Ухвала

іменем україни

20 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Висоцької В.С.,

суддів: Гримич М.К., Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на заочне рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - ПАТ «ПУМБ») звернулося до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначило, що 15 жовтня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «Донгорбанк», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ», та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 693 000 доларів США та зобов'язався використовувати його за цільовим призначенням, сплачувати проценти за користування кредитом та повернути банку кредит частинами в розмірах, порядку та строки, що визначені договором.

Відповідач не виконував належним чином взятих на себе договірних зобов'язань зі сплати кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, в результаті чого банк скористався правом дострокового стягнення заборгованості, яка станом на січень 2014 року становить 1 214 547,73 доларів США, що у гривневому еквіваленті 9 705 035 грн 35 коп., з яких: 684 412,86 доларів США - заборгованість за кредитом, 478 503,66 доларів США - заборгованість за відсотками, а також 51 731,21 доларів США - пеня за порушення строків виконання зобов'язань.

Враховуючи наведене, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість.

Заочним рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 травня 2014 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2015 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 1 214 547,73 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 9 705 035 грн 35 коп., з яких: 684 412,86 доларів США - заборгованість за кредитом, 478 503,66 доларів США - заборгованість за відсотками, 51 731,21 доларів США - пеня за порушення строків виконання зобов'язань.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судами встановлено, що 15 жовтня 2007 року, з наступними змінами та доповненнями, укладеними у формі додаткових угод, між Закритим акціонерним товариством «Донгорбанк» правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ», та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_4 отримав кредит у сумі 693 000 доларів США та зобов'язався його повернути до 13 жовтня 2027 року, сплатити проценти за користування кредитними коштами.

У порушення умов кредитного договору погашення кредиту та відсотків за користування коштами відповідно до встановленого графіка, відповідачем не здійснюється, в результаті чого банк користався своїм правом на дострокове стягнення заборгованості, про що направив відповідачу вимогу, яка останнім отримана 23 березня 2011 року, проте залишена без задоволення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що відповідач порушив взяті на себе договірні зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, в результаті чого у нього утворилася заборгованість перед банком, а останній, у свою чергу, скористався правом дострокового стягнення заборгованості.

Крім того, суд апеляційної інстанції, відхиляючи апеляційну скаргу та залишаючи рішення районного суду без змін, звертав увагу на те, що від виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, що є забезпеченням основного зобов'язання за кредитним договором від 15 жовтня 2007 року, грошові кошти не надходили, а задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена.

Колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується із зазначеними висновками судів першої та апеляційної інстанцій виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач порушив свої зобов'язання шляхом невиконання умов кредитного договору, що призвело до погіршення стану позивача, як кредитора, та виникнення вимоги від останнього щодо строкового повернення суми кредиту.

Судами правильно надана оцінка наведеному розрахунку заборгованості за кредитним договором, який міститься в матеріалах справи.

Разом з тим постановою начальника Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції від 05 серпня 2014 року скасована постанова про відкриття виконавчого провадження щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто на момент розгляду справи рішення суду про звернення стягнення не виконано.

Перевіривши доводи касаційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін заочного рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 травня 2014 року та ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2015 року, оскільки вказані судові рішення законні та обґрунтовані, а доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - відхилити.

Заочне рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.С. Висоцька

Судді: М.К. Гримич

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська