Справа № 304/57/15-ц
Провадження № 2/304/129/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2015 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді - Ганька І. І.,

при секретарі - Соханич Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та всеукраїнської громадської організації «Українська правнича група» про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, у якому просить стягнути на її користь заборгованість за договором № 24 від 01 жовтня 2014 року в сумі 100 470,60 грн.; стягнути солідарно з відповідачів на її користь 1 218 грн. заборгованості за договором № 24 від 01 жовтня 2014 року та вирішити питання про розподіл судових витрат. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 01 жовтня 2014 року між нею (довірителем) та ОСОБА_3 (агентом) було укладено змішаний договір представництва, схову та поруки № 24. Для успішного та належного виконання умов договору нею передано відповідачу ОСОБА_3 згідно акту приймання-передачі від 01 жовтня 2014 року планшетний КПК Samsung GT-3100р з картою памяті (ЕМЕІ: 86054/01) та сім-карту з номером НОМЕР_1. Згідно п. п. 2.1, 2.2 вказаного договору, ОСОБА_3 взяв на себе зобовязання представляти інтереси довірителя перед третіми особами, що їх знаходить та в подальшому рекомендує до співпраці з довірителем агент, на предмет поширення позитивної інформації щодо товарів, що їх продаж здійснює довіритель з метою стимулювання їх збуту, та перед особами, які мають невиконані майнові зобовязання перед довірителем з приводу забезпечення такими третіми особами правильних, своєчасних та повних розрахунків за проданий товар. Відповідач також у разі, якщо потенційний контрагент не готовий до укладення договорів з довірителем, може вживати заходів щодо розміщення товарів довірителя в точках продажу для огляду та їх зберігання. У такому разі, якщо укладається договір зберігання товарів між довірителем та таким контрагентом агент діє як представник довірителя, а у іншому разі діє від власного імені, оскільки згідно даного договору також являється поклажодержателем щодо переданих йому довірителем речей. В процесі зясування обставин дебіторської заборгованості контрагентів за відпущений товар та збереженості товарів, наданих на зберігання за маршрутами відповідача встановлено, що останньому контрагентами довірителя були передані для внесення на рахунок довірителя грошові кошти за проданий товар, що був раніше переданий для його зберігання в точках продажу, в загальній сумі 7 297,04 грн. Однак вказані грошові кошти не потрапили до позивача через те, що, як пояснив агент ОСОБА_4, який змушений був перевіряти за відповідачем маршрут, ОСОБА_5 повідомив, що витратив грошові кошти на свої особисті потреби, а саме на ремонт автомобіля. Також згідно п. 8.11 договору від 01 жовтня 2014 року, у разі незабезпечення проведення взаємозвірок, як це визначено пунктом 3.8 цього договору, агент до моменту проведення такої взаємозвірки у повній відповідності з умовами цього договору, спільно з контрагентами довірителя, щодо яких агентом допущено порушення, солідарно здійснює обовязок щодо розрахунків з довірителем. Відповідач ОСОБА_3 не забезпечив проведення взаємозвірки з контрагентами (точками продажу) позивача, віднесеними до його сфери представництва та щодо яких наявна дебіторська заборгованість, відтак на підставі п. п. 5.13, 5.14, 8.11 договору між позивачем та ОСОБА_3 виникли відносини поруки щодо таких контрагентів та обовязок виконати грошове зобовязання таких контрагентів. Таким чином, відповідач несе перед позивачем солідарний обовязок щодо сплати за товар та відшкодування вартості товарів, переданих на зберігання також і як поручитель, в сумі 7 297,04 грн., а також сплатити символічний штраф за порушення такого зобовязання в сумі 100 грн. 16 грудня 2014 року листом за вих. №АБВК14-04/01-100, надісланим 17 грудня 2014 року реєстровим рекомендованим пріоритетним поштовим відправленням номер 272, позивач звернувся до відповідача з офіційною пропозицією усунути порушення укладеного між ними договору та добровільно в позасудовому порядку урегулювати спірні питання. Один додатковий примірник вищевказаного листа був цього ж дня доставлений нарочним за адресою місця проживання відповідача та у звязку з його тимчасовою відсутністю вдома вручений його батьку та матері. Станом на дату звернення до суду, не зважаючи у тому числі і на усні пропозиції щодо позасудового урегулювання спору, ОСОБА_3 свої договірні зобовязання не виконав, а тому згідно з умовами договору йому розраховані штрафні санкції за порушення умов договору. Так, за порушення положень п. 7.2 та 7.4 договору у звязку з не переданням позивачу майна, ОСОБА_3 на підставі ч. ч. 1-3 ст. 22 ЦК України повинен сплатити подвійну вартість цього майна, а саме 14 594,08 грн. Також за порушення положень п. п. 3.12, 3.15 договору відповідачу на підставі п. 8.13 цього ж договору нарахований штраф у розмірі 8 000 грн. Крім цього, з ОСОБА_3 підлягає стягненню 867,73 грн. упущеної вигоди та 60 900,00 грн. штрафу у відповідності до п. 8.14 договору. Згідно листа-поручительства 1-2к від 14 лютого 2014 року Всеукраїнська громадська організація «Українська правнича група» поручилася за виконання будь-якою особою, а відтак і ОСОБА_3, своїх зобовязань перед позивачем в межах однієї мінімальної заробітної плати. Крім цього, за порушення положень п. п. 7.2 та 7.4 договору відповідно до положень п. 7.8 договору станом на дату звернення з вимогою до ОСОБА_3, у звязку із залученням фахівця в галузі права адвоката ОСОБА_2 на умовах погодинної оплати із розрахунку 150 грн. за одну годину правової допомоги позивачка витратила на правову допомогу 7 493,75 грн. Оскільки її права були неодноразово порушені відповідачами, тому просить позов задовольнити.

Позивач у судове засідання не зявилася, однак її представник подав суду заяву про відмову від позову в частині до всеукраїнської громадської організації «Українська правнича група» та закриття провадження у справі в цій частині, оскільки між позивачем та ОСОБА_3 досягнута згода щодо мирного врегулювання спору.

У судове засідання відповідач не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 174, ч. 3 ст. 206 ЦПК України позивачу відомі наслідки відмови від позову в цій частині, оскільки провадження у справі закривається і вона не зможе повторно звернутися до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет, і з тих самих підстав.

Згідно ст. 205 ч. 1 п. 3 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що часткова відмова представника позивача від позову не суперечить вимогам закону та інтересам сторін, тому може бути прийнята судом.

На підставі наведеного та керуючись ст. 46 ч. 4, ст. 89, ст. 174 ч. 2, ст. 205 ч. 1 п. 3, ст.206 ч. 3, ст. ст. 209, 210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Прийняти відмову від позову представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 в частині до всеукраїнської громадської організації «Українська правнича група» про стягнення заборгованості, а провадження у справі в цій частині закрити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: ОСОБА_6