22-ц/775/592/2015(м)
Категорія 81 Головуючий у 1 інстанції Скудін В.Є.
У Х В А Л А

Іменем України

28 травня 2015 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого Супрун М.Ю.,

суддів Песоцької Л.І., Гаврилової Г.Л.,

при секретарі Меркуловій Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за скаргою публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції Донецької області Андрусенка Ігора Олександровича

за апеляційною скаргою відділу державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції у Донецькій області на ухвалу Першотравневого районного суду Донецької області від 27 квітня 2015 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Першотравневого районного суду Донецької області від 27 квітня 2015 року скаргу публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» (далі: ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго») задоволено. Визнано дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції у Донецькій області (далі: ВДВС Першотравневого РУЮ у Донецькій області ) Андрусенка І.О. щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження за наказом Першотравневого районного суду Донецької області № 0539/2256/2012 від 18 грудня 2012 року такими, що не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Визнано незаконною постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №46977868 від 25 березня 2015 року винесену головним державним виконавцем ВДВС Першотравневого РУЮ Андрусенком І.А. Зобов'язано головного державного виконавця ВДВС Першотравневого РУЮ Андрусенка І.А. усунути допущені порушення Закону України «Про виконавче провадження» шляхом скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №46977868 від 25 березня 2015 року.

В апеляційній скарзі ВДВС Першотравневого РУЮ у Донецькій області, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт послався на те, що у виконавчому провадженні всі виконавчі дії пов'язані з примусовим виконанням рішень, зокрема, виявлення доходу боржника, рухомого та нерухомого майна, рахунків боржника, а також його арешт можливі тільки при зазначенні ідентифікаційного номеру боржника у виконавчому провадженні. При цьому податкова інспекція відмовляє виконавчій службі у наданні ідентифікаційних номерів боржників. Крім того, суд першої інстанції в порушення вимог закону не залучив до участі у справі в якості третьої особи боржника ОСОБА_3

Представники ВДВС Першотравневого РУЮ у Донецькій області та ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» у судове засідання апеляційного суду не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Згідно заяви ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», воно просило справу розглянути за відсутності його представника, апеляційну скаргу відхилити.

Згідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що судовим наказом від 18 грудня 2012 року, виданим Першотравневим районним судом Донецької області, з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» стягнуто заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 69,61грн. і витрати по оплаті судового збору в сумі 107,30грн. Індивідуальний ідентифікаційний номер боржника ОСОБА_3 в наказі відсутній. (а.с.9)

Постановою головного державного виконавця Першотравневого ВДВС Андрусенка І.О. від 25 березня 2015 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначеного судового наказу, у зв'язку з тим, що виконавчий документ не відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме не зазначено ідентифікаційний номер боржника. (а.с.16)

Задовольняючи скаргу ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго", суд виходив з того, що стягувач обмежений у праві самостійно витребувати конфіденційну інформацію відносно боржника, а державний виконавець відповідно до пункту 3 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» наділений повноваженнями на збір інформації, у тому числі й конфіденційної, під час здійснення виконавчого провадження, отже, постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження є незаконною.

Зазначені висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частини другої статті 32 Конституції України й частини першої статті 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012, відповідно до пункту 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Вимоги до змісту виконавчого листа встановлені частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що потрібно зазначати у виконавчому листі індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи), а пунктом 6 частини першої статті 26 цього Закону встановлено, що у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам статті 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Разом з тим відповідно до пункту 3 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

З урахуванням наведених норм матеріального права, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що дії державного виконавця по винесенню постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження за відсутності ідентифікаційного номеру боржника і можливість здобуття цих даних в ході виконавчого провадження - є такими, що не відповідають вимогам закону, порушують права стягувача, закріплені в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та нормах національного законодавства - Закону України «Про виконавче провадження». А відтак, зазначена постанова державного виконавця підлягає скасуванню.

Правова позиція з аналогічних спорів висловлена Верховним Судом України у Постановах Верховного Суду України від 25 червня 2014 року ( 6-62цс14 та 6-45цс14) і, відповідно до ст.360-7 ЦПК України, є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень.

Посилання представника ВДВС в скарзі на безумовну обов'язковість зазначення у судовому наказі ідентифікаційного номеру боржника в буквальному читанні п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» не відповідає такому принципу національного цивільного судочинства, як виконуваність рішення суду та прецедентній практиці Європейського Суду з прав людини щодо справ, де була встановлена неспроможність державних органів прийняти потрібні міри і вчасно виконати судове рішення (справи «Шмалько проти України», «Чіжов проти України» "Бурдов проти Росії", "Ясіунєнє проти Литви"), де зосереджувалась увага на найважливішій стадії судового процесу - виконанні судового рішення, до чого прагнула сторона, права якої були порушені.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію (995_004) та практику Суду як джерело права.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не є підставою, з якою процесуальне законодавство пов'язує можливість скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

Таким чином, оскільки оскаржувану ухвалу постановлено з додержанням вимог закону, на підставі п. 1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 307, ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд , -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції у Донецькій області відхилити.

Ухвалу Першотравневого районного суду Донецької області від 27 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, може бути оскаржена протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді: