РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Кошар А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Платинум Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, які діють у своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Служба у справах дітей Солом'янської районної державної адміністрації, Солом'янський районний Відділ головного управління державної міграційної служби України у м. Києві про виселення,

в с т а н о в и в:

21 травня 2014 року ПАТ "Платинум Банк" звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, які діють у своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: Служба у справах дітей Солом'янської районної державної адміністрації, Солом'янський районний Відділ головного управління державної міграційної служби України у м. Києві про виселення відповідачів та зняття їх з реєстраційного обліку.

Свої вимоги банк мотивує тим, що 14 лютого 2008 року між ЗАТ "Міжнародний іпотечний Банк", правонаступником якого є ПАТ "Платинум Банк", та ОСОБА_7 укладено договір про іпотечний кредит № 1.08022210. За умовами договору позичальнику на умовах повернення, строковості, платності надано кредит у розмірі 134000 доларів США строком користування 240 місяців зі сплатою 12 % річних.

14 лютого 2008 року в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ЗАТ "Міжнародний іпотечний Банк" та ОСОБА_7 укладено Іпотечний договір № 1.08022210. За умовами договору іпотекодавець передав в іпотеку трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 в м. Києві, належну йому на праві власності.

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов'язань за кредитним та іпотечним договорами, рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 31 липня 2012 року звернуто стягнення на зазначену квартиру - предмет іпотеки.

21 березня 2014 року банком на адресу проживання відповідачів надіслано письмові вимоги про виселення в порядку, передбаченому ст. 40 Закону України "Про іпотеку". Вимоги отримані відповідачами 26 березня 2014 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Вимоги про виселення в добровільному порядку відповідачами не задоволені, тому позивач просить суд ухвалити рішення, яким виселити ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 зі спірної квартири.

Оскільки відповідачі втратили право на проживання в квартирі, тому вони втратили і право перебування на реєстраційну обліку в цьому житловому приміщенні. За таких обставин, позивач просив також визнати їх такими, що втратили право на перебування на реєстраційному обліку в спірній квартирі.

У судовому засіданні 24 листопада 2014 року представник позивача підтримував заявлений позов та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

У судовому засіданні 24 листопада 2014 року відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечував. Надав суду письмові заперечення (а.с. 82-87). Пояснив суду, що виселення відповідачів з квартири не відповідає вимогам закону, оскільки на вчинення цих дій розповсюджується мораторій на виселення внаслідок звернення стягнення на предмет іпотеки. У квартирі також мешкають неповнолітні діти, які не можуть бути виселені без згоди Органу опіки та піклування. З урахуванням викладеного в запереченням вважав, що в задоволенні позову слід відмовити.

Після стадії пояснень учасників судового розгляду та дослідження матеріалів справи в розгляді справи в стадії доповнень та клопотань у справі була оголошена перерва.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 03 лютого 2015 року задоволено заяву ПАТ "Платинум Банк" та залишено пред'явлений позов без розгляду в частині вимоги про виселення ОСОБА_7 та в частині вимоги про зняття всіх відповідачів з реєстраційного обліку (а.с. 123-124).

У судове засіданні 03 лютого 2015 року представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Подав до суду заяву, в якій зазначив, що пред'явлений позов підтримує та просить розглядати справу без його участі на підставі наявних в матеріалах справи доказів (а.с. 121).

Відповідачі в судове засідання 03 лютого 2015 року не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись.

Третя особа - Служба у справах дітей Солом'янської районної державної адміністрації у судове засіданні не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась. Направила до суду письмові пояснення, в яких просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на порушення прав малолітніх дітей, та слухати справу за відсутності її представника (а.с. 93).

Третя особа - Солом'янський районний Відділ головного управління державної міграційної служби України у м. Києві у судове засіданні не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась. Відділ направив до суду заяви про розгляд справи без участі його представника (а.с. 66-67, 80, 104, 119).

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 14 лютого 2008 року між ЗАТ "Міжнародний іпотечний Банк", правонаступником якого є ПАТ "Платинум Банк", та ОСОБА_7 укладено договір про іпотечний кредит № 1.08022210. За умовами договору позичальнику на умовах повернення, строковості, платності надано кредит у розмірі 134000 доларів США строком користування 240 місяців зі сплатою 12 % річних (а.с. 9-12).

14 лютого 2008 року в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ЗАТ "Міжнародний іпотечний Банк" та ОСОБА_7 укладено Іпотечний договір № 1.08022210. За умовами договору іпотекодавець передав в іпотеку трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 в м. Києві, належну йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу нерухомості, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 14 лютого 2008 року за № 519, та зареєстровану в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна в реєстровій книзі д.986-242 за № 2360 від 18 лютого 2008 року (а.с. 17).

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 31 липня 2012 року звернуто стягнення на предмет іпотеки - трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 в м. Києві, що належить ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу нерухомості від 14 лютого 2008 року в рахунок погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит № 1.08022210 в розмірі 1293100 гривень 41 копійку (а.с. 18).

Постановою державного виконавця ВДВС Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві від 07 листопада 2012 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-4847/12, виданого 05 листопада 2012 року Солом'янським районним судом м. Києва про звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с. 19).

Відповідно до ч. 3 ст.109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Частиною 1 ст. 40 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

У ч. 2 цієї статті вказано, що після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Згідно з п. 43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.

З довідки Центру обслуговування споживачів № 1 від 14 березня 2014 року вбачається, що в спірній квартирі зареєстровані та проживають ОСОБА_1, ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1), ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3), ОСОБА_2. Власник особового рахунку ОСОБА_7 в спірній квартирі не зареєстрований (а.с. 20).

21 березня 2014 року позивачем на адресу проживання відповідачів надіслано письмові вимоги про виселення в порядку, передбаченому ст. 40 Закону України "Про іпотеку". Зазначені вимоги отримано відповідачами 26 березня 2014 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 21-29).

У місячний строк з дня отримання зазначених вимог відповідачі квартиру не звільнили та продовжують проживати в спірній квартирі.

Вбачається, що після ухвалення рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, позивач дотримався процедури, визначеної законом щодо направлення письмової вимоги про виселення, проте відповідачі в добровільному порядку її не виконали.

За таких обставин, вимога позивача ґрунтується на законі.

Не є підставою для відмови в задоволені позову доводи сторони відповідачів про те, що квартира - предмет іпотеки є єдиним житлом малолітніх дітей, тому їх виселення без надання попереднього дозволу органу опіки та піклування є неправомірним, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що власником квартири є лише іпотекодавець ОСОБА_9, який уклав договір іпотеки з позивачем і відповідно до пункту 2.1.6. цього договору взяв на себе зобов'язання у разі набуття іпотекодержателем права звернути стягнення на предмет іпотеки, виселити всіх мешканців з квартири.

На час укладення договору іпотеки відповідачі не були співвласниками квартири та не були в ній зареєстровані.

Згідно довідки форми № 3 Центру обслуговування споживачів № 1 відповідачі, в тому числі неповнолітні діти були зареєстровані в квартирі вже після укладення договору іпотеки (а.с. 20).

Також не є підставою для відмови в задоволенні позову посилання відповідачів на необхідність застосування мораторію на виселення внаслідок звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" протягом дії цього Закону:

1) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника / майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Зазначеним Законом не передбачено заборони на виселення в разі наявності рішення про звернення стягнення на майно, зокрема, предмет іпотеки, що набрало законної сили до набрання чинності цим Законом.

Крім того, іпотекодавцем є ОСОБА_7, який не є громадянином України, що підтверджується Тимчасовою посвідкою на постійне проживання серії НОМЕР_1, виданою ВГІРФО Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві 03 травня 2007 року (а.с. 94).

За таких обставини, дія Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" на нього та на належне йому на праві власності майно - предмет іпотеки не поширюється.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

З урахуванням задоволення позову та на підставі статті 88 ЦПК України стягненню з відповідачів на користь позивача підлягають понесені судові витрати.

Керуючись ч. 3 ст. 109 ЖК України, статтями 15, 16, 391 ЦК України, частинами 1, 2 ст. 40 Закону України "Про іпотеку", пунктом 43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного товариства "Платинум Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, які діють у своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про виселення задовольнити.

Виселити ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, на користь Публічного акціонерного товариства "Платинум Банк" 121 гривню 80 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, на користь Публічного акціонерного товариства "Платинум Банк" 121 гривню 80 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: