Справа № 152/700/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2015 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Соколовської Т.О.

при секретарі Годованюк І.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину, що навчається,

в с т а н о в и в:

06.05.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду в інтересах ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину, що навчається.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу вони мають сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є повнолітнім і знаходиться на її повному матеріальному утриманні. На даний час син навчається на третьому курсі Вінницького коледжу будівництва і архітектури, потребує додаткових матеріальних витрат, а відповідач матеріальної допомоги не надає і їй одній важко утримувати сина.

ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення сином 23 років.

В судове засідання сторони не з'явилися, але від них поступили заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно поданих заяв позивачка позов підтримує, відповідач позов визнає.

За таких обставин, суд, відповідно до ухвали судді від 22.05.2015 року проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є повнолітнім, в даний час навчається на третьому курсі Вінницького коледжу будівництва і архітектури, потребує додаткових матеріальних витрат (а.с.9). Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, він знаходиться на повному утриманні матері.

Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини, ст.5 Протоколу№7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 181-182, ст.ст.199, 200 СК України.

Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток.

Відповідно до ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 -Х11 від 27.02.1991 року), батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Згідно із ст.ст. 181-182, ст.ст.199, 200 СК України, відповідно до яких якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання. У разі ухилення батьків від виконання цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з матері, батька дитини в частці від їх доходу і (або) у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів і приходить до висновку, що, оскільки відповідач ОСОБА_3 є працездатною особою, не надав суду доказів своєї неплатежеспроможності та хвороби, то відповідно повинен сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 06.05.2014 року і до досягнення сином 23 років, а в разі припинення навчання сином ОСОБА_2, стягнення аліментів припинити.

Оскільки право повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися на матеріальне утримання відповідачем порушено, то воно підлягає судовому захисту, а позов задоволенню.

Відповідно до вимог ст.79 ЦПК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 60,79, 213-215, 367 ЦПК України, на підставі ст.ст. 180-184,199,200 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 06.05.2015 року і до досягнення ним двадцяти трьох років. У разі припинення навчання сином ОСОБА_2, стягнення аліментів припинити.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 243,60 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Т.О. Соколовська