У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

27 травня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Дем'яносова М.В., Парінової І.К.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 03 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилався на те, що 29 липня 2008 року він передав у власність ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 2000 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути йому дану суму грошових коштів до 01 вересня 2008 року включно, про що склав розписку в присутності свідка. Відтак, між ними було укладено договір позики. Проте у встановлений час грошові кошти відповідачем повернуті не були.

Уточнивши позовні вимоги, позивач просив стягнути із відповідача на свою користь 31051,42 грн. згідно договору позики, 1150,93 грн. суми боргу з урахуванням індексу інфляції, 1445,65 грн. - 3 % річних від простроченої суми.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 03 березня 2015 року, у задоволенні позову було відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені судові рішення та справу передати на новий розгляд, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, докази та обставини, на які посилається заявник, були предметом дослідження судами і при їх дослідженні та встановленні судами дотримані норми процесуального та матеріального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені, дійшли вірного висновку про те, що позивач звернувся до суду за захистом порушеного права з пропущенням строку позовної давності.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 03 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун М.В. Дем'яносов І.К. Парінова