Справа № 567/721/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2015 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Клімович О.О.

з участю

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 до Білашівської сільської ради Острозького району Рівненської області про визнання права власності на майно,

в с т а н о в и в:

в Острозький районний суд з позовом до Білашівської сільської ради Острозького району про визнання права власності на садибний житловий будинок з надвірними будівлями звернулись ОСОБА_3, ОСОБА_4 мотивуючи свою заяву тим, що їх батькові та чоловіку відповідно - ОСОБА_6 належав садибний житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в АДРЕСА_1. Позивачка ОСОБА_3 вказує, що вона як спадкоємець батька за заповітом не може реалізувати свого права на 1/2 частину зазначеного майна, так як право власності на дане будинковолодіння не зареєстроване та на нього відсутнє свідоцтво про право власності, що неможливо зробити зараз в зв'язку з смертю ОСОБА_6 Позивачка ОСОБА_4 вказує, що зазначене будинковолодіння відносилось до типу колгоспного двору і вона, як член колгоспного двору має право на 1/2 його частину.

У судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримала повністю, Пояснила, що дане господарство відносилось до типу колгоспного двору та станом на 15.04.1991 року в ньому були зареєстровані та проживали ОСОБА_6 та ОСОБА_4, таким чином розмір їхніх часток в даному садибному житловому будинку був рівним.

Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, за життя ним було складено заповіт, відповідно до якого він заповів житловий будинок ОСОБА_3, яка зазначене майно успадкувала. Пояснив, що позивачка ОСОБА_3, будучи спадкоємцем ОСОБА_6 за заповітом, не може реалізувати свого права на спадщину в зв'язку з тим, що він не зареєстрував за собою право власності на будинковолодіння та не виготовив свідоцтво про право власності на нього.

Просить суд визнати за ОСОБА_4 як колишнім членом колгоспного двору право власності на 1/2 частину садибного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 та за ОСОБА_3 як спадкоємцем за заповітом ОСОБА_6 право власності на 1/2 частину вказаного садибного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями.

Представник Білашівської сільської ради Острозького району в судовому засіданні позов визнав, підтвердив обставини, викладені представником позивачів, не заперечує проти визнання за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 права власності садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позову та просить справу розглянути за його відсутності.

Суд, вислухавши представника позивачів, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов про визнання права власності на садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями доведений і підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що фактично у власності чоловіка ОСОБА_4 та, відповідно батька позивача ОСОБА_3, перебував садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, які розташовані в АДРЕСА_1. Зазначене підтверджується випискою з погосподарської книги №2 Білашівської сільської ради Острозького району Рівненської області, відповідно до якої встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_6

Згідно виписки з погосподарської книги №5 Білашівської сільської ради Остроького району Рівненської області, житловий будинок АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_6 та станом на 1991 рік вказане будинковолодіння відносилося до типу колгоспного двору.

З довідки Білашівської сільської ради Острозького району Рівненської області №170 від 13.05.2015 року вбачається, що станом на 01.01.1991 року в житловому будинку, належному ОСОБА_6 та розташованому в АДРЕСА_1, були зареєстровані та проживали ОСОБА_6 та ОСОБА_4

Оскільки до правовідносин, які виникли до моменту введення в дію Закону України "Про власність" необхідно застосовувати діюче на той час законодавство, то при вирішенні питання про власність колгоспного двору необхідно керуватись нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст.. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється з рівності часток усіх членів двору, а отже станом на 15.04.1991 року ОСОБА_6 та ОСОБА_4 в рівних частках належав садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями в АДРЕСА_1

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 встановлено, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до заповіту, посвідченого Білашівською сільською радою Острозького району 15.04.2006 року, ОСОБА_6 заповів житловий будинок з надвірними будівлями ОСОБА_3

Як вбачається із довідки № 483/01-16 від 10.07.2015 р. Острозької районної державної нотаріальної контори, спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_6 є ОСОБА_3, відомості про інших спадкоємців в Острозькій районній державній нотаріальній конторі відсутні.

З довідки Білашівської сільської ради Острозького району Рівненської області №171 від 13.05.2015 року вбачається, що ОСОБА_6 на день смерті був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 сам. З матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_6 вбачається, що спадкоємців за законом на обов'язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_6, які б прийняли спадщину, немає, оскільки ОСОБА_4 від спадщини відмовилась.

Беручи до уваги те, що позивач ОСОБА_4 була членом колгоспного двору і на 15.04.1991 рік не втратила права на частку в його майні, суд вважає, за можливе задовольнити позовну заяву в цій частині та визнати за ОСОБА_4 як колишнім членом колгоспного двору право власності на 1/2 частину садибного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється зі смертю власника, що перешкоджає реєстрації за ОСОБА_6 права власності на майно, та враховуючи, що відповідно до норм ст. 1216, 1233-1235 ЦК України ОСОБА_3 має право на спадщину, то за нею як спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_6 слід визнати право власності на 1/2 частку садибного житлового будинку (А-1), який знаходиться в АДРЕСА_1 та складається з: коридору 1-1, житлової 1-2, коридору 1-3, житлової 1-4, житлової 1-5, кухні 1-6, коридору 1-7 та господарські будівлі: веранду а, веранду а-1, літню кухню-сарай Б, веранду б, погріб Г, літню кухню Д, сарай Ж, сарай ж, огорожу №1, ворота №2, колодязь К, вбиральню В.

На підставі п. 4 ст.. 25, п. 11 ч.1 ст. 346, ст.. 328, 1216, 1233-1235 ЦК України, керуючись ст. 10, 57, 62, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_4 як колишнім членом колгоспного двору право власності на 1/2 частину садибного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3, як спадкоємцем за заповітом ОСОБА_6 право власності на 1/2 частину садибного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.