РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/18194/14-ц

пр. № 2/759/925/15

06 лютого 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Коваль О.А.

при секретарі Лазаренко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 26 січня 2013 року вони з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі, дітей від якого не мають. Іх спільне сімейне життя не склалося, оскільки між ними виникла психологічна несумісність, що призвело до виникнення конфліктних ситуацій та сварок. Позивач в позові також зазначив, що на даний час між ними припинені шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться, а сім'я фактично розпалася. Спільних дітей у подружжя немає, так як і спільного сумісного майна, відповідач на розірвання шлюбу не погоджується, а тому позивач просить розірвати шлюб в судовому порядку.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, зазначивши, що примирення між сторонами не можливе.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи була повідомлена у відповідності до чинного законодавства, належним чином, зокрема, через направлення судової повістки на адресу її реєстрації, яку вона отримала особисто та шляхом направлення телеграми, яку відповідачка також особисто отримала, відповідні докази чого містяться в матеріалах справи, а тому суд вважає за можливе провести розгляд справи без її участі, постановивши зі згоди представника позивача заочне рішення, відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази та матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

13 січня 2013 року Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про що зроблено актовий запис № 55.

Від вказаного шлюбу у сторін дітей немає.

Причиною розпаду сім'ї сторін стали різні погляди на життя та неможливість подальшого спільного життя.

Подружжя не знаходить взаємопорозуміння в сімейних відносинах, шлюбно-сімейні стосунки між ними припинені. Сім'я існує лише формально. Спорів матеріального характеру сторони не заявили.

Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Оскільки, позивач, в особі свого представника, наполягав на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що не розірвання його буде суперечити інтересам позивача, а тому позов підлягає задоволенню, з урахуванням того, що сім"я та шлюб має базуватись на взаємній згоді обох, а не на бажанні одного із подружжя.

Керуючись ст.ст. 110, 112, 113 СК України; ст.ст. 10, 59, 60, 212, 213, 215, 218, 224-233 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 13 січня 2013 року Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, за актовим записом № 55 - розірвати.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду м.Києва через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: