Справа № 308/6731/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2015 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Світлик О.М., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

10.06.2015 року позивачем ОСОБА_1 подано клопотання про забезпечення позову. Своє клопотання обґрунтовує тим, що він звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 278 868, 00 (двісті сімдесят вісім тисяч вісімсот шістдесят вісім) гривень.

З метою належного розгляду справи, та усунення виникнення можливих непорозумінь по справі постала необхідність для забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження на все належне майно відповідача - ОСОБА_2

Вважає, що наразі існує реальна небезпека того, що ОСОБА_2 здійснить продаж власного майна. У випадку продажу майна та винесення рішення судом про задоволення позовних вимог, потрібно буде докласти значних зусиль та витрат для відновлення порушених прав позивача.

Крім того, просить прийняти до уваги той факт, що забезпечення позову не призведене до незворотних порушень прав свобод та інтересів ОСОБА_2

На підставі викладеного просить суд забезпечити позов шляхом - накладення арешту та заборони відчуження на все належне майно відповідача - ОСОБА_2, до набрання законної сили рішенням суду по даній справі.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.06.2015 року після надходження до суду інформації відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Закарпатській області про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_2 - відкрито провадження у справі №308/6731/15-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Дослідивши клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Статтею 152 ЦПК України передбачені види забезпечення позову.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно може зникнути, зменшитись, погіршитись або може бути відчуженим.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного звязку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Також, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, повязаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір з приводу стягнення заборгованості за договором позики від 25.05.2014 року на суму 12 000,00 Євро, що за курсом НБУ складає 278 868,00 грн. В березні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся з вимогою до відповідача про повернення боргу, однак відповідач суми позики йому не повернув до цього часу.

Позивач ОСОБА_1 просить суд забезпечити даний позов шляхом - накладення арешту та заборони відчуження на все належне майно відповідача - ОСОБА_2, однак дане клопотання є не обґрунтованим, так як позивачем не наведено обставини, що свідчили б про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що майно може зникнути, зменшитись, погіршитись або може бути відчуженим, що є реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а також не обґрунтовано відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, а також не зазначено докази на підтвердження даних обставин.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом, щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, яких заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечивши фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, у позивачу ОСОБА_1 у клопотанні про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження на все належне майно відповідача - ОСОБА_2, до набрання законної сили рішенням суду по даній справі, слід відмовити.

На підставі викладено, керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У клопотанні позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження на все належне майно відповідача - ОСОБА_2, до набрання законної сили рішенням суду по даній справ відмовити.

Копію ухвалу надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя О.М. Світлик