.

Ураховуючи викладене, позивач просила суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь 8 423 грн 50 коп. на відшкодування витрат на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця; зменшити розмір обов'язкової частки ОСОБА_3 у спадщині після смерті ОСОБА_5 з 1/2 частки до 1/3 частки та стягнути з ОСОБА_3 на її користь понесені судові витрати.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 травня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 6 серпня 2014 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 жовтня 2014 року ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 6 серпня 2014 року в частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на утримання, догляд, лікування та поховання скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. У решті судові рішення залишено без змін.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 15 січня 2015 року рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 травня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в частині відшкодування витрат на утримання, догляд та поховання, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині позовних вимог про відшкодування витрат на утримання, догляд, лікування та поховання, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходив із недоведеності позивачем понесення особисто нею відповідних витрат.

Ухвалюючи рішення у справі, суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалили законні й обґрунтовані рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та висновків судів не спростовують.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про відшкодування витрат, пов'язаних з доглядом і похованням, зменшення обов'язкової частки у спадковому майні, за касаційною скаргою на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 15 січня 2015 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак