У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді: Рожина Ю.М.,

суддів Ковальчук Н.М., Максимчук З.М.,

секретаря судового засідання Шептицької С.С.

з участю

позивачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Рівненської області цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на рішення Корецького районного суду Рівненської області від 26 листопада 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною повноліття та про стягнення аліментів на дитину.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, що з'явились у судове засідання, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Корецького районного суду від 26 листопада 2014 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на її утримання аліменти в розмірі 1/8 частини усіх видів його заробітку (доходів), щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 трьохрічного віку. Стягнення аліментів розпочато з 11.07.2014 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 судові витрати на користь держави у розмірі 243 грн. 60 коп. на розрахунковий рахунок 0194, МФО 833017, Код ЗКПО 26406219 ГУДКУ в Рівненській області.

Рішення суду у межах суми платежу аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що судом першої інстанції не були враховані надані ним докази щодо його матеріального стану, стану здоров'я та перебування на його утриманні мами та дитини позивачки. Вказує, що позивачка не надала доказів та не обґрунтувала свої позовні вимоги щодо стягнення коштів на її утримання, хоча прямо вказала що він повинен їх сплачувати, якщо має таку змогу. За таких обставин просить рішення в частині стягнення з нього аліментів на утримання позивачки скасувати як таке, що не відповідає вимогам закону та ухвалити нове про відмову у задоволенні заявленого до нього позову з причин його безпідставності.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що 09 вересня 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб виконкомом Новокорецької сільської ради Корецького району Рівненської області, від якого позивачка та відповідач мають неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає з матір'ю.

Згідно з ч.ч.2,4 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що в даний час сторони спільно не проживають, позивачка ніде не працює, оскільки доглядає за дитиною до досягнення нею трирічного віку і потребує матеріальної допомоги, а відповідач, як встановлено в судовому засіданні має змогу її надати.

Доводами апеляційної скарги ці обставини не спростовано, та не зазначені інші обставини, що дають підставу вважати за неможливе відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини у розмірі визначеному рішенням суду.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303,307,308,313,314,315,317,324,325 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Корецького районного суду Рівненської області від 26 листопада 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Рожин Ю.М.

Судді: Ковальчук Н.М.

Максимчук З.М.