Справа № 524/8775/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2015 року, м.Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

Головуючого судді - Андрієць Д.Д.

за участю секретаря - Бєлєнького О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступник ВАТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позивач свої вимоги мотивував тим, що 31.07.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 014/0014/82/110823, відповідно до умов якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 20000 доларів США, зі сплатою відсотків 14,35 % річних та строком користування до 31.07.2018 року.

В результаті неналежного виконання ОСОБА_2 зобов'язань за вказаним кредитним договором виникла прострочена заборгованість. Загальна сума заборгованості за кредитним договором № 014/0014/82/110823 від 31.07.2008 року станом на 12.09.2014 року складає 46215,65 доларів США.

На виконання умов кредитного договору відповідачу була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, однак вказана вимога залишилася поза увагою.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість за кредитним договором № 014/0014/82/110823 від 31.07.2008 року в розмірі 46215,65 доларів США.

Представник позивача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - Савченко Л.П. в судове засідання не з'явилася, до суду надала клопотання про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити з підстав, визначених в позовній заяві. Не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання в судове засідання не з'явилася, надала суду клопотання про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнала частково. Підтвердила наявність заборгованості за спірним кредитним договором та просила до позовних вимог щодо стягненні пені за прострочення погашення кредиту та відсотків застосувати строк позовної давності один рік.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані суду докази, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Із змісту ст.ст. 1049, 1050 ЦК України вбачається, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статей 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином в порядку встановленому договором або законом та в установлений строк.

Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У відповідності до ст. 554 ЦК України боржник та поручитель є солідарними боржниками перед кредитором.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Порушенням зобов'язання є його не виконання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Судом достовірно встановлено, що 31.07.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 014/0014/82/110823, відповідно до умов якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 20000 доларів США

Пунктами 1.1.6, 1.2.1 договору визначено, що кредит надається на строк по 31.07.2018 року. За користування кредитом позичальник зобов'язаний сплачувати кредитору плату у вигляді процентів за процентною ставкою 14,35 % річних.

Згідно п. 9.1 кредитного договору, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред'явлення вимоги, включаючи проценти за кредитом (в тому числі прострочені проценти, пеню та штрафи відповідно до цього договору.

Пунктом 16.3 договору передбачено, що за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за цим договором позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 1% від простроченої до оплати суми за кожен календарний день прострочення.

В результаті неналежного виконання ОСОБА_2 своїх обов'язків по кредитному договору № 014/0014/82/110823 від 31.07.2008 року, виникла заборгованість, яка відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 12.09.2014 року становить 46215,65 доларів США, а саме:

· заборгованість за кредитом - 13738,54 доларів США, в тому числі прострочена в розмірі 441,31 доларів США;

· заборгованість за відсотками - 3785,35 доларів США, в тому числі прострочена в розмірі 3725,94 доларів США;

· пеня за прострочення погашення кредиту та відсотків - 28691,76 доларів США.

Вказана сума заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором від 31.07.2008 року, який суд вважає належним та допустимим доказом.

На виконання умов кредитного договору ОСОБА_2 була направлена вимога про усунення порушень умов кредитного договору та дострокове погашення заборгованості за кредитом за вих. № С17-114-1/1032 від 24.10.2012 року. Отримання вказаної вимоги відповідачем підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення, яке містяться в матеріалах справи. Вказана вимога позивача була залишена відповідачем без виконання.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не надала суду доказів на спростування факту наявної заборгованості за спірним кредитним договором.

Вирішуючи питання про застосування строку позовної давності щодо позовних вимог про стягнення пені, суд виходив із наступного.

Частиною 2 ст.258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

З огляду на положення ст. 258 ЦК України, строк позовної давності в один рік щодо стягнення неустойки обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням до суду, а починається окремо за кожен день, за який вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Оскільки строк позовної давності за основним зобов'язанням не пропущений, тому позивач має право на стягнення пені за рік, що передує дню звернення до суду з позовом, у межах заявлених позовних вимог, тобто, з 25.09.2013 року по 25.09.2014 року.

За таких обставин, суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» пеню в межах строку позовної давності, що згідно наданого банком розрахунку за період з 01.10.2013 року по 24.09.2014 року становить 13174,23 доларів США (29191,84 доларів США (загальний розмір пені) - 16017,61 доларів США (розмір пені за період з жовтня 2011 року по вересень 2013 року)).

Враховуючи викладені обставини, з огляду на невиконання відповідачами своїх зобов'язань перед позивачем, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і підтверджуються наданими суду доказами, які є належними та допустимими, в зв'язку з чим підлягають частковому задоволенню.

Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором № 014/0014/82/110823 від 31.07.2008 року в розмірі 30698,12 доларів США, що становить: заборгованість за кредитом - 13738,54 доларів США; заборгованість за відсотками - 3785,35 доларів США; пеня - 13174,23 доларів США

Станом на момент подання позовної заяви - 25.09.2014 року - 30698,12 доларів США за курсом НБУ еквівалентно 397362,60 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 3654 грн.

Керуючись ст.ст. 526, 530, 610-612, 625, 1054 ЦК України, ст.ст. 15, 88, 208, 212-218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за договором № 014/0014/82/110823 від 31.07.2008 року в розмірі 30698,12 доларів США, що еквівалентно 397362,60 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в сумі 3654 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд міста Кременчука шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: