Справа № 126/4162/14-ц Провадження № 22-ц/772/445/2015Головуючий в суді першої інстанції Жарун А. П.
Категорія 48Доповідач Оніщук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Оніщука В.В.

суддів: Медвецького С.К., Чорного В.І.,

при секретарі: Сніжко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 02.12.2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2014 року позивач звернулася в суд із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона із відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, і від спільного життя мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею та перебуває на її утриманні. На підставі рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 09.03.2010 року з відповідача на її користь на утримання сина стягуються аліменти в розмірі ? частини його заробітку. Позивачем зазначено, що кошти, які відповідач сплачує на утримання дитини не забезпечують сину рівень життя, який є достатнім для його фізичного розвитку, оскільки син дуже часто хворіє, у зв'язку з чим постійно потребує медичного лікування і посиленого харчування, що потребує значних коштів, а тому просила стягнути з відповідача на її користь 2 989,90 грн., витрачених на лікування дитини.

Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 02.12.2014 року позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені нею додаткові витрати на лікування сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 561,65 грн..

Вирішено питання про судові витрати.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, при цьому робиться посилання на неповноту з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм процесуального права.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала, посилаючись на викладені в ній обставини.

Відповідач в судовому засіданні апеляційну скаргу не визнав, вказавши на її безпідставність та законність і обґрунтованість рішення суду.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Вимогами ст. 308 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов частково, районний суд виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вже понесених нею додаткових витрат, при цьому стягненню підлягають кошти, які визнані відповідачем.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 11.06.2010 року і від спільного життя мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні.

Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 09.03.2010 року з ОСОБА_3 на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі ? частини його заробітку, щомісячно.

Звернувшись в суд з позовом, ОСОБА_2 заявлено вимогу про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, обґрунтовуючи вимогу тим, що дитина має хворобливий стан і на її лікування нею витрачено кошти, які мають бути повернуті відповідачем.

Відповідно до вимог ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_2 на підтвердження додаткових витрат, надано довідку комунальної установи "Бершадський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" від 01.12.2014 року, з якої вбачається, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на диспансерному обліку з приводу: часто хворіюча дитина та потребує частого медикаментозного лікування, при цьому відсутній відповідний лікарський висновок щодо призначеного лікування.

Крім того, позивачем надано накладні і товарні чеки, які не є належними та допустимими доказами, підтверджуючими факт проведення оплати і що відповідні медичні препарати були в дійсності придбані та використані на лікування дитини.

На підставі наведеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо недоведеності заявленого позову, при цьому судом вірно враховано часткове визнання відповідачем позовних вимог на суму 561,65 грн., які стягнуті на користь позивача.

Викладені в апеляційній скарзі твердження про необґрунтоване визнання недопустимими наданих доказів, є безпідставним, оскільки матеріали справи свідчать про те, що всі надані позивачем докази були оцінені з урахуванням їх належності та допустимості і їм було надано відповідну правову оцінку.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, тобто ухвалене рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 02.12.2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис) В.В. Оніщук

Судді: (підпис) С.К. Медвецький

(підпис) В.І. Чорний

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Вінницької області В.В. Оніщук