АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №668/127/15-ц Головуючий в І інстанції Головко О.В.
Провадження №22-ц/791/1062/2015р. Доповідач - Радченко С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року червня місяця 03 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Радченка С.В.

Суддів: Капітан І.А., Колісниченка А.Г.

при секретарі: Грицак А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 25 лютого 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом зазначаючи, що з 16.01.2010 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. З вересня 2014 року шлюбні відносини припинені через несумісність характерів, що призводить до постійних конфліктів між ними. З огляду на те, що подальше подружнє проживання та збереження шлюбу не можливо, просив розірвати шлюб між ним та ОСОБА_1, зареєстрований 16.01.2010 року.

Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 26 лютого 2015 року позов задоволено. Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований 16.01.2010 року - розірвано.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що суд не з'ясував чи можливе подальше сімейне життя, чи ведеться спільний побут, а також чи можливе примирення між сторонами, тобто суд підійшов формально до розгляду справи та не вжив заходів для примирення, чим порушив норми матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 16.01.2010 року зареєстровано шлюб між сторонами (а.с.8). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9).

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ч.1 ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

В пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11 роз'яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати за ходів до примирення подружжя.

Передбачене ч.1 ст.111 СК вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч.5 ст.191 ЦПК). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

Апеляційний суд, на виконання вимог ст.111 СК України, ухвалою від 29 квітня 2015 року надав сторонам місячний строк для примирення (а.с.36-37), проте будь-яких доказів того, що за час наданий для примирення та весь час розгляду справи відповідачка вжила заходи для збереження сім'ї та того, що сімейні відносини сторін поновилися або підтримуються суду не надано.

Справа призначалась до розгляду в апеляційному суді неодноразово, проте сторони в судове засідання не з'являлися, розглядом справи не цікавилися. Всі поштові відправлення на адресу сторін поверталися до суду без вручення одержувачам, з відміткою на поштовому конверті «за закінченням терміну зберігання» (а.с.25,27, 31,33, 41,43).

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

З огляду на вказану норму ст. 112 СК та роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з інтересів позивача, та враховуючи що примирення між сторонами під час наданого судом строку для примирення не відбулося, колегія суддів погоджується з висновком суду про наявність підстав для розірвання шлюбу.

Доводи апеляційної скарги як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Оскільки порушень норм матеріального і процесуального права, що можуть слугувати підставою для скасування чи зміни судового рішення, колегією суддів не встановлено, то підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається, рішення суду законне та обґрунтоване, а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 25 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: