КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/1101/15-ц
Провадження №2/319/759/2015
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

31 липня 2015 року смт Куйбишеве

Куйбишевський районний суд Запорізької області

в складі: головуючого судді Горбачов Ю.М.,

при секретарі Поньки Н.А.

за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Куйбишевського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

21 липня 2015 року до Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 розірвання шлюбу.

В своїй заяві позивач ОСОБА_1 просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2, зареєстрований 19 лютого 1992 року Відділом державної реєстрації атів цивільного стану Сніжнянського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 64.

Позивач ОСОБА_1 вказала, що з відповідачем з 2010 року не проживають як родина та фактично припинені шлюбні відносини. На даний час разом з відповідачем не проживають. Від шлюбу з відповідачем неповнолітніх дітей не мають. За таких обставин ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду із відповідним позовом, посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачем буде суперечити її інтересам.

Позивач ОСОБА_1 у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, вказала про те, що вона підтримує заявлені вимоги по тих підставах, які нею були викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 письмово повідомив судові про те, що ним визнаються обставини, зазначені у позовній заяві та він не заперечує проти задоволення позову.

Сторони у судове засідання не зявились, про час і місце слухання справи були повідомлені належним чином , до суду подали заяви з проханням слухати справу без їх участі.

Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Шлюб між сторонами укладено 19 лютого 1992 року Відділом державної реєстрації атів цивільного стану Сніжнянського міського управління юстиції у Донецькій області , актовий запис № 64.

Від даного шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей.

З матеріалів справи вбачається, що спільне життя позивача з відповідачем не склалося, в сім"ї немає порозуміння, між подружжям втрачено почуття поваги один до одного, і, як наслідок, намагання зберегти сімю ні до чого не привели. З 2010 року сторони перестали підтримувати відносини як чоловік і жінка, та вести спільне господарство. Спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами на час розгляду даної справи немає.

Сторони зазначені обставини у справі не оспорювали, фактично їх визнали, тому у відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню.

За такої сукупності обставин у справі суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача ОСОБА_1 на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам одного з подружжя.

Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно положень ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач ОСОБА_1, як особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, у своєму позові просила залишити їй після розірвання шлюбу прізвище Носова.

Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище Носова.

Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст.24,110-112,113 СК України, ст.ст.10,11,60,88,174,209,212-215ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, який народився 25 липня 1961 року в м. Сніжне Донецької області та ОСОБА_1, яка народилась 11 червня 1969 року в м. Сніжне Донецької області, зареєстрований 19 лютого 1992 року Відділом державної реєстрації атів цивільного стану Сніжнянського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 64, які не мають неповнолітніх дітей.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити дошлюбне прізвище Носова.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляцій скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції Куйбишевський районний суд Запорізької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_3

Копія судового рішення вірна.

Суддя:

Секретар:

Судове рішення не набуло законної сили .

Суддя:

Секретар: