УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Висоцької В.С., Кафідової О.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Переяслав-Хмельницької міської державної нотаріальної контори про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобов'язання вчинити нотаріальні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2014 року, ухвалу апеляційного суду Київської області від 23 лютого 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, в якому просила скасувати постанову від 13 листопада 2014 року №704/02-31 державного нотаріуса Переяслав-Хмельницької міської державної нотаріальної контори Ткаченко О.А «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії»; зобов'язати Переяслав-Хмельницьку міську державну нотаріальну контору вчинити нотаріальну дію, пов'язану з видачею свідоцтва про право на спадщину за законом на майнові права на грошові кошти у розмірі 23 527 199,72 гривень, що належали ОСОБА_7 за договорами позики від 06 лютого 1997 року, від 22 листопада 1996 року, від 06 лютого 1997 року, від 21 серпня 1996 року.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 23 лютого 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

Представник позивача, не погоджуючись з даними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами попередніх інстанцій повно встановлені фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів та вірно застосовані норми матеріального права та процесуального права до спірних правовідносин.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для його скасування.

Апеляційний суд, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, виходив з того, що нотаріус правомірно відмовив у видачі свідоцтва на право на спадщину на зазначені майнові права у зв'язку з тим, що на час відкриття спадщини вказані зобов'язання на підставі положень ст. 219 Цивільного Кодексу УРСР були припинені, оскільки ще за життя ОСОБА_7 боржник ВАТ «Переяслав-Хмельницька швейна фабрика» був реорганізований у приватне підприємство та перейшов у приватну власність спадкодавця. За таких умов мав місце збіг боржника та кредитора у одній особі, що веде до припинення зобов'язання.

Висновки судів узгоджуються з роз'ясненнями викладеними у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» з якої вбачається, що у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР.

При вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанцій правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2014 року, ухвалу апеляційного суду Київської області від 23 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
В.С. Висоцька
О.В. Кафідова