АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №629/5102/14-ц Головуючий 1 інст. - Дергтярук М.О.
Провадження № 22ц/790/1064/15 Доповідач - Макаров Г.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Макарова Г.О.,

суддів: Кіся П.В., Кружиліної О.А.,

за участю секретаря - Рязанової С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення майнової та моральної шкоди, -

встановила:

27.11.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння,стягнення майнової та моральної шкоди, посилаючись на те, що у березні 2006 року він придбав у приватну власність трактор ЮМЗ-6Л,1987 року випуску,заводський № НОМЕР_1,двигун НОМЕР_2. В сезон весняно польових робіт 2013 року вищевказаний трактор він використовував для власних потреб та отримував від його експлуатації дохід. 12 червня 2013 року у оплатне користування та розпорядження даний трактор ним був переданий ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Крім того, за усним попереднім договором від 12.06.2013 року з ОСОБА_4 вони обумовлювали можливість продажу спірного трактору за вартістю, на той час 38000грн. Так,12.06.2013 року ним на ім'я ОСОБА_3 була видана довіреність щодо розпорядження та користування даним трактором,яка була посвідчена приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Степанчук А.О. та розписка від імені ОСОБА_6. 09.12.2013 року у зв'язку з невиконанням відповідачами умов оплатного користування і розпорядження трактором,він вимушений був відкликати довіреність від 12.06.2014 року. У липні поточного року,плануючи свою підприємницьку діяльність на осінній польовий сезон робіт 2014 року з обробітку землі,з метою повернення трактора з чужого незаконного володіння він звернувся до відповідачів,проте, трактор йому так і не повернули. Також, позивач в своєму позові зазначив,що у зв'язку з вчиненням проти нього протиправних дій з вини відповідачів,пов'язаних з незаконним утриманням його майна,завданням майнової шкоди,перехвилюванням, він переніс сильні душевні страждання, які призвели до хвороби серця. У зв'язку з викладеним, позивач звернувся до суду та просив витребувати майно,яке утримується без законних підстав у співвідповідачів - трактор ЮМЗ-6Л,1987 року випуску,заводський НОМЕР_1,двигун НОМЕР_2,який належить йому на праві приватної власності; стягнути з відповідачів солідарно, завдану майнову шкоду у розмірі 5000грн та моральну шкоду у сумі 12000грн., а також звернувся до суду з клопотанням у якому просив звільнити його від сплати судового збору.

Ухвалою судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 01 грудня 2014 року вказану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк протягом п'яти днів з моменту отримання копії ухвали усунути недоліки

Ухвалою судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24 грудня 2014 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення майнової та моральної шкоди, повернуто позивачу, на підставі ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з не усуненням позивачем недоліків позовної заяви, які були зазначені в ухвалі судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 01 грудня 2014 року про залишення позовної заяви без руху.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24 грудня 2014 року, постановлену у вищезазначеній справі та направити справу для подальшого розгляду судом першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки суд в порушення вимог діючого законодавства безпідставно залишив позов без руху з підстав вказаних в оскаржуваній ухвалі судді, а у подальшому визнав його неподаним.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 Цивільного процесуального кодексу України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд, скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Повертаючи позовну заяву позивачеві, суддя районного суду виходив з того, що позовна заява подана з порушенням вимог, передбачених ст. 119 ЦПК України, а позивач ОСОБА_1 не виконав вимоги ухвали судді від 01 грудня 2014 року про залишення позовної заяви без руху, а саме: не сплатив судовий збір та не надав доказів, що звільняють його від сплати судового збору.

Проте з таким висновком судді погодитися не можна.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Як роз'яснено у п. 7 Постанові пленуму верховного суду України № 2 від 12.06.2009 року, якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК ( 1618-15 ) або не сплачено судовий збір, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надається строк для усунення недоліків.

Крім того, з урахуванням положень ст. 82 ЦПК України та відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Як роз'яснено у п.29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.102014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», що відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Однак суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву без руху з підстав несплати судового збору, не зазначив суму, яку необхідно було сплатити заявнику згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а крім того не звернув уваги на посилання позивача, щодо його скрутного матеріального становища на час звернення до суду з даним позовом, і не дав оцінки кожного доказу окремо та у взаємному зв'язку у їх сукупності, які містять інформацію щодо майнового стану позивача та не обґрунтував належним чином з яких підстав неможливе застосування ст. 82 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

При вирішенні питання про залишення позовної заяви без руху, а у подальшому про повернення позовної заяви ОСОБА_1, судом недодержані вимоги ч. 2 ст. 208 ЦПК України щодо питань по яким зостановлюється судова ухвала і ст. 210, п. 9 ч. 1 ст. 293 ЦПК України про зміст ухвали згідно з якими ухвала в усіх випадках повинна бути мотивована. В порушення вимог вказаного законодавства, суддя районного суду в резолютивній частині ухвали від 01 грудня 2014 року, помилково зазначив, що ухвала судді стосовно визначення судових витрат є остаточною та оскарженню не підлягає та достатньо не мотивував відмову в клопотанні про звільнення від сплати судового збору з підстав порушення кримінального провадження.

На зазначені вимоги Закону, суддя районного суду уваги не звернув, тому ухвалу судді, відповідно до якої позовна заява ОСОБА_1 вважається неподаною та підлягає поверненню позивачу. визнати законною не можна.

Отже, суд першої інстанції безпідставно вважав неподаною та повернув позовну заяву позивачеві.

Виходячи з принципу верховенства права, положень ст.ст. 21, 22 Конституції України щодо непорушності конституційних прав особи, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує права особи на доступ до суду і справедливий розгляд його справи судом судова колегія вважає необхідним ухвалу судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24 грудня 2014 року про повернення позовної заяви скасувати, а матеріали направити до того ж суду для вирішення питань передбачених ст. ст. 121, 122 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 312, 313-315, 317, 319, 321, 322, 324, 325 Цивільного процесуального кодексу України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24 грудня 2014 року - скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційному оскарженню, згідно ст. 324 ЦПК України, не підлягає.

Головуючий -

Судді: -