УХВАЛА

іменем україни

29 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Євграфової Є.П., Євтушенко О.І.,

Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Харківської області від 13 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - ПАТ «Альфа-Банк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Посилалося на те, що 30 липня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» (далі - ЗАТ «Альфа-Банк»), правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_4 укладений кредитний договір № 490083277, відповідно до якого останньому був наданий кредит в розмірі 82 614 грн 80 коп. зі сплатою 20 % річних строком до 30 липня 2015 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 30 липня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_3 укладений договір поруки № 490083277-Ц, відповідно до якого остання поручилась солідарно відповідати перед кредитором за виконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором.

Боржником порушені умови кредитного договору, у зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 150 468 грн 15 коп., яку позивач просив стягнути на свою користь з ОСОБА_3

Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 2 липня 2014 року ОСОБА_4 залучено в якості співвідповідача у справі.

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 3 жовтня 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 13 січня 2015 року рішення Красноградського районного суду Харківської області від 3 жовтня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 150 468 грн 15 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати оскаржуване рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, виходив з того, що основним позичальником за договором кредиту є ОСОБА_4, який і повинен відповідати за свої зобов'язання, і позивачем не надано доказів, що до нього, як основного боржника, пред'являлася вимога про дострокове повернення кредиту, і яка була ним отримана та не задоволена. При цьому позивач в судове засідання не з'являвся, хоча його явка була визнана обов'язковою.

Судами встановлено, що 30 липня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» (далі - ЗАТ «Альфа-Банк»), правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_4 укладений кредитний договір № 490083277, відповідно до якого останньому був наданий кредит в розмірі 82 614 грн 80 коп. зі сплатою 20 % річних строком до 30 липня 2015 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 30 липня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_3 укладений договір поруки № 490083277-Ц, відповідно до якого остання поручилась солідарно відповідати перед кредитором за виконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором.

Боржником порушені умови кредитного договору, у зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 150 468 грн 15 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 27 червня 2014 року надала суду клопотання про залучення в якості співвідповідача ОСОБА_4

Відповідно до ст. 3 договору поруки № -490083277-П від 30 липня 2008 року боржник та поручитель відповідають перед банком за порушення обов'язків, перелічених у ст. 2 цього договору, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому є обсязі, що й боржник. Передбачена ст. 3.1 цього договору відповідальності поручителя наступає у випадку, якщо боржник допустить прострочення виконання будь-якого з обов'язків у пункті 2.1. цього договору.

Згідно ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що позивач має право пред'явити вимогу як до основного боржника, так і до поручителя окремо. А оскільки, ОСОБА_3 з заявою про застосування строків позовної давності до суду не зверталася, договір поруки не є припиненим, а тому підстави для звільнення її від відповідальності за даним договором відсутні.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Оскільки доводи касаційної скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку про порушення судами норм матеріального або процесуального права, а отже, відсутні передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України підстави для скасування вказаного судового рішення, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

При цьому судом дотримано вимоги цивільного процесуального закону, всебічно, повно й об'єктивно з'ясовані обставини справи та надана їм належна оцінка.

Наведені в скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного судового рішення.

За таких обставин колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що ухвалене судом рішення першої інстанції, яке змінено рішенням апеляційного суду відповідає вимогам закону й підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 337, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 13 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик
Судді:Є.П. Євграфова О.І. Євтушенко І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко