Справа №717/30/15-ц
09 лютого 2015 року Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого - судді: Туржанського В.В.
при секретарі: Дєдовій В.С.
з участю позивачки: ОСОБА_1
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кельменці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за кордон, -
Позивачка ОСОБА_1 подала до Кельменецького районного суду позовну заяву у якій просить надати дозвіл на виїзд ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 до Італії без згоди та супроводу батька дитини ОСОБА_3, у супроводі матері ОСОБА_1, з 20 лютого 2015 року по 20 травня 2015 року.
У якості підстав позову позивачка зазначила, що у сторін є малолітня донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка в даний час перебуває на утриманні позивачки. Шлюб між сторонами розірвано. Відповідач не надає допомоги на утримання дитини та не займається виховання дитини. Відповідачка має намір оздоровити доньку в Італії. Відповідач не дає згоди на виїзд дитини закордон.
В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи.
Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позов та пояснила, що змінила прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 у зв'язку із укладенням шлюбу. Відповідач відсутній в Україні і зв'язку з ним немає. У зв'язку з цим відповідачка не може отримати дозвіл батька на виїзд дитини. Позивачка хоче отримати дозвіл на вивезення дитини на оздоровлення до Італії, оскільки має там знайомих.
Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Судом були досліджені наступні докази: копія свідоцтва про шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_1 виданого 10 серпня 2008 року виконкомом Нелиповецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області на бланку серії НОМЕР_1, копія свідоцтва про народження ОСОБА_4 виданого 06 квітня 2009 року виконавчим комітетом Бурдюзької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області на бланку серії НОМЕР_2, довідка видана Кельменецькою амбулаторією загальної практики сімейної медицини 31 грудня 2014 року, довідка видана виконавчим комітетом Нелиповецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області №2704 від 31 грудня 2014 року, акт обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_1 від 05 січня 2015 року, копія заочного рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області по цивільній справі №717/2058/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу від 31 грудня 2014 року, лист Бурдюзької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області №21 від 06 лютого 2015 року.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є батьком малолітньої ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка в даний час перебуває на утриманні позивачки ОСОБА_1
Позивачка ОСОБА_1 має намір в період з 20 лютого по 20 травня 2015 року тимчасово вивезти дитину на відпочинок до Італії.
Відповідач ОСОБА_3 не надав дозволу на вивезення дитини.
Вказані обставини стверджуються дослідженими судом доказами.
Згідно п.7 ст.7 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно п.7 ст.7 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до п.8 ст.7 цього Кодексу, - регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до ч.3 ст.313 ЦК України, - фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Пунктом 2 ст.3 Закону України „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" передбачено, що правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.
В частині 1 пункту 2-2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженого Постановою КМУ від 27 січня 1995 р. N 57 „Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", встановлено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон.
Відповідності до вимог ч.2 ст.4 Закону України „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" - оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків про видачу проїзного документа дитини для самостійного виїзду закордон та відсутності обставин що обмежують право на виїзд закордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Дослідивши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, враховуючи, те що відсутність згоди відповідача на вивезення дитини за межі України є такою, що порушує права малолітньої дитини на всебічний розвиток та право з ознайомленням із різними країнами, а також те, що судом не встановлено обставин що обмежують право на виїзд закордон малолітньої дитини, суд вважає, що необхідно відновити порушені права та інтереси малолітньої ОСОБА_4, шляхом часткового задоволення позовних вимог.
Суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Зокрема позивачка просить надати дозвіл на виїзд дитини з 20 лютого по 20 травня 2015 року. Враховуючи право відповідача на оскарження рішення суду, відсутні докази того, що рішення суду набере законної сили до 20 лютого 2015 року.
На підставі наведеного та керуючись Постановою КМУ від 27 січня 1995 р. N 57 „Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", ст.ст.1,2,4,6, Закону України „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", ст.ст.7,141,150,155 СК України, ст.ст.15-16,313 ЦК України, ст.ст. 3-4,10,15,57-60,64,79,88, 209,212-215,218,223,224, 225 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Надати дозвіл на тимчасовий виїзд малолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, до Італії в супроводі її матері ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, до 20 травня 2015 року без згоди та супроводу батька ОСОБА_3.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок в рахунок відшкодування витрат понесених на сплату судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду до Апеляційного суду Чернівецької області подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Кельменецький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Це заочне рішення може бути переглянуте Кельменецьким районним судом Чернівецької області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: