Справа №317/1247/15-ц
№/п 2/317/956/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гончаренко П.П.

при секретарі Сучковій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Марївської сільської ради Запорізького району Запорізької області, третя особа без самостійних вимог: ТОВ «ЗМБТІ», Реєстраційна служба Запорізького РУЮ про визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до територіальної громади в особі Марївської сільської ради Запорізького району Запорізької області, третя особа без самостійних вимог: ТОВ «ЗМБТІ», Реєстраційна служба Запорізького РУЮ про визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності, в якій зазначив, що, в 1987 році він набув право власності на житловий будинок № 32 по вул. Щорса в с. Марївка Запорізького району Запорізької області. З цього часу зареєстрований та проживає у вказаному житловому будинку. Позивач вважає себе власником даного будинку, оскільки добросовісно набув права власності на нього з наступних підстав. Власником домоволодіння № 32 по вул. Щорса в с. Марївка Запорізького району Запорізької області була ОСОБА_2. 16.06.1987 року ОСОБА_2 померла. ОСОБА_1 зазначає, що йому було відомо, що спадкоємицею після її смерті є донька ОСОБА_3. Між ним та ОСОБА_3 укладено угоду купівлі-продажу будинку, тобто сторони дійшли згоди, що ОСОБА_4 сплачує ОСОБА_3 грошову суму та набуває права власності на будинок, володітиме та користуватиметься будинком на власний розсуд. Позивач зазначає, що сплатив за будинок ОСОБА_3 гроші за будинок. Більше до будинку ОСОБА_3 не навідувалась. Не порушуючи прав інших осіб, ОСОБА_1 добросовісно заволодів вказаним будинком, відкрито вселився в нього. Ніхто не виявляв намірів володіти, користуватися чи визнати будинок своїм. З 2001 року зазначений будинок знаходиться в безперервному користуванні та володінні позивача. Як зазначає позивач, він зі своєю родиною за власні кошти здійснював капітальний ремонт в будинку, прибудови та переобладнання, сплачує всі необхідні платежі за енергопостачання та інше. Також, він з родиною користується земельною ділянкою, обробляє її на протязі усього часу. За період проживання в будинку позивачем проведені невідємні поліпшення та істотні зміни. Як наголошує позивач, житлове приміщення відкрито, тривало та безперервно використовувалось ним та його родиною за призначенням з додержанням правил користування, не порушуючи інтересів інших осіб; він значиться власником домоволодіння в сільській раді. Тобто, позивач вважає, що добросовісно виконував обовязки та користувався правами власника житлового будинку. Територіальною громадою в особі Марївської сільської ради Запорізького району Запорізької області здійснювався контроль за утриманням будинку, право позивача на житловий будинок не заперечувалось, не оспорювалось, інших документів для підтвердження права власності ніхто раніше не вимагав. Всі вважали його власником будинку і знали яким чином він набув права власності на будинок, оскільки він не приховував цього. На сьогодні право власності ОСОБА_1 на житловий будинок визнається сільською радою. Як вважає ОСОБА_1, право власності набуте ним правомірно та добросовісно; він знав, що право власності зареєстровано за ним в сільській раді, оскільки він значився головою домоволодіння, також сплачує необхідні платежі від свого імені. Сумнівів, що він є власником домоволодіння у нього та у інших осіб не виникало це було очевидне для всіх. Позивач не припускав, що володіє будинком незаконно. На сьогоднішній день постало питання про приватизацію земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок, для чого необхідно підтвердити право власності на сам будинок. Але правовстановлюючої документації на будинок позивач не має. Право власності на вказане житло за ним не зареєстровано належним чином. Позивач вказує, що спірний будинок не перебуває в приватній власності будь-кого з осіб, тобто відсутні особи, які претендують на це майно.

На даний момент визнання права власності на житловий будинок можливе тільки в судовому порядку, оскільки інший шлях визнання права власності в даному випадку законом не встановлений, тому позивач вимушений звернутися до суду з позовною заявою.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача територіальна громада в особі Марївської сільської ради Запорізького району Запорізької області у судове засідання не зявився. Про місце та час розгляду справи повідомлений своєчасно. Суду надані письмові пояснення, в яких відповідачем підтверджено правомірність набуття права на житловий будинок ОСОБА_1, відкритість, безперервність та давність володіння ним. Відповідач зазначив, що користується своїм правом не приймати участь в розгляді справи, не заперечує проти задоволення позову.

Представник третьої особи - ТОВ «ЗМБТІ» в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином.

Представник третьої особи - Реєстраційна служба Запорізького районного управління юстиції в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином.

Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснили, що дійсно ОСОБА_1 в 1987 році купив житловий будинок №32 по вул. Щорса в с. Марївка Запорізького району Запорізької області і по сьогоднішній день відкрито та безперервно проживає у ньому, користується і розпоряджається будинком та земельною ділянкою на власний розсуд. За весь цей час ніхто не своїх прав на житловий будинок не заявляв.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_10, свідків, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки задоволення позовних вимог позивача не порушує невизнані або оскаржувані права, свободи чи інтереси будь-яких осіб.

У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.

Судом встановлено, та підтверджується матеріалами справи, а саме документами, наданими позивачкою, копії яких знаходяться в матеріалах справи, а їх оригінали були досліджені судом в судовому засіданні.

Належність ОСОБА_1 житлового будинку та господарських споруд розташованих за адресою: с. Марївка, вул. Щорса, 32 Запорізького району Запорізької області підтверджується витягами з погосподарської книги Марївської сільської ради Запорізького району Запорізької області, де він значиться головою домоволодіння, технічним паспортом ТОВ «ЗМБТІ».

Мар'ївська сільська рада Запорізького району Запорізької області повідомила суду, що ОСОБА_1 дійсно зареєстрований та проживає в житловому будинку за адресою: с. Марївка, вул. Щорса, буд. 32 Запорізького району Запорізької області більше 10 років. З 1991 року зазначений будинок знаходиться в його відкритому безперервному користуванні та володінні. Він зі своєю родиною за власні кошти здійснював капітальний ремонт в будинку, прибудови та переобладнання, сплачує всі необхідні платежі за енергопостачання та інше. За період проживання в будинку ним проведені невідємні поліпшення та істотні зміни. Житлове приміщення відкрито та безперервно використовувалось ОСОБА_1 за призначенням з додержанням правил користування, не порушуючи інтересів інших осіб. ОСОБА_1 добросовісно виконував обовязки та користувався правами власника житлового будинку. Територіальною громадою в особі Марївської сільської ради Запорізького району Запорізької області здійснювався контроль за утриманням будинку, його право на житловий будинок не заперечувалось, не оспорювалось. За даними сільської ради житловий будинок на балансі сільської ради чи у власності інших осіб не перебуває.

В судовому засіданні оглянуті договори про енергопостачання, водопостачання, газопостачання, вивезення побутових відходів, укладених з ОСОБА_1 та квитанції по сплаті за надання відповідних послуг.

Згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо обєкта нерухомого майна від 24.06.14 р. відомості щодо реєстрації прав на нерухоме майно у вигляді житлового будинку та господарських споруд розташованих за адресою: с. Марївка, вул. Щорса, 32 Запорізького району Запорізької області відсутні.

Всі викладені обставини підтверджуються матеріалами справи, ніким не заперечувалися.

Суд не піддає сумніву достовірність документів, наданих позивачем як докази.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні.

Відповідно до п. 9 Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», прийняттю в експлуатацію підлягають індивідуальні житлові будинки, господарські споруди, гаражі що збудовані після 05.07.1992 року.

За матеріалами технічної інвентаризації житловий будинок збудований в 1968 році, а отже непотребує введення в експлуатацію.

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності.

Відповідно до ст.ст.2, 9 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-ІV від 01.07.2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно п. 26,27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року, для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені Порядком. Документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 7, 10, 11, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. 328, 334, 344, 392 ЦК України, ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Марївської сільської ради Запорізького району Запорізької області, третя особа без самостійних вимог: ТОВ «ЗМБТІ», Реєстраційна служба Запорізького РУЮ про визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на житловий будинок та господарські споруди, що розташовані за адресою: с. Марївка, вул. Щорса, 32 Запорізького району Запорізької області, а саме на: житловий будинок літ. А, прибудову літ. а, ганок до а, козирок до а, альтанку літ. Б, вбиральню літ. О, сарай літ. Г, сарай літ. Д, сарай літ. Ж, навіс літ. З, теплицю літ. К, сарай літ. Л, душ літ. М, ворота №3, паркан №4, свердловину №5, хвіртку №6, паркан №7.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя П.П. Гончаренко