Ухвала

іменем україни

29 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Євграфової Є.П., Євтушенко О.І.,

Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3, яка діє у своїх інтересах та інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - Орган опіки та піклування Харківської міської ради, про звернення стягнення на предмет іпотеки,

за касаційною скаргою ОСОБА_3, поданою представником ОСОБА_8, на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17 січня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 16 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Посилалося на те, що 13 лютого 2007 року між Акціонерним комерційним банком «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_9 укладений кредитний договір № 860/13-27/18/3/7-010, відповідно до якого останньому був наданий кредит в розмірі 82 000 доларів США зі сплатою 12,85 % річних, терміном до 10 лютого 2014 року. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 30 лютого 2007 року між Акціонерним комерційним банком «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_9 укладений іпотечний договір № 860/14-27/18/3/7-016, відповідно до якого останній передав банку в іпотеку нежитлові приміщення підвалу №№ І, ІІ першого поверху № IV, 8-14 в літ. А-3 по АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 боржник ОСОБА_9 помер. Позивачу стало відомо, що 12 липня 2010 року заведена спадкова справа, і спадкоємцями після померлого є відповідачі, які успадкували права й обов'язки ОСОБА_9 за кредитним договором та договором іпотеки. Станом 29 липня 2013 року заборгованість за кредитним договором становила 79 342,17 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 634 181 грн 98 коп., тому позивач просив в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17 січня 2014 року позовні вимоги задоволено. На задоволення вимог за договором кредиту в сумі 634 181 грн 98 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки - нежитлові приміщення підвалу №№ І, ІІ першого поверху № IV, 8-14 в літ. А-3 по АДРЕСА_1, шляхом реалізації при проведенні прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, встановивши початкову ціну предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності, дійсної на час продажу. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 16 грудня 2014 року рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17 січня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_8 - просить скасувати оскаржувані судові рішення попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вказаним вимогам рішення судів попередніх інстанцій не відповідають.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідачі успадкували права та обов'язки ОСОБА_9 за кредитним договором та договором іпотеки, а останній у свою чергу допустив порушення умов кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, а позивач відповідно до умов договору іпотеки має право звернути стягнення на предмет іпотеки.

Судами встановлено, що 13 лютого 2007 року між Акціонерним комерційним банком «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_9 укладений кредитний договір № 860/13-27/18/3/7-010, відповідно до якого останньому був наданий кредит в розмірі 82 000 доларів США зі сплатою 12,85 % річних, терміном до 10 лютого 2014 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 30 лютого 2007 року між Акціонерним комерційним банком «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_9 укладений іпотечний договір № 860/14-27/18/3/7-016, відповідно до якого останній передав банку в іпотеку нежитлові приміщення підвалу №№ І, ІІ першого поверху № IV, 8-14 в літ. А-3 по АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 боржник ОСОБА_9 помер.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Зі змісту листів від 13 січня 2011 року№ 2/02-14 та від 21 листопада 2013 року № 570/02-14 приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_10 на ім'я ПАТ «Укрсоцбанк» вбачається, що після померлого ОСОБА_9 спадщину прийняли: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_6, однак за оформленням спадкових справ спадкоємці не звертались.

Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожний із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці спадщині.

Отже, законодавцем визначена особиста відповідальність кожного окремого спадкоємця саме в межах вартості спадкового майна.

Відповідно до положень п. 32 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спорів виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке. З урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

У позовній заяві позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки у сумі 634 181,98 грн, що станом на момент подачі позову та дійсним на той час курсом валют НБУ становило 79 342,17 дол. США, яка дорівнює розміру заборгованості померлого ОСОБА_9 за кредитним договором.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано відомостей про визначення вартості майна, на яке просить звернути стягнення, внаслідок чого не має можливості визначити обов'язок кожного спадкоємця за заборгованістю перед банком в межах майна, отриманого у спадщину.

Суд першої інстанції на порушення вимог статей 212, 213 ЦПК України не витребував спадкової справи у нотаріуса для дослідження, не перевірив суми кредитної заборгованості на день смерті кредитора, не встановив вартість спірного спадкового майна та дійшов передчасного висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку та залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, апеляційний суд на зазначені порушення норм матеріального і процесуального права уваги не звернув, доводи апеляційної скарги належним чином не перевірив і помилково залишив рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 338 ЦПК України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, тому судові рішення підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, подану представником ОСОБА_8, задовольнити частково.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17 січня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 16 грудня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик
Судді:Є.П. Євграфова О.І. Євтушенко І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко