Номер провадження: 22-ц/785/2167/15
Головуючий у першій інстанції Бочаров А. І.
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Ісаєвої Н.В.

при секретарі Сілукової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 грудня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розподіл майна, що є об'єктом спільної сумісної власності, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна об'єктом права спільної сумісної власності і розподіл майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, який згодом нею був уточнений та остаточно поданий до ОСОБА_2 про розподіл майна, що є об'єктом спільної сумісної власності, посилаючись на те, що 11 липня 1998 року був зареєстрований шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 На підставі рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 01 листопада 2013 року шлюб між ними було розірвано. За період подружнього життя сторонами було набуте майно, а саме житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1. Також позивачка в своєму позові зазначила, що останнім часом подружніх стосунків сторони не підтримують, крім того шлюб між сторонами був розірваний, позивачка просила суд поділити майно, яке було набуте ними за час шлюбу, а саме визнати за нею право приватної власності на ? частку нерухомого майна, що в цілому складається з житлового будинку і господарчих будівель та споруд, загальною площею 53,81 кв.м, житловою площею 20,23 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, яке є об'єктом права спільної сумісної власності колишнього подружжя ОСОБА_3 і ОСОБА_2

ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3 про визнання майна об'єктом права спільної сумісної власності і розподіл майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, в якому просив визнати спільною сумісною власністю їх з позивачем подружжя нерухоме майно - житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_2, а також визнати за ним право власності на ? частину зазначеного житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, посилаючись на те, що, що у період шлюбу з позивачем вони суттєво поліпшили вищевказане нерухоме майно - збільшили площу будинку, добудувавши його та здійснивши прибудову приміщень кухні, санвузлу і ванної кімнати, провівши водопостачання, каналізацію, змінивши полове покриття і дах, збудувавши капітальні господарчі будівлі та споруди, змінивши земляну поверхню двору на тротуарну плитку.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 позов підтримав, у задоволенні зустрічного позову просив відмовити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник в судовому засіданні у задоволенні позову ОСОБА_3 просили відмовити, а зустрічний позов просили задовольнити в повному обсязі.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 грудня 2014 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розподіл майна, що є об'єктом спільної сумісної власності задоволений.

Визнано за ОСОБА_3 право приватної власності на ? частку нерухомого майна, що в цілому складається з житлового будинку і господарчих будівель та споруд, позначене на плані: під літ. "А" - житловий будинок, загальною площею 53,81 кв.м., житловою площею 20,23 кв.м., під літ. "Б" - сарай, під літ. "В" - літня кухня, під № 1 - цистерна, і розташоване за адресою: АДРЕСА_1, що відповідає ? частині зазначеного нерухомого майна, в порядку поділу майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності колишнього подружжя ОСОБА_3 і ОСОБА_2, а також стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати.

В задоволенні зустрічного позову відмовлено в повному обсязі.

На рішення суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати в частині визнання за ОСОБА_3 право власності на ? частку нерухомого майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності колишнього подружжя, та в частині стягнення судових витрат, постановити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_3, посилаючись на те, що судом при розгляді справи неповно з'ясовані обставини, що мають значення справи, недоведені обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, висновки суду не відповідають обставинам справи, а також, що судом порушені норми процесуального права. В іншій частині рішення не оскаржується.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно п. 3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений шлюб 11 липня 1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Овідіопольського району Одеської області, про що зроблено актовий запис №082862. Шлюбний договір між ними не укладався. Зазначений шлюб розірвано згідно рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 01.11.2013 року, рішення суду набрало законної сили 12.11.2013 року.

Під час шлюбу на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, що посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу ОСОБА_4 16 жовтня 2001 року, зареєстрований в реєстрі за № 1781, на ім'я ОСОБА_2 було придбано нерухоме майно, що в цілому складається з житлового будинку і господарчих будівель та споруд, позначене на плані: під літ. "А" - житловий будинок, загальною площею 53,81 кв.м., житловою площею 20,23 кв.м., під літ. "Б" - сарай, під літ. "В" - літня кухня, під №1 - цистерна, і розташоване за адресою: АДРЕСА_1. Продаж вчинено за 6332 грн., які продавець ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_2 до підписання цього договору. У встановленому Законом порядку договір не оспорювався. Право власності відповідача на зазначене нерухоме майно згідно вказаного договору купівлі-продажу від 16.10.2001 року зареєстроване Овідіопольським районним бюро технічної інвентаризації згідно витягу від 19.01.2007 року.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 про розподіл майна, що є об'єктом спільної сумісної власності, суд першої інстанції виходив з того, що нерухоме майно було придбане сторонами під час шлюбу на підставі договору купівлі-продажу від 16.10.2001 року, який є дійсним, тому воно підлягає поділу, незалежно від того, на ім'я кого з подружжя воно набувалося під час шлюбу.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що придбання нерухомого майна по АДРЕСА_1 здійснювалося за кошти його матері, а не за спільні кошти під час шлюбу, оскільки в них в той період часу не було достатніх доходів для придбання нерухомого майна, не приймаються до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме тим, що ОСОБА_3 з липня 1998 року і по жовтень 2001 року працювала та отримувала заробітну плату, а також допомогу при народженні та на утримання малолітньої дитини, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2 займався підприємницькою діяльністю, крім того судом було встановлено, що нерухоме майно було придбане на підставі договору купівлі-продажу, що є спільною сумісною власністю подружжя, яке підлягає поділу, якщо воно придбане під час шлюбу.

Також судом першої інстанції правомірно не були взяті до уваги показання свідка ОСОБА_6, яка є зацікавленою особою, а саме матір'ю ОСОБА_2, також показання свідка ОСОБА_7, яка не була стороною у договорі, а була дружиною, вже померлого продавця, та показання свідка ОСОБА_8 про те, що вона позичала гроші ОСОБА_6, в підтвердженні показань свідка ОСОБА_8 не було надано жодного доказу, а саме договору позики, в якому вказано для чого позичаються гроші.

Інші доводи апеляційної скарги також не приймаються до уваги, оскільки вони також спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до суду надано не було.

Більш того, договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, в якому зазначено, що ОСОБА_5 гроші за продаж будинку отримав від ОСОБА_2, ніким не оскаржений.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційної скарги доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують, та задоволенню не підлягають, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ Н.В. Ісаєва