Справа № 188/1923/14-ц
Провадження № 2-о/188/1/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Бурда П.О.,

при секретарі Хандрига Л.І.,

за участю заявниці ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в Петропавлівському районі Дніпропетровської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування заявниця зазначає, що з листопада 2008 року її син ОСОБА_2 постійно проживав разом з нею в належному їй будинку АДРЕСА_1. ОСОБА_2 працював на шахті «Самарська» ДТЕК «Павлоградвугілля». У серпні 2013 року ОСОБА_2 вийшов на пенсію, середній розмір якої складав 5800,00 гривень на місяць. Грошові кошти він повністю віддавав своїй матері, а ОСОБА_1 витрачала їх на оплату електроенергії, придбання одягу, продуктів харчування, ліків, ведення господарства тощо. Заявниця зазначає, що вона є непрацездатною особою, бо їй 78 років. Вона отримує пенсію за віком, розмір якої згідно довідки Управління Пенсійного фонду України у Петропавлівському районі Дніпропетровської області від 20.11.2014 року становить 1237,19 гривень. Фактично заявниця перебувала на утриманні свого сина ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Після його смерті заявниці стало недостатньо її пенсії для існування, тому що вона втратила постійне і основне джерело доходів для свого життя, яке надавав їй померлий ОСОБА_2.

Коли заявниця звернулася до Управління Пенсійного фонду, то їй повідомили, що для отримання пенсії у зв'язку із втратою годувальника у відповідності із ст. ст. 37, 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» їй необхідно звернутися до суду для встановлення факту перебування на утриманні сина.

Заявниця, спираючись на викладені обставини та посилаючись ст. ст. 234, 256 ЦПК України, просить встановити факт, що вона, ОСОБА_1, перебувала на утриманні свого сина ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, у зв'язку з отриманням за його життя від нього, як годувальника, допомоги, що була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування, також факт втрати нею джерела засобів до існування після його смерті.

Представник заінтересованої особи подав до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі.

Суд, вислухавши пояснення заявниці, допитавши свідків, вивчивши інші докази, наявні у матеріалах справи, вважає, що вимоги, викладені в заяві, підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 статті 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

На підставі п. 6 ч. 1 статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Частиною 2 статті 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до копії свідоцтва про народження НОМЕР_2, виданого 03.09.1963 року Дмитрівською сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області, заявниця є матір'ю ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 4/.

Судом встановлено з пояснень заявниці в судовому засіданні, що її син ОСОБА_2 проживав разом з нею з 2008 року після розлучення з дружиною, свій заробіток, а з 2013 року - пенсію, повністю віддавав їй на ведення домашнього господарства та оплату комунальних послуг, в 2014 році поїхав на заробітки в м. Жовті Води, де раптово помер за невідомих їй обставин, його тіло привезли їй і вона його поховала в с.Олефірівка.

Згідно з актом, складеним депутатом Дмитрівської сільської ради ОСОБА_3 в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, померлий ОСОБА_2 проживав з своєю матір'ю ОСОБА_1 п'ять років з 2008 року за адресою АДРЕСА_1 без реєстрації /а.с. 7/.

Крім того, свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердили, що заявниця ОСОБА_1 дійсно з 2008 року перебувала на утриманні свого сина ОСОБА_2, який проживав разом з нею і помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно з довідкою № 2261/05/24 від 20.11.2014 року, виданою управлінням Пенсійного фонду в Петропавлівському районі, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Пенсійному фонді та отримує пенсію по віку в розмірі 1237 грн. 19 коп. /а.с. 6/.

Відповідно до довідки № 37 від 28.11.2014 року заявниця ОСОБА_1 перебуває на обліку «Д», проходить лікування амбулаторно /а.с. 9/.

Згідно з довідкою № 974 від 05.02.2015 року, виданою управлінням Пенсійного фонду в місті Павлоград та Павлоградському районі, ОСОБА_2 перебував на обліку в Пенсійному фонді, отримував пенсію за віком за списком № 1 (при повному пільговому стажі) та за період з жовтня 2013 року по березень 2014 року отримав пенсію в загальній сумі 27767 грн. 60 коп., при цьому щомісячна пенсія складала 5806,10 гривень, з якої з грудня 2013 року проводилось відрахування аліментів на утримання дитини в розмірі 1741,83 гривні, а ОСОБА_2 отримував 4038,85 гривень /а.с. 23-24/.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть НОМЕР_3, виданому 04.03.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 50 років /а.с. 5/.

Таким чином, пенсія сина заявниці більше, ніж втричі перевищувала її власну пенсію, і на день його смерті допомога з боку сина була для неї постійним і основним джерелом до існування.

Заявниці встановлення факту, що вона перебувала на утриманні свого сина ОСОБА_2 потрібно для оформлення пенсії по втраті годувальника.

У пункті 8 Постанови пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що Судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди (п.2 ст.273 ЦПК ( 1502-06 )), якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Суд вважає встановленим факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебувала на утриманні свого сина ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, у зв'язку з отриманням за його життя від нього, як годувальника, допомоги, що була для неї постійним і основним джерелом засобів для існування.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для встановлення факту втрати ОСОБА_1 джерела засобів до існування після смерті сина ОСОБА_2, оскільки допомога сина була для неї хоч і основним, але не єдиним джерелом засобів до існування, тому що вона згідно з довідкою № 2261/05/24 від 20.11.2014 року, виданою управлінням Пенсійного фонду в Петропавлівському районі, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Пенсійному фонді та отримує пенсію по віку в розмірі 1237 грн. 19 коп. /а.с. 6/.

Керуючись ст. ст. 234, 256 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту що має юридичне значення - задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебувала на утриманні свого сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, у зв'язку з отриманням за його життя від нього, як годувальника, допомоги, що була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування.

В іншій частині заяви відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя П. О. Бурда