Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"27" січня 2015 р.

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

при секретарі - Стьопіну О.К.,

за участю:

представника позивача - Ткаченка Б.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору, визнання права власності, припинення права власності на нерухоме майно та виселення,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості у розмірі 92214,37 доларів США, шляхом передачі іпотекодержателю права власності на квартиру АДРЕСА_1, визнати за ПАТ «Дельта Банк» право власності на квартиру, припинити право власності, в тому числі право володіння, користування та розпорядження вказаною квартирою іпотекодавця ОСОБА_2, виселення та про витребування і передання технічного паспорту та правовстановлюючих документів.

Позов обґрунтований тим, що 18 січня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 були укладені кредитні договори, відповідно до яких банк надав їй кредит у розмірі 58180 доларів США та 3794,30 доларів США, а відповідачка повинна була повернути кредит в повному обсязі не пізніше 18.01.2029 року та 18.01.2018р. відповідно, або достроково, зі сплатою 12,90 % річних протягом перших 30 календарних днів, згідно з графіками погашення кредиту. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором банком було прийнято в заставу нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1. 8 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги, яке виникло з кредитних договорів в обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора.

Оскільки відповідачка свої обов'язки за укладеними договорами №0 та №0 про надання споживчого кредиту належним чином не виконала, утворилася заборгованість по поверненню кредитних коштів, по сплаті відсотків за користування кредитом, яка складає 92214,37 доларів США, що за курсом НБУ складає 737069,15 грн., та 2960,16 доларів США, що за курсом НБУ складає 23660,56 грн. відповідно.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов в повному обсязі та просив його задовольнити.

Відповідачка не з'явилася до суду і з заявами про відкладення розгляду справи не зверталася. Оскільки її місце проживання в м.Одесі та Одеській області не зареєстровано, її виклик здійснювався за допомогою оголошення в газеті.

Суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі представлених позивачем доказів.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини.

18 січня 2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», який у подальшому змінив своє найменування на публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту №0 (а.с.11-32), відповідно до якого позивач надає відповідачу грошові кошти в сумі 58180 доларів США, а відповідач повинна була повернути кредит в повному обсязі не пізніше 18 січня 2029 року, згідно з графіком погашення кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 12,90 % річних протягом перших 30 календарних днів, після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування розмір процентної ставки підлягає перегляду відповідно до умов договору. Строк сплати процентів - з 01 по 10 число (включно) кожного місяця.

Також 18 січня 2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», який у подальшому змінив своє найменування на публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту №0 (а.с.33-45), відповідно до якого позивач надає відповідачу грошові кошти в сумі 3794,30 доларів США, а відповідач повинна була повернути кредит в повному обсязі не пізніше 18 січня 2018 року, згідно з графіком погашення кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 12,90 % річних протягом перших 30 календарних днів, після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування розмір процентної ставки підлягає перегляду відповідно до умов договору. Строк сплати процентів - з 01 по 10 число (включно) кожного місяця.

18.01.2008 р. між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір (а.с.45-50). Предметом договору являється нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1, власником якої є відповідач. Вартість предмету іпотеки складає 326902 грн. Згідно з п.4.1.1 іпотечного договору, іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобов'язання за цим договором, або будь-якого зобов'язання, що забезпечено іпотекою за цим договором.

8 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами.

Згідно вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст.625 ЦК України).

Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачці вказану суму кредиту. У свою чергу відповідачка прийняла кредитні кошти, використавши їх за призначенням, але грошові зобов'язання щодо погашення кредиту належним чином не виконала.

У зв'язку з цим відповідно до розрахунку станом на 19.03.2013 року по договору №0 від 18.01.2008 р. виникла заборгованість у розмірі 92214,37 доларів США, що за курсом НБУ станом на 19.03.2013 р. (100 дол. США-799,30 грн.) складає 737069,45 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту-56996,8 доларів США, що за курсом НБУ складає 455575,42 грн.,(з них прострочена заборгованість по тілу кредиту 12061,36 доларів США, що за курсом НБУ складає 96406,45 грн.), заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 35217,57 доларів США, що в еквіваленті складає 281494,03 грн. ( з них прострочена заборгованість по відсоткам - 10760,53 доларів США, що в еквіваленті складає 86008,92 грн.) (а.с.56).

По договору №0 від 18.01.2008 р. станом на 19.03.2013 року виникла заборгованість у розмірі 2960,16 доларів США, що за курсом НБУ станом на 19.03.2013 р. (100 дол. США-799,30 грн.) складає 23660,56 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту-2537,32 доларів США, що за курсом НБУ складає 20280,8 грн.,(з них прострочена заборгованість по тілу кредиту 0 доларів США.), заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 422,84 доларів США, що в еквіваленті складає 3379,76 грн. ( з них прострочена заборгованість по відсоткам - 406,47 доларів США, що в еквіваленті складає 3248,91 грн.) (а.с.57).

Згідно з положеннями ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити у повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку з пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором (ст.589 ЦК України).

Відповідно до вимог ч.1 ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Нормами ч.3 ст.109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

На підставі вище викладеного, та враховуючи вказані норми суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання права власності на предмет іпотеки, виселення відповідачки та припинення права власності відповідачки є обґрунтованими, доказаними і підлягають задоволенню.

Проте, 03.06.2014 року був прийнятий Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», і згідно з п.1 ч.1 вказаного закону, не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

- таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

- загальна площа такого нерухомо житлового майна не перевищує 140 кв.м. для квартири та 250 кв.м. для житлового будинку.

Кредитними та іпотечним договорами встановлено, що кредит відповідачка отримала в іноземній валюті, а загальна площа спірної квартири складає 41,1 кв.м.

Згідно з вимогами частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини , які виникли з дня набрання ними чинності; акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Відповідно до вимог ст.217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Отже, вказаний Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» підлягає застосуванню, тому з урахуванням норми ст.217 ЦПК України виконання рішення необхідно відстрочити на час дії цього закону.

Що стосується позовної вимоги про витребування та передання позивачу технічного паспорта та правовстановлюючих документів, то ця вимога не підлягає задоволенню, оскільки не має правових наслідків, так як судом вже вирішено питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за позивачем права власності, реєстрація якого відбувається на підставі рішення суду.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 3654 грн. (а.с.1).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88,212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково.

В рахунок стягнення заборгованості у розмірі 92214,37 доларів США, що за курсом НБУ станом на 19.03.2013 р. (100 дол. США-799,30 грн.) складає 737069,45 грн., за договором про надання споживчого кредиту №0 від 18.01.2008 року та в розмірі 2960,16 доларів США, що за курсом НБУ станом на 19.03.2013 р. (100 дол. США-799,30 грн.) складає 23660,56 грн. за договором про надання споживчого кредиту №0 від 18.01.2008 року, укладених між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2, звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 шляхом передачі публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» права власності.

Визнати за публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 41,1 кв.м, житловою площею 19,8 кв.м..

Припинити право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1.

Виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» судовий збір в розмірі 3654 грн.

В іншій частині вимог публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» відмовити.

Відстрочити виконання рішення на строк дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: