АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.,

суддів - Максюти Ж.І., Прозорової М.Л.,

при секретарі - Видюковій Ю.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Луксор-Агро" на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2014 року про відкриття провадження по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю "Амарат", Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтав-Агро", Товариства з обмеженою відповідальністю "Едвєйс", про стягення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року ПАТ "Банк Кредит Дніпро" звернулися до суду із позовом до ОСОБА_3, ТОВ "Амарат", ТОВ "Полтав-Агро" та ТОВ "Едвєйс", про стягення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2014 року відкрито провадження по справі та призначено справу до попереднього розгляду (а.с. 1).

В апеляційній скарзі ТОВ "Луксор-Агро" посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, відмовити у відкритті провадження, а справу направити до належного суду (а.с. 240).

Перевіривши законність та обгрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ПАТ "Банк Кредит Дніпро" звернулися до суду із позовом до відповідачів за місцем знаходження відповідача ТОВ "Едвєйс", який знаходиться в АДРЕСА_1, в якому стоїть питання про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за кредитним договором №230410КЛВ від 23 березня 2010 року в сумі 12468769,93 доларів США (а.с. 2-5)

Відповідно до ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням, а згідно ч.1 ст. 113 ЦПК України позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Крім того, в пункті 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", роз'яснено, що оскільки у спорах, що виникають із кредитних правовідносин, сторонами є як юридичні, так і фізичні особи та з урахуванням вимог статей 15-16, частини другої статті 118 ЦПК України при визначенні судової юрисдикції суди мають виходити з того, що такі справи підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства у разі, якщо однією зі сторін є фізична особа, а вимоги взаємопов'язані між собою і окремий їх розгляд неможливий. Зокрема, це можуть бути позови банку (іншої фінансової установи) до фізичної особи - позичальника і до юридичної особи - поручителя чи навпаки, які виникли з одних і тих самих правовідносин - отримання кредиту.

Враховуючи те, що в даному випадку стоїть питання про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором як з боржника - юридичної особи, так і з поручителів: фізичної особи та юридичних осіб, а тому ці вимоги є взаємопов'язані, у зв'язку з чим колегія суддів вважає що судом першої інстанції правильно відкрито провадження по справі.

Доводи апеляційної скарги ТОВ "Луксор-Агро" про порушення судом першої інстанції правил підсутності та підвідомчості, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки в цьому випадку позивач має право на звернення до суду саме загальної юрисдикції із позовом за своїм вибором, згідно ч.1 ст. 113 ЦПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції ухвалена з додержанням норм процесуального права та відсутні передбачені ст.312 ЦПК України підстави для скасування або її зміни.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Луксор-Агро"-відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню не підлягає

Головуючий

Судді