Номер провадження: 22-ц/785/4212/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гончаренко В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі головуючого Гончаренко В.М.

суддів Короткова В.Д., Калараш А.А.,

з участю секретаря Абалдової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення самочинно збудованого об»єкту за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 17 березня 2015 року,- встановила:

20.11.2014 року представник Одеська міська рада звернулась до суду з вищезазначеним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 , посилаючись на те, що згідно листа Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 07.02.2014 р. № 1548 їм стало відомо про проведення відповідачами самочинного будівництва веранди квартири АДРЕСА_1, яка належить їм згідно розпорядження органу приватизації від 17.02.1998 року № 106941.

Вказаний самочинно збудований об'єкт відповідачі встановили на земельній ділянці, яка належить до комунальної власності територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради, у зв»язку з чим просять зобов»язаи відповідачів знести самочинно збудовану веранду.

Відповідачі позов не визнали.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 17 березня 2015 року позов задоволено.

ОСОБА_2, ОСОБА_3, вважаючи рішення незаконним та таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, надали до суду апеляційну скаргу про скасування рішення та постановлення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення на них, перевіривши матеріали справи, законність i обґрунтованість рішення суду першої iнстанцiї та доводiв апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне їх відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, квартира АДРЕСА_2 належить відповідачам згідно розпорядження органа приватизації від 17.02.1998 року № 106941 (а.с.20).

Відповідачі, без затвердженої у встановленому законом порядку проектної документації, самовільно здійснила будівництво веранди, загальною площею 7,5 кв.м., за вказаною адресою (а.с.7).

Вказаний самочинно збудований об'єкт відповідачі встановили на земельній ділянці, яка належить до комунальної власності територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради, що підтверджується розпорядженням Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 04.02.2014 року № 53р, доповідною запискою від 04.12.2013 року №1987, актом перевірки від 25.11.2013 року №б/н/203, приписом від 25.11.2013 року №б/н/203, протоколом про адміністративне правопорушення від 25.11.2013 року №006/203 Серія С, планом-схемою самочинного будівництва, матеріалами фото фіксації (а.с.8-14,18).

Відповідно до ст. З Земельного кодексу України земельні правовідносини в Україні регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно - правовими актами.

П.34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлює, що вирішення питань у сфері регулювання земельних відносин є винятковою компетенцією Одеської міської ради. Відповідно до ст. 12 ЗК України до виключної компетенції Одеської міської ради належить: розпорядження землями територіальної громади міста Одеси; здійснення контролю за використанням і охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства: передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадянам та юридичним особам.

Згідно з п. 1 ст. 10, п. 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» ради представляють інтереси територіальної громади і здійснюють від їх імені і в їх інтересах функції та повноваження місцевого самоврядування.

Згідно ст. 83 ЗК України, у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної і державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності.

Ст. 116 ЗК України зазначає, що рішення про передачу земельної ділянки, що входить до складу державної (комунальної) власності в користування, є виключним правом органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Земельна ділянка, на якій знаходиться самочинна будова, відповідачам у користування чи у власність Одеською міською радою не надавалась.

Одеська міська рада, як власник земельної ділянки, відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Ч. 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391 ЦК України регламентує, що власник майна може вимагати усунення будь-якого обмеження його права власності.

Реконструкція та будівництво в м. Одесі повинні здійснюватися відповідно до вимог чинного законодавства України та з урахуванням громадських інтересів.

Згідно ст. 5 Закону України «Про основи містобудування» при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені:розробка містобудівної документації, проектів конкретних об'єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил, регіональних і місцевих правил забудови; розміщення і будівництво об'єктів відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об'єктів;раціональне використання земель та територій для містобудівних потреб, підвищення ефективності забудови та іншого використання земельних ділянок; урахування державних та громадських інтересів при плануванні та забудові територій;урахування законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва.

Статтею 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» передбачено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил.

Відповідно до ст. 152 ЗК України, держава забезпечує рівні умови захисту прав власності на землю. Ч. 2 ст. 152 ЗК України встановлює, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно з ч. З цієї ж статті захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється у тому числі шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав або застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ч.І ст. 376 ЦК України визначені підстави, за якими будівництво (реконструкція) житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна визнається самочинним, а саме: якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Одеською міською радою, як власником земельної ділянки будь-яких рішень щодо відводу її на користь відповідачів не приймалось.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачі, здійснивши самочинне будівництво веранди площею 7,5 кв.м. в квартирі АДРЕСА_3, порушили права позивача як власника земельної ділянки, а тому їх слід зобовязати власними силами за власний рахунок звільнити самовільно захоплену земельну ділянку, шляхом знесення самочинно збудованої веранди, загальною площею 7,5 м2 , за вказаною адресою.

Відповідно до ч.1 ст.69 ЦПК України кожна особа зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України.

Виходячи з викладеного, висновок суду відповідає обставинам справи та узгоджується з нормами матеріального і процесуального права, які ним правильно застосовані.

При цьому, доводи скарги та матеріали справи не дають підстав вважати, що судом при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені статтями 309 ЦПК України, як підстави для скасування рішення.

Відповідачіне надали жодних доказів, які б обґрунтовували та підтверджували ті обставини, на які вони посилаються в апеляційній скарзі.

Таким чином, приведені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення скаржниками норм права.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1.ч.1 ст.314 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 17 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий В.М.Гончаренко

Судді В.Д.Коротков

ОСОБА_4