У Х В А Л А

Іменем України

03 лютого 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Леска В.В.

суддів -Чужі Ю.Г., Кондора Р.Ю.

при секретарі - Марчишаку Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про перегляд рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 22 жовтня 2012 року у зв'язку з нововиявленими обставинами по справі за позовом прокурора Рахівського району в інтересах держави в особі державного підприємства «Ясінянське лісомисливське господарство» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, правонаступників ОСОБА_2, про відшкодування збитків, заподіяних лісовому господарству внаслідок вилучення земельної ділянки за апеляційною скаргою заступника прокурора Закарпатської області в інтересах держави в особі державного підприємства «Ясінянське лісомисливське господарство» на рішення Рахівського районного суду від 24 жовтня 2013 року,-

в с т а н о в и л а :

29 липня 2013 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся в суд із заявою про перегляд рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 22 жовтня 2012 року у справі за позовом прокурора Рахівського району в інтересах держави в особі державного підприємстива «Ясінянське лісомисливське господарство» до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, заподіяних лісовому господарству внаслідок вилучення земельної ділянки у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Заява мотивована тим, що Рахівським районним судом Закарпатської області 22 жовтня 2012 року по цивільній справі №709/1117/2012 за позовом прокурора Рахівського району Закарпатської області, який діяв в інтересах держави в особі ДП «Ясінянське ЛМГ» про відшкодування збитків, заподіяних лісовому господарству внаслідок вилучення земельної ділянки, пред`явленим до ОСОБА_2, інтереси якої він представляє за дорученням, було винесено судове рішення, за яким вирішено стягнути з відповідачки в користь держави збитки в сумі 105077,85 грн., заподіяні лісовому господарству внаслідок вилучення із постійного користування земельної ділянки площею 0,4 га. із зарахуванням коштів на р/р 0958 МФО 312356 та вирішено питання по судових витратах.

На час розгляду судом цивільної справи №709/1117/2012 ОСОБА_2 не являлася належним відповідачем, власник земельної ділянки ОСОБА_6 з об`єктивних підстав не був залучений до участі у розгляді даної справи в якості відповідача,

ОСОБА_1 просив суд рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 22 жовтня 2012 року скасувати у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Рішенням Рахівського районного суду від 24 жовтня 2013 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано рішення Рахівського районного суду Закарпастької області від 22 жовтня 2012 року по справі за позовом прокурора Рахівського району в інтересах ДП «Ясінянське ЛМГ» до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, заподіяних лісовому господарству внаслідок вилучення земельної ділянки, у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог прокурора Рахівського району в інтересах ДП «Ясінянське ЛМГ» до ОСОБА_2, ОСОБА_6 про відшкодування збитків, заподіяних лісовому господарству внаслідок вилучення земельної ділянки, відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням заступник прокурора Закарпатської області подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність судового рішення із-за порушення норм матеріального права, неповного встановлення обставин справи, просив скасувати оскаржуване ним рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Межі доводів апеляційної скарги - не може вважатися нововиявленою наведена у заяві ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 обставина, оскільки така грунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи. Наданими суду доказами доведено, що вилученням земельної ділянки із земель лісового фонду та надання у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,40 га для ведення селянського господарства лісомисливському господарству заподіяно збитки в сумі 105077,85 грн., які не відшкодовано.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 21 листопада 2014 року залучено до участі у справі в якості відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, правонаступників відповідачки ОСОБА_2, яка вибула з процесу у зв'язку зі смертю.

Прокурор Стойко П.М. підтримав апеляційну скаргу.

Інші особи в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені, що вбачається з повідомлення про вручення судової повістки. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України справу розглянуто у відсутності нез'явившихся осіб.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Матеріалами справи встановлено, що 5 березня 2012 року прокурором Рахівського району порушено кримінальну справу за фактом зловживання службовими повноваженнями службовими особами Державного підприємства «Ясінянське лісомисливське господарство» за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Встановлено, що на підставі державного акту на право постійного користування землею І-ЗК № 000378 від 18 грудня 1996 року ДП «Ясінянське лісомисливське господарство» використовує земельну ділянку площею 32304,2 га для ведення лісового та мисливського господарства.

На підставі розпорядження голови Рахівської РДА від 14 листопада 2006 року № 496 вилучено земельну ділянку загальною площею 5,0 га, яка знаходилася у постійному користуванні ДП «Ясінянське ЛМГ», в межах території Лазещинського лісництва, та переведено вказану земельну ділянку у землі запасу Лазещинської сільської ради, за межами населеного пункту.

Розпорядженням голови Рахівської РДА №14 від 17 січня 2007 року вилучену земельну ділянку в кварталі 6 виділ 16 Лазещинського лісництва площею 0,40 га надано у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства, а 21 травня 2007 року, на підставі вказаного розпорядження, ОСОБА_2 було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЗК № 017459, яка знаходиться на землі Лазещинської сільської ради, урочище Репегів.

З акту визначення збитків заподіяних власникам землі та землекористувачам внаслідок вилучення земельних ділянок, затвердженого головою Рахівської райдержадміністрації 19 лютого 2010 року, вбачається, що розмір збитків заподіяних лісовому господарству внаслідок вилучення земельної ділянки площею 0,40 га, наданої у власність ОСОБА_2, становить 105077,85 грн..

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що позивач не довів в судовому засіданні обґрунтованість та належність своїх доводів щодо підставності позову про стягнення з ОСОБА_2 збитків в сумі 105077,85 грн..

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у даній справі є вимога прокурора Рахівського району в інтересах ДП «Ясінянське ЛМГ» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, правонаступників померлої ОСОБА_2, про відшкодування збитків, заподіяних вилученням земельної ділянки з лісового фонду площею 0,40 га відповідно до акта від 19 лютого 2010 року в розмірі 105077,85 грн., з посиланням на приписи статей 156, 157 Земельного кодексу України (2001 р.).

За приписами пункту а) статті 156 Земельного кодексу України (в редакції 2001 р.) власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок вилучення (викупу) сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом.

Відповідно до статті 157 вказаного Кодексу, якою встановлено порядок відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами.

Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 р. № 284, встановлено певну процедуру відшкодування вказаних збитків.

Так, згідно з п. 2 зазначеного Порядку розміри збитків визначаються комісіями, створеними виконавчими комітетами міських рад.

До складу комісій включаються представники Київської, Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих комітетів міських (міст обласного значення) рад (голови комісій), власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати, представники державних органів земельних ресурсів і фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури та виконавчих комітетів сільських, селищних, міських (міст районного значення) рад, на території яких знаходяться земельні ділянки.

Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії.

Розміри збитків визначаються в повному обсязі відповідно до реальної вартості майна на момент заподіяння збитків, проведених витрат на поліпшення якості земель (з урахуванням ринкової або відновної вартості) (п. 4 Порядку).

Згідно з п. 5 Порядку збитки відшкодовуються власникам землі і землекористувачам, у тому числі орендарям, підприємствами, установами, організаціями та громадянами, що їх заподіяли, за рахунок власних коштів не пізніше одного місяця після затвердження актів комісій, а при вилученні (викупі) земельних ділянок - після прийняття відповідною радою рішення про вилучення (викуп) земельних ділянок у період до видачі документа, що посвідчує право на земельну ділянку підприємства, установи, організації або громадянина.

При вилученні (викупі) земельних ділянок до земель запасу збитки відшкодовують власникам землі і землекористувачам, у тому числі орендарям, ради, які прийняли рішення про вилучення (викуп) земель.

Встановлено, що претензійний лист ДП «Ясінянське ЛМГ» від 22 червня 2010 року № 22, надісланий ОСОБА_2 25 червня 2010 року, згідно якого ДП «Ясіняське ЛМГ» повідомило ОСОБА_2, що внаслідок вилучення нею земельної ділянки в Лазещинському лісництві квартал 6 виділ 16 площею 0,40 га згідно розпорядження Рахівської РДА, були заподіяні збитки лісовому господарству в сумі 105077,85 грн., які запропоновано відшкодувати шляхом сплати суми збитків на вказаний в листі рахунок.

Таким чином, вказана претензія була надіслана ОСОБА_2 після видачі правовстановлюючого документу на вилучену земельну, коли 0,20 га цієї земельної ділянки згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21 грудня 2007 року та Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 448970 належала на праві власності ОСОБА_6.

З розпорядження голови Рахівської РДА від 14 листопада 2006 року № 496 та Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЗК № 017459 вбачається, що вилучену земельну ділянку загальною площею 5,0 га, яка знаходилася у постійному користуванні ДП «Ясінянське ЛМГ», в межах території Лазещинського лісництва, переведено у землі запасу Лазещинської сільської ради за межами населеного пункту, надана ОСОБА_2 у власність земельна ділянка площею 0,40 га для ведення особистого селянського господарства знаходиться на землі Лазещинської сільської ради, урочище Репегів, а відповідно до пункту 5 Порядку при вилученні (викупі) земельних ділянок до земель запасу збитки відшкодовують власникам землі і землекористувачам, у тому числі орендарям, ради, які прийняли рішення про вилучення (викуп) земель.

Слід зазначити, що відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків, у тому числі щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобов'язання, які виникають з договорів та інших правочинів або внаслідок завдання шкоди.

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Під шкодою розуміється зменшення або втрата певного особистого чи майнового блага. Зменшення чи втрата майна тягне за собою відшкодування майнової шкоди в натурі або у вигляді збитків (ст. 1192 ЦК України).

Так, згідно зі ст. 1192 кодексу з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Встановлено, що постановою Рахівського районного суду від 15 листопада 2012 року кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, закрито у зв'язку із закінченням строків давності, якому пред'явлено обвинувачення в тому, що перебуваючи на посаді начальника відділу земельних ресурсів Рахівського району, будучи службовою особою, всупереч п. 2.10 своєї посадової інструкції, відповідно до якої здійснював державний контроль за дотриманням земельного законодавства, в тому числі встановленого порядку вилучення, надання земельних ділянок, у порушення п. 5 постанови Кабінету Міністрів України № 284 від 19 квітня 1993 року «Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» при підготовці технічної документації та відповідних висновків погоджень щодо передачі у власність земельних ділянок громадянам факт відшкодування збитків, який є необхідною умовою у відповідності до вище згаданої постанови для видачі правовстановлюючого документу на право власності на земельну ділянку, не перевірив, а в подальшому підготував, особисто підписав та подав на підпис голові Рахівської РДА, а згодом видав державні акти на право власності на землю громадянам, в тому числі ОСОБА_2, внаслідок чого ці громадяни набули право власності на земельні ділянки загальною площею 5 га.

Вказана постанова набула законної сили 25 листопада 2012 року, зі змісту якої вбачається, що начальник відділу земельних ресурсів Рахівської РДА ОСОБА_7 є винним у наданні ОСОБА_2 у власність земельної ділянки без відшкодування збитків, понесених ДП «Ясінянське ЛМГ» в результаті вилучення земельної ділянки площею 0,40 га з лісового фонду.

З огляду на викладене, суд прийшов до вірного висновку, що позов прокурора в інтересах держави в особі ДП «Ясінянське ЛМГ» до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, заподіяних лісовому господарству внаслідок вилучення земельної ділянки, є безпідставним та необґрунтованим, а тому до задоволення не підлягає.

Згідно з ч. 2 ст. 365 ЦПК України розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Суд прийшов до вірного висновку, що наведена заявником обставина щодо зміни власника земельної ділянки з ОСОБА_2 на ОСОБА_6 у грудні 2007 року, чого не було відомо при розгляді справи без участі відповідачки, є відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставою для перегляду рішення Рахівського районного суду від 22 жовтня 2012 року і скасування такого у зв'язку з нововиявленими обставинами.

На підставі викладеного та ст. 308 ЦПК України апеляційну скаргу прокурора в інтересах держави в особі ДП «Ясінянське ЛМГ» слід відхилити як необгрунтовану і залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Закарпатської області в інтересах держави в особі державного підприємства «Ясінянське лісомисливське господарство» відхилити.

Рішення Рахівського районного суду від 24 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Судді: