Єдиний унікальний номер 728/943/15-ц
Номер провадження 2/728/300/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2015 року Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Новікова О.М.

при секретарі Макаренко Ю.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Бахмачі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи на те, що 22.04.2003 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір №KR/Ba-131-03, за яким відповідач отримав кредит у сумі 40344 грн. 00 коп. на термін до 21.04.2008 року. Відповідач свої зобовязання по кредитному договору належним чином не виконав. Заборгованість відповідача по кредитному договору станом на 03.04.2015 року становить 74146 грн. 44 коп., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 15734 грн.82 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 20333грн. 34 коп., пені за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором в сумі 38078 грн.28 коп. 09.06.2015 року позивачем надана уточнююча позовна заява в якій вони просять стягнути в відповідача заборгованість в сумі 17071грн.08 коп., яка складається з заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 2788 грн.56 коп, заборгованості по пені за несвоєчасність виконання зобов»язаньза договором в сумі 14225 грн 86 коп. за період з 11.08.2011 року по 03.04.2015 року з урахуванням рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 21.12.2011 року, де сума заборгованості була стягнута станом на 10.08.2011 року. Позивач просить стягнути вказану суму заборгованості та судові витрати з відповідача.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. У своїй заяві просить справу розглянути без його участі, позов підтримує.

Відповідач в судове засідання не з»явився, надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов не визнає та просить відмовити в задоволенні позову, оскільки позивач пропустив строк позовної давності.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню із наступних підстав.

22.04.2003 року між закритим акціонерним товариством Комерційний банк „ПриватБанк та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір KR/Ва-131-03 за яким відповідач отримав кредит у розмірі 40344грн.00коп. на термін до 21.04.2008 року. та взяв на себе зобовязання повернути суму кредиту, сплатити відсотки за користування кредитними коштами строк та в порядку встановлених кредитним договором.

Згідно витягу із статуту ПАТ КБ „ПриватБанк є правонаступником ЗАТ КБ „ПриватБанк.

В порушення вимог закону відповідач в односторонньому порядку відмовилася від виконання договірних зобовязань, в установлені строки суму заборгованості не повернув і банк, скориставшись своїм правом про стягнення заборгованості за кредитом, звернувся до суду з відповідним позовом.

Рішенням Бахмацького районного суду від 21.12.2011 року з відповідача за вказаним кредитним договором стягнута заборгованість в сумі 57336 грн 14 коп., яка утворилась станом на 10.08.2011 року.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У абз.1, 2 п.17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 „Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин роз»яснено, що зобов»язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч.1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені, у ст.ст.599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов»язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов»язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України.

Відповідач надав суду заяву про застосування строку позовної давності, так як вважає, що при подачі позовної заяви позивачем він був пропущений.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки відповідно до ст. 257 ЦК України. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

У даній справі судом встановлено, що згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язаний погасити заборгованість по кредиту в повній сумі здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) у розмірі та в строки, визначені договором, і щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом, а також сплатити пеню за порушення строків повернення кредиту та процентів за користування ним. При цьому сторони встановили як строк дії договору до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобов`язань, так і строки виконання зобов`язань зі щомісячним погашенням платежів, останній з яких у визначеній сумі підлягав виконанню у строк до 21 квітня 2008 року.

Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Оскільки за умовами договору погашення кредиту та процентів повинно здійснюватись позичальником до 25 числа кожного місяця , розраховані за період з 21 числа попереднього місяця,по 20 число поточного місяця, якщо інше не передбачено п.7.2 цього договору чи додатком 1 до цього договору, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов`язань.

Після 21.12.2011 року, дати винесення рішення Бахмацьким районним судом, заборгованість за кредитними зобов'язаннями відповідача взагалі не погашалася, термін дії кредитного договору взагалі скінчився 21.04.2008 року. У свою чергу банк звернувся до суду з позовом до нього 21.04. 2015 року, отже з часу, коли позивач узнав про порушення свого права за кредитними зобов'язаннями відповідача до часу звернення в суд з цим позовом сплила загальна позовна давність тривалістю у три роки, як це передбачено ст. 257 ЦК України. А тому, суд вважає, що позивач пропустив строк позовної давності визначений чинним законодавством України.

Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

В силу ст.88 ЦПК України не підлягають задоволенню також вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» Банк» про стягнення судових витрат з відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 252-257, 261, 267, 525, 526, 530, 611, 625, 629, 1054 Цивільного Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.М. Новіков