Справа № 165/2400/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Василюк А.В.
Провадження № 22-ц/773/108/15 Категорія: 57 Доповідач: Подолюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Подолюка В.А.,

суддів - Шевчук Л.Я., Киці С.І.,

при секретарі - Захаровій Н.А.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист прав споживачів, розірвання договору підряду, відшкодування шкоди та зобов'язання вчинити дії, за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 на рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 10 грудня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про захист прав споживачів, розірвання договору підряду, відшкодування шкоди та зобов'язання вчинити дії. Посилається на те, що між нею та відповідачем 23 липня 2013 року був укладений договір підряду на виготовлення та встановлення кухонних меблів на загальну суму 12 000 грн., з яких 6000 грн. вона оплатила авансом під час укладення правочину, а 4000 грн. сплатила в жовтні місяці. Однак відповідач умов договору не виконав у встановлений строк, протягом 2-3 місяців меблі не виготовив та не встановив.

Установку меблів відповідачем було проведено лише 21 грудня 2013 року, але при цьому були виявленні суттєві недоліки, усунення яких ОСОБА_3 на її вимогу фактично не проводилось. Для захисту своїх прав вона звернулась зі скаргою до виконавчого комітету Нововолинської міської ради та в Держспоживінспекцію у Волинській області. Після цього, 13 серпня 2014 року відповідач поставив вимогу про проведення додаткової доплати в сумі 2540 грн. з посиланням на подорожчання плити для виготовлення стільниці оскільки попередня була виготовлена з дефектами, а в подальшому взагалі відмовився в добровільному порядку виконати взяті зобов'язання за вказаним договором підряду.

Вважає, що такими діями відповідача їй було завдано матеріального збитку з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в сумі 11 440,42 грн., неустойка за прострочення виконання договору підряду становить 21240 грн., всього на суму 32 680,42 грн., а також моральну шкоду, яку вона оцінює в 5000 грн. У зв'язку з цим, просить розірвати договір підряду, укладений між нею та ОСОБА_3, стягнути з останнього в її користь 32 680,42 грн. матеріальної шкоди, 5000 грн. компенсації на відшкодування моральної шкоди, судові витрати у справі та зобов'язати відповідача за власний рахунок вивезти з її квартири меблі - кухню.

Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 10 грудня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на неповноту з'ясування судом першої інстанції всіх фактичних обставин справи, неправильну оцінку доказів, порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду встановленим обставинам справи, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги та апеляційну скаргу підтримала в повному обсязі з підстав, наведених в них.

Заслухавши позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Судом встановлено, що 23 липня 2013 року ОСОБА_1 звернулася в магазин «Престиж» до приватного підприємця ОСОБА_3 з метою придбання кухонних меблів вартістю 12000 грн. та подальшою їх установкою, оплативши за це аванс в розмірі 6000 грн. та 4000 грн. вартості вже виготовлених меблів, всього 10 000 грн., що підтверджується товарним чеком від 23 липня 2013 року (а.с.4-5). За зробленими замірами відповідач замовив на фабриках у місті Києві та в Луцьку необхідні деталі, встановив кухонні меблі в квартирі позивачки, однак, як вказує ОСОБА_1, виготовлення та монтаж меблів відбулося з суттєвими недоліками, на що позивачка поставила вимогу усунути їх безкоштовно, саме їх встановлення відбулося не в повному обсязі (а.с.11, 50-63).

Відповідно до ч. 1 ст. 865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ст. 866 ЦК України договір побутового підряду вважається укладеним в належній формі, якщо підрядник видав замовнику квитанцію, або інший документ, що підтверджує укладення договору. Відсутність у замовника цього документу не позбавляє його права залучати свідків для підтвердження факту укладення договору, або його умов.

Відповідно до положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З посиланням на зазначені норми права та встановлені обставини справи, суд першої інстанції відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні позову обґрунтовував свої висновки тим, що позивач не довела належними та допустимими доказами факт виготовлення та встановлення меблів ОСОБА_3 з порушенням визначених сторонами строків та з істотними недоліками, які не можуть бути усунені та перешкоджають використовувати їх за цільовим призначенням.

Правильність таких висновків суду першої інстанції підтверджується повідомленням Держспоживінспекції України №К-147/01-19 від 29 липня 2014 року з якого вбачається, що сторонами правочину не було узгоджено належним чином замовлення на виготовлення меблів, відсутні терміни виконання замовлення, не затверджено виріб за зразком (рисунком). При огляді вмонтованих меблів виявлені недоліки, які підлягають усуненню, монтаж меблів повністю не завершений, не проведений розрахунок (а.с.10-11, 42-43).

Виходячи з наведеного висновку, колегія суддів вважає, що в даному випадку відповідачем доведений факт виготовлення та встановлення меблів без істотних недоліків.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України судом апеляційної інстанції роз'яснено позивачу право на можливість участі у справі спеціаліста щодо питань, які потребують відповідних спеціальних знань, призначення і проведення відповідної судової експертизи з висновками про відповідність чи невідповідність меблів встановленим стандартам, встановлення наявності або відсутності зазначених позивачем недоліків та можливості чи не можливості їх усунення, оскільки наявність поданих стороною фототаблиць із зображенням меблів не є таким доказом без підтвердження іншими висновками. Роз'яснив суд і наслідки невчинення процесуальних дій.

З матеріалів справи вбачається, що в суді першої інстанції ОСОБА_1 реалізувала своє право на отримання правової допомоги, відповідних доказів на підтвердження зазначених нею обставин не надала та не реалізувала своє право при апеляційному розгляді справи (а.с.13-16,44).

Виходячи з вищевикладеного, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування колегія суддів не знаходить.

Доводи апеляційної скарги про наявність істотних недоліків у виготовленні та встановленні меблів не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і спростовуються висновком інспекції з питань захисту прав споживачів, відповідно до якого виявлені недоліки підлягають усуненню.

Посилання в скарзі на відсутність підстав для призначення і проведення по справі відповідної судової експертизи із-за того, що відповідач не заперечував факту наявності зазначених позивачем недоліків при виготовленні та встановленні меблів, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції про відмову в позові, оскільки такі посилання не узгоджуються із загальними положеннями законодавства про необхідність подання стороною доказів на підтвердження своїх вимог. По справі відсутні будь-які докази виготовлення та встановлення меблів з істотними недоліками.

З цих підстав не можуть бути задоволені мотиви апеляційної скарги в частині необхідності покладення обов'язку на відповідача по відшкодуванню майнової та моральної шкоди позивачу.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_4 поданої в інтересах позивача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 10 грудня 2014 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: