Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2067/15-ц
Провадження № 2/553/824/2015
У Х В А Л А

Іменем України

08.07.2015м. Полтава

суддя Ленінського районного суду м. Полтави Крючко Н.І.,

вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди ,-

В С Т А Н О В И В :

У травні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

Згідно протоколу про автоматичний розподіл справи між суддями дану справу було розподілено в моє провадження.

Так, ухвалою від 29 травня 2015 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, в звязку з невідповідністю позову вимогам ст. 119 ЦПК України, зважаючи на ту обставину, що позивачем не було надано жодних доказів на підтвердження заявлених вимог та при цьому не зазначено та не надано підстав для звільнення останнього від доказування у відповідності до п.6 ч.2 ст. 119 ЦПК України.

На виконання вимог ухвали суду, позивачем ОСОБА_1 подано до суду позовну заяву (уточнену та доповнену), як зазначено позивачем, на виконання вимог ухвали суду від 29.05.2015 року, при цьому останнім уточнюються та доповнюються не обставини спірних правовідносин, які виникли між ним та ОСОБА_2, а зазначаються ОСОБА_1 норми законодавства та його особисте тлумачення даних норм на свій погляд та на свою користь. При цьому, останнім в даній позовній заяві прямо зазначено, що ухвалу суду від 29.05.2015 року та вимоги зазначені в ній останній вважає незаконними, тому виконувати її не має наміру та при цьому останнім прямо вказується на те, що він виключає ухвалення судом ухвали про повернення його позову в звязку з невиконанням ухвали від 29 травня 2015 року, оскільки остання буде незаконною та протиправною.

Таким чином, фактично форма та зміст даної позовної заяви та виклад обставин, який вона містить суд розцінює, як тиск на суд, з метою лобіювання своїх інтересів.

Частиною 1 статті 20 ЦПК України визначено перелік підстав для відводу судді, а саме суддя не може брати участі у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу) якщо:

1)під час попереднього вирішення цієї справи він брав участь у процесі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, секретар судового засідання;

2)він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

3)він є членом сімї або близьким родичем сторони або інших осіб, які беруть участь у справі;

4)якщо є інші обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді;

5)було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 11-1 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 23 ЦПК України визначено, що в разі наявності обставин зазначених у ст. 20 ЦПК України суддя зобовязаний заявити самовідвід.

Слід зазначити, що законодавцем визначено, що право відводу є по своїй природі процесуальною гарантією забезпечення неупередженості та обєктивності суду та перелік підстав для відводу (самовідводу) наведений у статті 20 ЦПК України є вичерпним.

Тому, зважаючи на ту обставину, що законодавцем визначено, як підставу для самовідводу, наявність інших обставин, які впливають на обєктивність та неупередженість судді, та зважаючи на дії позивача, які фактично вказують суду на дії, які він зобовязаний вчиняти, з метою лобіювання своїх інтересів, що виключають в свою чергу обєктивність та неупередженість.

Таким чином, з метою забезпечення безстороннього і обєктивного розгляду вирішення цивільної справи у суді та з метою запобігання безпідставних звинувачень з боку учасників процесу щодо необєктивності та неупередженості в розгляді вказаної справи, вважаю за необхідне заявити самовідвід в порядку ч. 1 ст. 23 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 20,23 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

По справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заявляю самовідвід.

Справу передати на розгляд іншому судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_3