11.02.2015 Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - Скотаря А.Ю.,
при секретарі - Кречетовій М.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
Через невиконання відповідачем умов кредитного договору позивач був змушений звернутись до суду та заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 09.08.2011 з відповідача стягнуто на користь Банку заборгованість в розмірі 2868002,04 грн., яка виникла станом на 17.11.2010.
За період з 18.11.2010 по 31.07.2014 заборгованість збільшилась та становить 5764287,79 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 169425849 грн., за відсотками - 2228539,91 грн., пені за прострочену заборгованість - 964480,17 грн. та пені за прострочені відсотки - 877009,22 грн.
Посилаючись на умови іпотечного договору позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу на публічних торгах та висилити відповідача з спірного будинку.
До суду представник позивача подав заяву про слухання справи за його відсутності, якою підтримав позов та просив ухвалити заочне рішення.
Відповідач до суду не з'явився, причини неявки не повідомив, що, враховуючи заяву позивача, дає змогу розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення.
10.12.2008 між Банком, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до кредитного договору, договір про переведення боргу (заміну боржника), за якими позичальником за кредитним договором є ОСОБА_1 (а.с. 13, 19, 20); того ж числа між Банком та відповідачем укладено додаткову угоду до кредитного договору, якою змінено пункти щодо суми отриманого кредиту, відповідальності за його неповернення та сплату відсотків, встановлений графік надання та погашення кредиту (а.с. 14-18).
Як вбачається з виписок по особовому рахунку ОСОБА_1, заборгованість останньої перед Банком за кредитним договором станом на 31.07.2014 складає загалом 5764287,79 грн. (а.с. 27-31).
Частково заборгованість, яка існувала станом на 17.11.2010, стягнута з відповідача заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 09.08.2011, проте й досі не сплачена (а.с. 32-33).
До моменту звернення до суду з позовом, позивач направляв на адресу відповідачки повідомлення з вимогою сплатити заборгованість за кредитним договором та попереджав останню про можливість подання до суду позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, на яку ОСОБА_1 належним чином не відреагувала (а.с. 24-26).
Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» (далі Закон) у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. ОСОБА_1 не виконуються умови договору кредиту, що є підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки з метою погашення заборгованості.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 39 Закону у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, крім іншого, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.
За ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.
У відповідності до ч. 3 ст. 109 ЖК України стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Відповідач зареєстрована АДРЕСА_1, не підпадає під перелік осіб, які не можуть бути виселені, кредитні кошти використані нею для придбання майна, переданого в іпотеку.
За вказаних умов суд приходить до висновку, що вимоги про звернення стягнення на майно та виселення є обґрунтованими і підлягають задоволенню, разом з тим виселенню підлягає лише відповідач, так як дані про реєстрацію за адресою спірного будинку інших осіб відсутні і відповідачем у справі є лише ОСОБА_1
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 526, 575, 593, 598-609, ст.ст. 3, 17, 33, 39, 40 Закону України «Про іпотеку», ч. 3 ст. 109 ЖК України, -
Позов задовольнити частково.
Виселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, і.н. НОМЕР_1 з будинку АДРЕСА_1
В іншій частині в задоволенні позову відмовити.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Московського районного суду м. Харкова протягом 10-ти днів з моменту отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, що приймали участь у справі. але не були присутніми під час проголошення рішення - в той самий строк з моменту отримання його копії.

Суддя А.Ю. Скотар