Провадження № 2/522/1342/15
"20" лютого 2015 року
Приморський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого - судді Погрібного С.О.
за секретаря чудового засідання - Мітяєвої А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2, до Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК», про стягнення заборгованості, -
Позивач надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути позов за його відсутності, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку.
Відповідач у судове засідання не з'являвся неодноразово, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися в установленому законом порядку. Суд у зв'язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів, які не з'явилися, у порядку заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів.
Згідно п.1.6 публічного договору приєднання фізичної особи до цього договору здійснюється шляхом підписання договору про приєднання до договору та отримання його примірника. Після приєднання фізичної особи до цього договору шляхом надання до банку відповідного договору про приєднання та внесення суми вкладу така фізична особа стає вкладником банку.
У відповідності до п.6.4 публічного договору повернення вкладу або його частини раніше настання дати повернення вкладу вважається достроковим. Пункт 6.4.1 публічного договору передбачає право вкладника достроково припинити договір з письмовим повідомленням банку за 31 (тридцять один) календарний день до закінчення строку розміщення вкладу.
Згідно пункту 8.3.4 зазначеного договору банк зобов'язується повернути вкладнику суму депозиту з нарахованими та несплаченими відсотками після закінчення терміну дії договору, на першу вимогу вкладника, готівкою або в безготівковій формі за заявою вкладника, шляхом перерахування на поточний/картковий рахунок, вказаний вкладником в договорі про приєднання до договору або у письмовій заяві вкладника.
16 вересня 2014 року позивачем подано до відповідача письмову заяву про дострокове припинення договору депозиту з 17 жовтня 2014 року, згідно умов договору та отримання коштів через касу банку.
В період з 17 жовтня 2014 року по 25 листопада 2014 року позивачем отримано через касу відділення №351 АТ „Імексбанк" у м. Кіровограді частину належних йому грошових коштів в сумі 9718,84 гривень.
Згідно ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.
У відповідності до статті 625 Цивільного кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.
Згідно ч.ч.1,3 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором, до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунку, якщо інше не випливає із суті договору банківського вкладу.
Згідно ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад на першу вимогу вкладника.
Крім того, як було встановлено, можливість дострокового розірвання депозитного договору (договору банківського вкладу) передбачено пунктом 6.4.1 публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014 року, НОМЕР_2, укладеного між сторонами.
При цьому, судом також враховано, що відповідно до законодавства Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з 27.01.2015 року по 26.04.2015 рік в ПАТ «ІМЕКСБАНК» запровадив тимчасову адміністрацію та призначив уповноважену особу.
Відповідно до п.1 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.
Разом з тим, згідно ч.6 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України.
Згідно ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень.
Таким чином, враховуючи, що строк дії договору банківського вкладу сплив 17 жовтня 2014 року, у банку не було підстав ігнорувати заяву вкладника та не повертати депозитний вклад за вказаним договором, враховуючи при цьому, що сума заборгованості не перевищувала граничного розміру відшкодування коштів за вкладами. Навіть враховуючи ігнорування банком заяви вкладника про дострокове розірвання договору, строк дії вкладу закінчився 11 грудня 2014 року, тобто до введення тимчасової адміністрації.
З огляду на зазначене, право на повернення депозитного вкладу у позивача, так само, як і обов'язок відповідача повернути суму вкладу виникло у сторін після звернення позивача до банку із заявою про дострокове повернення депозитного вкладу - з 17 жовтня 2014 року, тобто до запровадження тимчасової адміністрації, а тому суд вбачає правові підстави для задоволення цих позовних вимог до ПАТ «ІМЕКСБАНК».
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у сумі 374,61 гривень.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.
Керуючись п.1 ч.6 ст.36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ЗУ «Про банки і банківську діяльність» ст. ст. 16, 319, 321, 1054, 1060, 1074 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 88, 169, 209, 212, 214-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, СУД -
Позов ОСОБА_2, до Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК», про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» на користь ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 374,61 гривень.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення з заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

С У Д Д Я С.О.ПОГРІБНИЙ

20.02.2015