Справа № 201/3347/13-ц
У Х В А Л А

09 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.

при секретарі Пєронкові М.Ф. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську уточнену заяву ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення суду та визнання його таким, що не підлягає виконанню частково по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ІНТЕРКОРН", третя особа ОСОБА_2 про стягнення заробітної плати, матеріальної та моральної шкоди, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська звернулася ОСОБА_1 з уточненою заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення суду та визнання його таким, що не підлягає виконанню частково, в якій остання просить видати виконавчий лист на примусове виконання рішень Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2013 року та апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2013 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ІНТЕРКОРН", третя особа ОСОБА_2 про стягнення заробітної плати, матеріальної та моральної шкоди, зобов'язання вчинити певні дії та постановити ухвалу, якою визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 13 993, 08 грн., компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати в сумі 1 014, 87 грн., відшкодування моральної шкоди в сумі 199 грн. та компенсації транспортних витрат в сумі 131, 26 грн.

В судовому засідання ОСОБА_1 надала доповнення до уточненої заяви про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення суду та визнання його таким, що не підлягає виконанню частково, у якій остання просить стягнути судові витрати, понесені у зв'язку з розглядом спірного питання, а саме судовий збір і витрати, пов'язані з явкою до суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2013 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, а саме: стягнуто з відповідача ТОВ "Торговий дім "ІНТЕРКОРН" на користь позивача ОСОБА_1 14 279 гривні 60 копійок за затримку розрахунку при звільненні з роботи за період з 16.05.2012 року по 17.08.2012 року, 1000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, а також 131 гривню 92 копійки у якості компенсації транспортних витрат. Позовні вимоги в частині зобов'язання вчинити певні дії залишено без розгляду, задовольнивши відповідну заяву позивача від 15 травня 2013 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено у повному обсязі. Стягнуто з відповідача ТОВ "Торговий дім "ІНТЕРКОРН" на користь держави 229 гривень 40 копійок судового збору /т.1, а.с. 196-199/.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 червня 2013 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2013 року в частині стягнення з ТОВ "Торговий дім "Інтеркорн" на користь ОСОБА_1 середньої заробітної плати за час затримки розрахунку та моральної шкоди та компенсації транспортних витрат - скасовано. В задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ "Торговий дім "Інтеркорн" про стягнення середньої заробітної плати за час затримки розрахунку та моральної шкоди та компенсації транспортних витрат - відмовлено. В решті рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2013 року - залишено без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилено /т.1, а.с. 272-275/.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 6 листопада 2013 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 червня 2013 року скасовано, справу передано на новий розгляд до апеляційної інстанції /т.2, а.с.63-65/.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2013 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ТОВ "Торговий дім "Інтеркорн" задоволено частково. Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2013 року скасовано в частині відмови у позові про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати та змінено в частині розміру морального відшкодування. Стягнуто з ТОВ "Торговий дім "Інтеркорн" на користь ОСОБА_1 10 19 грн. 97 коп. компенсації втрати частини заробітної плати та 200 гривень на відшкодування моральної шкоди. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін /т.2, а.с.88-89/.

Ухвалою Жовтневого районного суд м. Дніпропетровська від 28 березня 2014 року було виправлено описки в рішенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2013 року /т.2, а.с.116/.

27 березня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2013 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2013 року про стягнення з відповідача 77 грн. 08 коп. /т.2, а.с. 119-122/. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2014 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа про стягнення грошових коштів в сумі 77, 08 грн. відмовлено /а.с.129/. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2014 року ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2014 року скасовано, передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції /а.с.179/.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2014 року заяву ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа, по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Інтеркорн", третя особа: ОСОБА_2, про стягнення заробітної плати, матеріальної та моральної шкоди, зобов'язання вчинити певні дії - задоволено. Видано ОСОБА_1 у відповідності до норм чинного процесуального законодавства виконавчий лист по цивільній справі № 201/3347/13-ц за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Інтеркорн", третя особа: ОСОБА_2, про стягнення заробітної плати, матеріальної та моральної шкоди, зобов'язання вчинити певні дії /а.с.187-188/.

20 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача понесених нею додаткових судових витрат по справі /а.с.191/. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 серпня 2014 року у задоволенні зазначеної заяви відмовлено /а.с.197-198/. Вказана ухвала в апеляційному порядку не оскаржена.

31 липня 2014 року ОСОБА_1 звертається до суду з заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення суду та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню частково та посилається на те, що ТОВ "Торговий дім "Інтеркорн" добровільно частково виконало рішення суду та перерахувало на її рахунок 15 338, 21 грн., невиконана частка становить 293, 44 грн., яка складається з 77, 08 грн. банківської комісії, яка була відрахована з перерахованої їй суми, та 216, 36 грн. - сума арифметичної помилки виправленої судом першої інстанції, та не врахована відповідачем при розрахунку, і яка підлягає стягненню за виконавчим листом, оскільки останній не бажає в добровільному порядку сплатити цю суму добровільно /т.2 а.с.201-208/. 06 жовтня 2014 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ухвалив, що передбачених законом підстав для ухвалення додаткового рішення (ухвали) стосовно вимог про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не має /а.с.215-216/.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2015 року ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2014 року скасовано, оскільки судом першої інстанції не було враховано, що ТОВ "Торговий дім "Інтеркорн" на виконання рішення суду на картку ОСОБА_1 було перераховано кошти в сумі 14 124, 34 грн. та 1213, 87 грн. та стягнуто комісію за проведення операції в розмірі 77, 08 грн., на які ОСОБА_1 просить видати виконавчий лист. Також остання просить визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, в частині виплачених їй сум /т.3 а.с. 32-34/. Вказане питання було передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська по вказаному питанню щодо видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення суду було заведено обліково-статистичну картку № 201/3347/13ц (провадження 6/201/24/20115) та передано судді Брага А.В.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2015 року ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції з тих, підстав, що мова про постанову додаткового рішення в заяві ОСОБА_1 не йдеться, а ставиться лише питання тільки про виконання рішення про стягнення сум за рішенням суду. Судом не вирішено питання щодо несплачених сум 77, 08 грн. та 216, 36 грн. та не враховано, що ухвалами Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська розглянуті одні й ті ж самі питання. Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська по вказаному питанню було заведено обліково-статистичну картку № 201/3347/13-ц (провадження 2-др/201/4/15), справу передано судді Демидовій С.О.

Відповідно до ч.2 ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформлені або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Згідно матеріалів справи Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська виконавчий лист по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ІНТЕРКОРН", третя особа ОСОБА_2 про стягнення заробітної плати, матеріальної та моральної шкоди, зобов'язання вчинити певні дії не виписувався та ОСОБА_1 не отримувався. Таким чином вимоги щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 13 993, 08 грн., компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати в сумі 1 014, 87 грн., відшкодування моральної шкоди в сумі 199 грн. та компенсації транспортних витрат в сумі 131, 26 грн. задоволенню не підлягають.

Щодо вимог ОСОБА_1 про стягнення судових витрат, понесених нею у зв'язку з розглядом спірного питання, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 1 ст. 220 ЦПК України передбачено вичерпний перелік підстав для ухвалення по справі додаткового рішення, до якого не входять вимоги заявниці щодо стягнення судових витрат, понесених нею після ухвалення рішення по справі, у зв'язку з чим суд вважає дану заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210, 369 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення суду та визнання його таким, що не підлягає виконанню частково по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ІНТЕРКОРН", третя особа ОСОБА_2 про стягнення заробітної плати, матеріальної та моральної шкоди, зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційному суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 5-денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя С.О. Демидова