печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1449/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2015 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Литвинової І. В.,

при секретарі - Іванові Г. Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Дельта Банк» про стягнення депозитного вкладу в розмірі 105000,00 грн., індексу інфляції в розмірі 3 150,00 грн., відсотків по депозитному вкладу у розмірі 2 215,07 грн., процентів за несвоєчасне повернення коштів в розмірі 3%, що складає 302,05 грн., пені в розмірі 3 675,00 грн., всього: 114 342,12 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що 04.12.2013 року між нею та відповідачем був укладений Договір №6491 банківського вкладу (депозиту) на суму 100 000,00 грн. на строк до 09.12.2014 р., під 22% річних (надалі - Договір банківського вкладу).

Відповідно до п.1.10 Договору вкладу, вклад виплачується по закінченні строку розміщення вкладу, шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника з використанням платіжної картки.

На підставі Договору №002-28541-250513 на відкриття поточного рахунку з використанням та обслуговуванням платіжної картки від 25.05.2013 року та обслуговуванням платіжної картки від 25.05.2013 року позивачу був відкритий поточний рахунок НОМЕР_2.

12.12.2014 позивач звернулася до банку із заявою щодо виплати їй коштів з поточного рахунку у зв'язку із закінченням терміну банківського вкладу.

Листом від 25.12.2014 р. відповідач повідомив позивача, що кошти вона може зняти в касах та банкоматах банку.

06.01.2015 р. позивач звернулася із вимогою до відповідача про повернення протягом одного дня її коштів, але до цього часу банк кошти не повернув.

Позивач вважає, що дії ПАТ «Дельта Банк» щодо відмови у поверненні коштів є незаконними та такими, що суперечать діючому законодавству України.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, який згідно зі ст. 74 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином і позов задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Судом встановлено, що 04.12.2013 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» був укладений Договір №6491 банківського вкладу (депозиту) на суму 100 000,00 грн. на строк до 09.12.2014 р., під 22% річних.

Частиною 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

При цьому, пунктом 1.10. договору банківського вкладу передбачено, що вклад виплачується по закінченню строку розміщення вкладу, зазначеного в п.1.3 даного Договору, шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника з використанням платіжної картки НОМЕР_2 відкритий в установі банку.

Відповідно до п.1.11 договору банківського вкладу, у випадках, якщо вкладник письмово заявляє про бажання достроково припинити дію цього Договору або про бажання зняти частину вкладу до закінчення строку, зазначеного в п.1.13 цього Договору, дія цього Договору вважається припиненою достроково, а Банк виплачує Вкладнику весь Вклад та проценти, нараховані за фактичний період перебування коштів на Рахунку, за ставкою: 0,01 (нуль цілих одна сота) процентів річних.

При цьому, Вкладник зобов'язаний письмово повідомити Банк про вимогу повернення Вкладу або його частини не менш, ніж за 3 (три) банківські дні до очікуваної дати повернення. Різницю між раніше виплаченими процентами і фактично належними до виплати при поверненні Вкладу з врахуванням умов, що встановлені цим пунктом Договору, Вкладник доручає Банку утримати з суми вкладу.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулася 12.12.2014 року до відповідача із заявою щодо виплати їй коштів із поточного рахунку, у зв'язку із закінченням терміну банківського вкладу, при цьому зазначивши в заяві, що грошові кошти необхідні їй для оплати розстрочки за договором купівлі - продажу нерухомості (а. с.12).

13.12.2014 року відповідач на адресу позивача направив листа, в якому зазначив, що позивач може безперешкодно зняти свої кошти в касах та банкоматах банків (а. с.12).

В матеріалах справи містяться чеки та квитанції, які свідчать про неможливість отримання коштів позивачем з платіжної картки.

Суд вважає, що відмовивши у поверненні банківського вкладу на підставі письмової заяви позивача, поданої 12.12.2014 року з використанням наданого відповідачем спеціального бланку, відповідач порушив п. п. 1.10., 1.11 договору банківського вкладу, ст. 525, 526, 1060 ЦК України.

Отже, з наведених норм Закону вбачається, що вкладник за договором банківського вкладу, в силу ст.1060 ЦК України, вправі вимагати від банку повернення здійсненого вкладу в будь - який момент, а банк, отримавши відповідну вимогу, повинен видати вклад у повному обсязі.

Відповідно до ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в частині повернення банківського вкладу та відсотків за вкладом є обґрунтованими, і ПАТ «Дельта Банк» зобов'язаний повернути 105 000,00 грн. депозитного вкладу, та 2 215,07 грн. невиплачених відсотків за договором банківського вкладу.

Частиною 1 ст.526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

У відповідності до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд вважає, що позовні вимоги стосовно стягнення інфляційних витрат та 3% річних підлягають задоволенню з урахуванням розрахунку за період з 09.12.2014 року -дата коли фактично позивач мала отримати грошові кошти за договором банківського вкладу та по 12.01.2015 року.

Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції складає: сума заборгованості 105 000,00 х 1.30 -105 000,00 = 3 150,00 грн., сума 3% річних склала: 302,05 грн.

Разом з тим, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 3 675,00 грн., виходячи з вимог Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в України», не підлягають задоволенню, оскільки дані правовідносин не регулюються вказаним законом.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 106,67 грн.

Керуючись ст.ст. 60, 92, Конституції України, ст.ст. 60, 88, 208, 213-215, 218 ЦПК України, на підставі ст.ст. 525, 526, 610,611,625, 1058, 1059, 1060, 1061 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення коштів - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (ідентифікаційний код 34047020) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) заборгованість за депозитним вкладом в розмірі 105000 грн., заборгованість за відсотками по депозитному договору в розмірі 2215 грн. 07 коп., суму інфляційних втрат в розмірі 3150 грн., суму трьох відсотків річних в розмірі 302 грн. 05 коп., а всього стягнути 110667 грн. 12 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (ідентифікаційний код 34047020) в дохід держави судовий збір в розмірі 1106 грн. 67 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І. В. Литвинова