Справа № 486/2457/13-ц
Провадження № 2/486/4/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого Бобровського І. М.

при секретарі Зацепіній І.О.

за участю відповідача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" (надалі Банк)звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, без номеру, укладеним 14.10.2005 року згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 5 000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36.00% річних на суму залишку заборгованості по кредиту з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач порушив умови договору, не перерахував у встановлені строки чергові платежі в рахунок погашення заборгованості, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 31.07.2013 року складає 29 345.58 грн., а саме: 6 837.45 грн. - заборгованість за кредитом; 20 634.53 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); 1 373.60 грн. - штраф (процентна складова). Просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість по кредитному договору в розмірі 29 345.58 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 293.46 грн..

В судове засідання представник позивача не з'явився, просить розглянути справу без його участі та зазначає, що підтримує позовні вимоги і просить про задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що платіжну картку у відповідача не отримував, заяву про надання кредиту не писав, в заяві наданій позивачем, як доказ про отримання ним кредиту, стоїть не його підпис. Погашення заборгованості здійснював банк самостійно, шляхом списання коштів з його зарплатної картки. Зарплатною карткою користувалась його дружина, він баланс коштів не перевіряв і не знав про погашення кредиту. Просить відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши відповідача, його представника, дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до наступного.

Як зазначено в позові, згідно договору без номеру, укладеного 14.10.2005 року відповідач ОСОБА_1 отримав кредит розміром 5 000.00 грн. (а.с.9-13). Пунктами 8.1, 8.3, 8.4 вказаного Договору встановлено відповідальність користувача картою за порушення умов договору.

Позивач зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві.

Відповідач заперечує підпис заяви на яку посилається Банк як на підставу позовних вимог.

Ухвалою суду від 28 липня 2014 року, за клопотанням відповідача, у справі було призначено судову почеркознавчу експертизу (а.с. 100).

11 листопада 2014 року на адресу суду надійшов висновок експерта від 30 жовтня 2014 року, в якому зазначено, що підпис від імені ОСОБА_1 в графі "Банковские услуги" "Подпись" договору без номеру від 14 жовтня 2005 року, виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою.

25 липня 2014 року позивачем надано суду виписки особистого рахунку ОСОБА_1 за кредитним договором, за період з 06.01.2006 року по 14.02.2009 року, з якого вбачається, що за цей період проводились різні транзакції з зарплатної картки, в тому числі і погашення кредитної заборгованості.

Проте позивачем не надано доказів того, що відповідач власноруч проводив погашення кредитної заборгованості. Надані докази лише підтверджують факти списання коштів з зарплатної картки відповідача, без його участі.

Останній раз зафіксовано Банком "погашение долгов по кредитному договору, списание с карточного счета" 27 грудня 2007 року.

З 27 грудня 2007 року Банк не звертався до відповідача з вимогами про погашення заборгованості, в матеріалах справи відсутні попередження відповідача про наявність такої заборгованості, а з позовом до суду Банк звернувся лише 22 жовтня 2013 року.

Таким чином, на думку суду не має достатніх підстав вважати, що ОСОБА_1 14 жовтня 2005 року уклав з ПАТ КБ "ПриватБанк" кредитний договір, виконував його умови, а з 2007 року почав умисно порушувати умови договору, що стало причиною виникнення заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суд вважає, що позивачем не доведено укладання з позивачем 14 жовтня 2005 року договору без номера про отримання кредиту у розмірі 5000 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36.00% річних на суму залишку заборгованості по кредиту з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

А за таких обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідачем протягом судового розгляду було сплачено кошти на проведення двох почеркознавчих експертиз від 17.04.2014 року і 30.10.2014 року, в сумі 2450 гривень 28 копійок, які, згідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з позивача на користь відповідача.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,212,213,214,215,218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 2450 (дві тисячі чотириста п'ятдесят) гривень 28 копійок.

На рішення можуть бути подані апеляційні скарги в судову палату з цивільних справ апеляційного суду Миколаївської області, шляхом подачі в Южноукраїнський міський суд, протягом десяти днів після проголошення рішення. Особи, які приймали участь в розгляді справи, але не були присутні під час проголошення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів після отримання копії рішення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду І. М. Бобровський