АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2015 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів - Музичко С.Г., Прокопчук Н.О.

при секретарі: Бережняк Н.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27 лютого 2015 року за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ЧуловськийВолодимир Анатолійович, Відділ Державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 09.11.2014 зареєстрований в реєстрі за № 5429, вчинений Чуловським В.А. приватним нотаріусом КМНО про звернення стягнення на ціле убудоване приміщення, загальною площею 86,3 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» у розмірі: заборгованості за кредитом 682 765,81 грн., заборгованість за відсотками 38 999,27, суми плати за вчинення виконавчого напису 3 500 грн. Також просила суд заборонити відповідачу та органам ДВС вчиняти будь-які дії стосовно спірного майна до моменту вирішення спору по суті. Одночасно, позивач звернулася із заявою про забезпечення вищезгаданого позову шляхом заборони органам ДВС вчиняти будь-які дії стосовно майна ОСОБА_2 та просила суд зупинити стягнення за виконавчим написом приватного нотаріуса КМНО Чуловського В.А. від 09.11.2014, який зареєстрований в реєстрі за № 5429 до завершення розгляду справи судом та набранням рішенням суду законної сили.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27.02.2015 в задоволенні вищевказаної заяви відмовлено.

Справа № 761/5251/15
№ апеляційного провадження:22-ц/796/6937/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Волошина В.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову про задоволення заяви в повному обсязі. Апелянт посилається на порушення судом норм матеріального права. В обґрунтування своїх доводів вказує, що в разі задоволення позовних вимог, виконання такого рішення буде ускладненим та неможливим, оскільки вищевказане майно може бути реалізоване на підставі виконавчого напису.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню .

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, позивач не надала доказів на підтвердження своїх доводів, а вимога про заборону органам ДВС вчиняти будь-які дії стосовно спірного майна взагалі не передбачена діючим законодавством.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України - суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені законом заходи забезпечення позову.

Частинами 2 та 4 ст. 151 ЦПК України передбачає, що повинно бути зазначено у заяві про забезпечення позову та що повинно бути додано до неї.

В силу ч. 3 ст. 151 ЦПК України - забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. ст. 151, 153 ЦПК України та роз'яснень Верховного Суду України, викладених в п. 1 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9 - єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, які беруть участь у справі.

Крім того, згідно з п. 4 вищевказаних роз'яснень Верховного Суду України, - розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні данні про те, що позивач зверталася до державного виконавця з приводу зупинення виконавчих дій за вищезгаданим виконавчим документом, вимога щодо державного виконавця, яка зазначена у вказаній заяві, не передбачена діючим законодавством та недостатність мотивів щодо застосування вказаного забезпечення позову, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні вищезгаданої заяви правильними.

Доводи апеляційної скарги повторюють доводи вищезгаданої заяви, суд першої інстанції зробив по ним висновки, з якими погоджується і колегія суддів, в зв'язку з чим вони не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову від 27.02.2015 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги - не вбачає.

Керуючись ст.ст. 151-153,303,307,312 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: С.Г. Музичко

Н.О. Прокопчук