У х в а л а

11 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Гуменюка В.І.,

Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» про перегляд Верховним Судом України рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 лютого 2015 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 14 квітня 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» про стягнення коштів за договором банківського вкладу,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14 квітня 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково: стягнуто з публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» (далі - ПАТ «КБ «Хрещатик») на його користь грошові кошти в розмірі 58 тис. 500 доларів США та 5 тис. 850 доларів США пені; вирішено питання судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 квітня 2015 року відмовлено ПАТ КБ «Хрещатик» та представнику ОСОБА_4 - ОСОБА_5 у відкритті касаційного провадження за їх касаційними скаргами на зазначені судові рішення з підстави, передбаченої пунктом 5 частини четвертої статті 328 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

5 червня 2015 року ПАТ «КБ «Хрещатик» звернулось до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 лютого 2015 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 14 квітня 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 квітня 2015 року з передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

На підтвердження підстави перегляду зазначених судових рішень, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на постанови Верховного Суду України від 29 жовтня 2014 року і 2 липня 2014 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України визначено, що підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 28 квітня 2015 року, про перегляд якої порушує питання заявник, та відмовляючи у відкритті касаційного провадження, касаційний суд погодився із судами першої та апеляційної інстанцій, які дійшли висновків про те, що банком відкрито клієнту поточний рахунок у доларах США відповідно до Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України (далі - НБУ) від 12 листопада 2003 року № 492, та здійснюється його розрахунково-касове обслуговування згідно з внутрішніми правилами і процедурами банку, нормативними актами НБУ та чинним законодавством України; копії квитанцій, надані позивачем, є належним доказом внесення ним коштів на банківський рахунок, оскільки свідчать, що квитанції оформлені відповідно до вимог про ведення касових операцій.

Разом з тим у постанові Верховного Суду України від 29 жовтня 2014 року, на яку посилається заявник, міститься висновок про недодержання письмової форми договору банківського вкладу, оскільки квитанції або інші документи, які б підтверджували внесення готівки у відповідній платіжній системі та які б відповідали положенням Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою Правління НБУ від 14 серпня 2003 року № 337, відсутні.

У постанові Верховного Суду України від 2 липня 2014 року міститься висновок про те, що додатковий письмовий договір між сторонами не укладався; грошові кошти на рахунок клієнта не надходили і не обліковувались; квитанція про внесення коштів не містить обов'язкових реквізитів та не відповідає вимогами закону.

Отже, порівняння ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 квітня 2015 року з постановами Верховного Суду України від 29 жовтня 2014 року і 2 липня 2014 року не дає підстав для висновку про те, що оскаржуване рішення суду касаційної інстанції не відповідає висновками, викладеним у вказаних постановах щодо застосування зазначених норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску вищевказаної справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» про стягнення коштів за договором банківського вкладу за заявою публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» про перегляд Верховним Судом України рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 лютого 2015 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 14 квітня 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 квітня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Л.І. Охрімчук

В.І. Гуменюк

В.М.Сімоненко