22 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого: Качана В.Я.
Суддів: Рейнарт І.М., Барановської Л.В.
при секретарі: Грабовій Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги відповідача Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ КБ «Надра» - Стрюкової І.О. та представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ПАТ КБ «Надра» про стягнення середнього заробітку по день фактичного розрахунку та індексації оплати праці за роботу у вихідний день, -
У січні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ПАТ КБ «Надра» про стягнення середнього заробітку по день фактичного розрахунку та індексації оплати праці за роботу у вихідний день.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 07 квітня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ КБ «Надра» на користь ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 23 962,54 грн. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ КБ «Надра» - Стрюкова І.О. просить суд скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 квітня 2015 року в частині стягнення з ПАТ КБ «Надра» на користь ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 23 962,54 грн. та судового збору на користь держави в сумі 243,60 грн. В частині відмови в задоволенні позову залишити рішення без змін. У задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Справа 761/1235/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7282/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Маліновська В.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Качан В.Я.
Разом з тим, представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 у своїй апеляційній скарзі просить суд скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 квітня 2015 року в частині відмови у стягненні середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 06.02.2015 по 06.04.2015.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на порушення та невірне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ КБ «Надра» - Стрюкової І.О. не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 11.12.2012 встановлено, що розірвання трудового договору між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «Надра» відбулося 13.02.2009 на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України та стягнуто з відповідача на користь позивача вихідну допомогу в розмірі 11 173,14 грн.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 20.03.2014 з ПАТ КБ «Надра» на користь ОСОБА_3 стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку з 16.02.2009 по 11.12.2012 в сумі 177 498,60 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 01.09.2014 з відповідача на користь позивача було стягнуто середній заробіток за період з 12.12.2012 по 09.10.2013 в сумі 43 373,63 грн. А також, з відповідача на користь позивача було стягнуто 2 256,60 грн. в якості грошової компенсації за роботу у вихідні дні з грудня 2008 року по січень 2009 року, 568,40 грн. - сума індексу інфляції за період з березня 2009 року по лютий 2014 року та 33 056,35 грн. - середній заробіток за період з 10.10.2013 по 01.09.2014.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 18.12.2014 Шевченківського районного суду м. Києва від 01.09.2014 в зазначеній частині залишено без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, на час розгляду даної справи відповідачем не здійснено у повному обсязі виплати належних позивачу при звільненні грошових сум, зокрема, грошової компенсації за роботу у вихідні дні в період з грудня 2008 року по січень 2009 року в сумі 2 256,60 грн.

В ході судового розгляду справи встановлено, що в період з 02.09.2014 і по даний час відповідачем продовжується затримка виплати належних позивачеві при звільненні грошових сум, а саме - компенсації за роботу в вихідні дні в період з грудня 2008 року по січень 2009 року в сумі 2 256,60 грн.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Згідно ст. 34 Закону України «Про оплату праці» Компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Враховуючи викладене та обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення з ПАТ КБ «Надра» на користь ОСОБА_3 середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 02.09.2014 по 05.02.2015, оскільки такі вимоги є доведеними, відповідають вимогам чинного законодавства та зазначений період неохоплений попередніми рішеннями суду про стягнення середнього заробітку, а затримка виплати належних позивачеві при звільненні грошових сум не припинилася.

Разом з тим, оскаржуваним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 07 квітня 2015 року відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 06.02.2015 по 06.04.2015.

Вирішуючи питання про відмову в задоволенні позовних вимог у зазначеній частині, суд першої інстанції керувався тим, що 05.02.2015 постановою Правління НБУ ПАТ КБ «Надра» було віднесено до категорії неплатоспроможних, а 06.02.2015 розпочато процедуру виведення ПАТ КБ «Надра» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації, посилаючись при цьому на ч. 5 ст. 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Проте, колегія суддів не погоджується висновком суду першої інстанції в зазначеній частині з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо, зокрема, виплати заробітної плати, авторської винагороди, відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю працівників банку.

Згідно п. п. 20, 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення. Непроведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП.

Враховуючи обставини справи, колегією суддів встановлено, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 06.02.2015 по 06.04.2015 на підставі ч. 5 ст. 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», судом першої інстанції не враховано обмежень щодо застосування зазначеного положення закону, встановлених п. 3 ч. 6 ст. 36 цього ж Закону, а саме того, що п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати заробітної плати.

З огляду на те, що даний спір виник з приводу порушення законодавства про оплату праці, що передбачено ст. 117 КЗпП України, дія обмежень, встановлених ч. 5 ст. 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не поширюється на вимоги про виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Крім того, посилаючись, як на підставу відмови в задоволенні позовних вимог в цій частині, на неплатоспроможність банку, судом першої інстанції не враховано того, що сама по собі неплатоспроможність не є підставою для зупинення дії та застосування ст. 117 КЗпП України.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції хибно відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 06.02.2015 по 06.04.2015, оскільки судом першої інстанції не враховано вимоги п. 3 ч. 6 ст. 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та не застосовано положення ст. 117 КЗпП України до періоду затримки розрахунку з 06.02.2015 по 06.04.2015, якою передбачено стягнення на користь працівника середнього заробітку за весь період затримки розрахунку. Тому, позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 06.02.2015 по 06.04.2015 в сумі 8 843,31 грн. підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 квітня 2015 року підлягає скасуванню в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ПАТ КБ «Надра» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку в період з 06.02.2015 по 06.04.2015 з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позовних.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ КБ «Надра» - Стрюкової І.О. відхилити.

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ПАТ КБ «Надра» про стягнення середнього заробітку по день фактичного розрахунку та індексації оплати праці за роботу у вихідний день скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ПАТ КБ «Надра» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку в період з 06.02.2015 по 06.04.2015 та ухвалити в цій частині нове рішення наступного змісту.

Стягнути з ПАТ КБ «Надра» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки розрахунку в період з 06.02.2015 по 06.04.2015 в сумі 8 843,31 грн. (вісім тисяч вісімсот сорок три гривні 31 копійку).

В решті рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 квітня 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: