Справа № 283/1601/15-ц
провадження №2/283/583/2015
У Х В А Л А

10 липня 2015 року

Суддя Малинського районного суду Житомирської області Ярмоленко В.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 09 липня 2015 року звернувся до суду з позовом, вимогами якого просив визнати за ним право власності та виділити йому в натурі 46/100 частин домоволодіння в с. Любовичі Малинського району по вул. Миру, 8, яка складається з приміщень: веранда (1-І) площею, 12,4 м2, кладова (1-ІІ), площею 5,1 м2,, кухня-кімната (1-1), площею, 19,0 м2, частина сараю (І), ? частина огорожі та ? частина саду.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у ст.ст. 119, 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави для залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги та викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а й мають бути зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом.

До позовної заяви долучена ухвала Малинського районного (народного) суду від 06 жовтня 1987 року, яка набрала законної сили, згідно якої у власність ОСОБА_3 в будинку виділяється кухня-столова 1-2, сіни 1-3, кладова 1-4, друга частина сараю, ? частина огорожі, літня кухня та ? частина саду, що становить 54/100 частин будинку, а у власність ОСОБА_4 виділено кімната 1-1, перша частина сараю, ? частина огорожі та ? частина саду, що становить 46/100 частин будинку. Зобовязано ОСОБА_4 та ОСОБА_3 закласти дверний проєм між приміщеннями 1-1 та 1-2. Таким чином, судовим рішенням в 1987 році спадкодавцям сторін у справі виділено у власність їх частки у спільній частковій власності. Дане судове рішення є обовязковим для майбутніх власників при здійсненні ними правомочностей розпорядження цим майном.

Крім того, в позовній заяві зазначено, що між сторонами у справі немає спору щодо визначення часток кожного з співвласників житлового будинку.

Позивачем в заяві не зазначено факт порушення особистих прав, які підлягають захисту в судовому порядку в обраний ним спосіб. Суть звернення до суду зводиться в необхідності повторного виділення частки в майні в натурі, що є недопустимим, та є підставою для відмови у відкритті провадження. Таким чином, позивачу слід конкретизувати спосіб захисту його прав, та яких саме невизнаних, оспорюваних або порушених та ким саме.

Наведені недоліки слід усунути.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності - залишити без руху, надавши йому строк чотири дні з дня отримання ухвали, для усунення вказаних недоліків.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: