У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Луспеник Д.Д., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 8 грудня 2014 року в справі за заявою ОСОБА_2 про відстрочку та розстрочку виконання рішення суду в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про відстрочку та розстрочку виконання рішення суду, посилаючись на те, що заочним рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14 липня 2014 року було частково задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та стягнуто з неї на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики від 24 травня 2013 року в розмірі 46 610 грн 40 коп. та 466 грн 10 коп. судового збору. На даний час вона не працює, має незначні доходи та має ряд захворювань, не має змоги виконати рішення суду в повному обсязі. У подальшому має намір погашати суму боргу добровільно.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_2 просила суд відстрочити виконання рішення суду до 1 листопада 2014 року та розстрочити виконання рішення суду наступними етапами, а саме по 1 726 грн 29 коп. кожного місяця, починаючи з 1 листопада 2014 року до 1 січня 2017 року, а з урахуванням уточненої заяви від 24 жовтня 2014 року вона просила суд відстрочити виконання рішення суду до 24 грудня 2014 року та розстрочити виконання рішення суду наступними етапами, а саме по 1 294 грн 72 коп. кожного місяця, починаючи з 25 грудня 2014 року до 25 листопада 2017 року.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 8 грудня 2014 року, у задоволенні заяви відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального й процесуального права, та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень й доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності зазначених судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у справі за за заявою ОСОБА_2 про відстрочку та розстрочку виконання рішення суду в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 8 грудня 2014 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Д.Д. Луспеник