04.08.2015 Провадження №6/389/28/15
справа №2-3441
У Х В А Л А

Іменем України

04 серпня 2015 року Знамянський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: головуючої судді Берднікової Г.В.,

при секретарі Чукановій О.А.,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в місті Знам'янка Кіровоградської області подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Знам'янського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження права виїзду за межі України ОСОБА_2 до виконання зобовязань за рішенням суду про стягнення боргу. Вказав, що у відділі державної виконавчої служби Знамянського міськрайонного управління юстиції знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-3441 від 16 грудня 2010 року, виданого Знамянським міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Боржник аліменти в повному обсязі не сплачує, у звязку з чим державним виконавцем 18 грудня 2014 року було здійснено виїзд за місцем його реєстрації: село Суботці Знамянського району Кіровоградської області, вулиця Кірова, 55. Проте, божник був відсутній, зі слів сусідів за місцем реєстрації він не проживає приблизно з 2012 року, працює у місті Києві, засоби звязку їм не відомі. Відповідно до інформації ОДПІ, УПФУ, МРЕО, Держсільгоспінспекції та даних з Держреєстрів прав на нерухоме майно, майна та коштів, на які можливо звернути стягнення, у боржника не виявлено. Станом на 01 липня 2015 року заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів складає 7215 грн. 65 коп. Таким чином боржник ухиляється від виконання рішення суду. Просив суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 до виконання ним зобовязань за рішеннями суду.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби.

Судом встановлено, що на виконанні у ВДВС Знам'янського МРУЮ знаходиться виконавчий лист №2-3441 від 16 грудня 2010 року виданий Знамянським міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст.12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст.313 Цивільного кодексу України (далі ЦК), відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Це право віднесено у ЦК до особистих немайнових прав фізичної особи (кн. друга ЦК), а саме до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи (гл. 21 кн. другої ЦК). Відповідно до ч.3 ст.269 ЦК особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 року № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" (далі Закон № 3857-XII).

Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадку якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобов'язань (п. 5).

Відповідно до ст. 8 Закону № 3857-XII вирішення спорів про відмову в оформленні паспорта чи продовження терміну його дії або тимчасове затримання паспорта чи його вилучення можуть бути оскаржені громадянином до суду за місцем його проживання. У разі відмови громадянину України у виїзді за кордон з підстав, передбачених пунктами 1, 2 і 6 ч. 1 ст. 6 цього Закону, він може оскаржити цю дію у судовому порядку за місцем свого проживання. Відмова у виїзді з України з підстав, передбачених пунктами 3 5 і 9 ч. 1 ст. 6 цього Закону, оскарженню не підлягає.

Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Пунктом 8 ст. 19 Закону від 3 квітня 2003 року № 661-VI "Про Державну прикордонну службу України" (далі Закон № 661-VI) встановлено, що на Державну прикордонну службу України (далі ДПС) відповідно до визначених законом завдань покладається, зокрема, запобігання та недопущення вїзду в Україну або виїзду з України осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється в'їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів.

Відповідно до ст. 124 Конституції судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" (далі Закон № 606-XIV).

З набранням чинності з 9 березня 2011 року Закону від 4 листопада 2010 року № 2677-VI "Про внесення змін до Закону України "Про виконавче провадження" та деяких інших законодавчих актів щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)" закріплено право державного виконавця, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України. У зв'язку із цим суди розглядали подання державних виконавців про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржників у виконавчому провадженні.

Цивільний процесуальний кодекс України доповнено ст.3771, якою врегульовано вирішення судом питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Судом встановлено, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає, що факти викладені у поданні знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому є підстави щодо застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України стосовно ОСОБА_2 .

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.377-1 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Знам'янського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 до виконання ним зобовязань за рішенням Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 грудня 2010 року у справі №2-3441 про стягнення аліментів на користь ОСОБА_3.

Виконання ухвали покласти на органи державної прикордонної служби.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області у пятиденний строк з дня її проголошення, через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя Г.В. Берднікова