Справа № 433/190/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2015 року, Трїцький районний суд Луганської області у складі суду::

головуючого судді - Лшенко М.А.

при секретарі -Вініченко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Троїцького районного суду Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

30.01.2015 року до Троїцького районного суду звернувся позивач, який в позовній заяві зазначив про те, що16 листопада 1991 року вступив до шлюбу з відповідачкою по справі ОСОБА_2

Сімейне життя з відповідачкою не склалося через несумісність характерів і різні погляди на життя.

Від спільного проживання в шлюбі мають двох дітей,, повнолітнього сина ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 і неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На даний час збереження сім'ї і у майбутньому не можливе, вказане суперечить особистим інтересам позивача. Спору про право не має,матеріальних претензій не мають.

Місце проживання сина ОСОБА_4, який досяг десяти років, визначено за спільною згодою батьків та самої дитини буде проживати спільно с позивачем по місцю проживання ОСОБА_1, а ОСОБА_2 наміряна виїхати на постійне місце проживання в с. Червоне Константинівського району Донецької області. Де на даний час проходить активна фаза АТО.

Позивач в судове засідання не з'явилася, скориставшись своїм правом, його відсутності, заяву підтримала, просила її задовольнити.

Відповідачка в судове засідання також не з'явилася, подала до суду заяву, в якій заявлені ОСОБА_1 вимоги визнала повністю, справу просить розглянути без її участі.

Як зазначено у ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Спільне мешкання між подружжям не існує, відповідачка по справі їде на постій місце мешкання в Донецьку область, де проходять активні дії АТО. Позивач залишається на постійному місці проживання з неповнолітнім сином ОСОБА_4 який має 10 річний вік і бажає проживати з батьком ОСОБА_1

Як вбачається з позовної заяви подружжя припинили сімейні відносини, син проживає спільно з позивачем, На примирення подружжя категорично не згодні, подальше спільне життя з відповідачкою та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має для нього істотне значення.

Відповідачка згодна на розірвання шлюбу і визначення місця проживання сина біля позивача.

Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України).

Частиною 3 ст.105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що заява позивача про розірвання шлюбу відповідає його дійсній волі, подальше спільне життя подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому перешкод для розірвання шлюбу суд не вбачає.

Як встановлено ч.8 ст.235 ЦПК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Згідно ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а тому суд вважає відповідачкі по справі залишити шлюбне прізвище ОСОБА_2

При визначенні місця проживання дитини суд враховує згоду позивача і відповідаки щодо її місця проживання біля позивача (батька дитини), що відповідає приписам ч.1 ст.160 СК України.

Суд роз'яснює, що згідно зі ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

На підставі викладеного ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ст.ст.110, 112, ч.1 ст.113 СК України, керуючись ст10,11,60, ч.3 ст.208, ст.ст.209, 212-215, ч.8 ст.235 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини - задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Артемівського району м.Луганська 16 листопада 1991 року, актовий запис 827 Після розірвання шлюбу прізвище відповідачкі по справі залишити шлюбне призвище-ОСОБА_2.

Визначити місце проживання малолітньої сина ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_4 до його повноліття з батьком, який проживає за адресою:АДРЕСА_1.

У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили

Копію цього рішення після набрання ним законної сили надіслати Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Троїцького районного управління Луганської області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлена відмітки в актовому записі про шлюб

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Троїцький районний суд Луганської області. На протязі одного місяця.

Суддя: М.А.Ляшенко