У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року суддя Подільського районного суду м.Києва Декаленко В. С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати непрацездатності про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Дослідивши матеріали позовної заяви, приходжу до висновку, що вона (позовна заява) подана з порушенням вимог чинного цивільно-процесуального законодавства, які ставляться до її форми та змісту, а тому підлягає залишенню без руху для усунення недоліків, виходячи з наступних підстав.

Стаття третя ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 118 ЦПК України, позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції, де вона реєструється, з дотриманням порядку, встановленого частинами другою і третьою статті 11-1 цього Кодексу, та не пізніше наступного дня передається визначеному судді.

Статті 119 та 120 ЦПК України встановлюють обов'язкові вимоги до змісту та форми позовної заяви, обов'язок дотримання яких покладається на позивача.

Так стаття 119 ЦПК України, визначає, що позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Мною встановлено, що незважаючи на вимоги вищезазначених норм цивільно-процесуального закону позивачем в своєму позові не зазначено ціни позову щодо вимог майнового характеру, визначеної відповідно до ст. 80 ЦПК України, не вказано засобів зв'язку відповідача та не конкретизовано змісту своїх позовних вимог, зокрема позовна заява містить різночитання в частині розміру моральної шкоди, яку просить стягнути позивач з відповідача та взагалі не містить конкретної суми заробітної плати, яку він просить стягнути за час вимушеного прогулу.

Крім того, згідно ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй Постанові від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснив, що порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Зокрема, частиною п'ятою статті 119 ЦПК передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Мною встановлено, що позивачем незважаючи на вимоги ч. 5 ст. 119 ЦПК України та роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, не надано до суду відповідних документів, що підтверджували б сплату судового збору в розмірі визначеному ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру в частині відшкодування моральної шкоди.

Мною не можуть бути взяті до уваги його посилання на те, що відповідно до ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» та п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових відносин, оскільки вказаний позивачем Декрет взагалі втратив свою чинність в частині регулювання сплати судового збору позивача за звернення до суду з позовами про захист своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав та інтересі, а ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» на підставі Закону України від 22.05.2015 року, № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» було викладено в новій редакції, наслідком чого стало і внесення змін, зокрема і до п. 1 ч. 1, згідно яких від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах лише про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

З викладеного можна зробити висновок, що згідно чинного законодавства України на даний час від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. У випадку ж пред'явлення ними інших позовних вимог, зокрема таких як відшкодування моральної шкоди, вони підлягають оплаті судовим збором на загальних підставах.

З врахуванням вищевикладеного, приходжу до висновку про доведеність тієї обставини, що позовна заява не може вважатися такою, що відповідає вимогам чинного цивільно-процесуального законодавства, які ставляться до її форми та змісту.

Стаття 121 ЦПК України визначає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного, ст.ст. 4, 6 ЗУ «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 3, 11, 79, 118, 119, 120, 121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати непрацездатності про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу - залишити без руху.

Надати позивачу строк в 3 (три) дні з дня отримання ухвали, для усунення недоліків.

Роз'яснити позивачу, що в разі невиконання вимог ухвали в указаний термін, матеріали позовної заяви будуть вважатись неподаними і повернуті йому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяВ. С. Декаленко