Справа № 161/3639/15-ц
Провадження № 2/161/1785/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі :

головуючого - судді Кирилюк В.Ф.

при секретарі Поліщук Д.Р.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики.

Свій позов обґрунтовує тим, що 26.10.2011 року він уклав з ОСОБА_4 договір позики грошових коштів, за яким передав останній 400000 грн. ОСОБА_4 зобов'язалась повернути йому кошти до 27.04.2012 року. На підтвердження укладеного договору останнім була надана розписка.

В забезпечення виконання зобов'язань за договором позики 27.10.2011 року між ним, ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого останні передали йому квартиру АДРЕСА_1.

У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язання за договором позики 17.01.2013 року приватним нотаріусом Горохівського районного нотаріального округу Волинської області ОСОБА_7 було вчинено виконавчий напис та державним виконавцем Другого відділу ДВСЛМУЮ відкрито виконавче провадження про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 Однак відповідач кошти не повернула.

На підставі наведеного просить з відповідача на його користь грошові кошти в сумі 281784,62 грн. , з яких: 107243,83 грн. - проценти за користування позикою; 140053,12 грн. інфляційні втрати, 34487,67 грн. - проценти за прострочення виконання грошового зобов'язання та судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов з підстав наведених в позовній заяві. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача позов визнала частково. Суду пояснила, що вимога позивача щодо розміру нарахованих процентів за користування позикою в сумі 107243,83 грн. є неправомірною, тому просила відмовити в задоволенні позову в цій частині.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.10.2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений договір позики, за яким остання отримала від позивача грошові кошти в сумі 400000 грн. За умовами договору позики позичальник зобов'язувався повернути суму боргу до 27.04.2012 року (а.с.11).

В забезпечення виконання зобов'язань за договором позики 27.10.2011 року між ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого останні передали ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 (а.с.12-13).

У зв'язку з неналежним виконання зобов'язань за кредитним договором 17.01.2013 року приватним нотаріусом Горохівського районного нотаріального округу Волинської області ОСОБА_7 було вчинено виконавчий напис та державним виконавцем Другого відділу ДВСЛМУЮ відкрито виконавче провадження про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позичальник має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ України.

З пояснень сторін судом встановлено, що на даний час відповідач вказані кошти не повернула, тому з неї слід стягнути 107243,83 грн. процентів відповідно до наданого позивачем розрахунку.

У відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З наданого позивачем розрахунку, судом встановлено, що стягненню з відповідача в користь позивача за період невиконання ним зобов'язання за договором позики від 26.10.2011 року за період з 01.05. 2012 року року по 28.02.2015 рік підлягає стягненню 140053,12 грн. сума боргу з врахуванням індексу інфляції та 3 % річних за період з 28.04.2012 року по 12.03.2015 року в сумі 34487,67 грн., тобто всього з відповідача в користь позивача слід стягнути 281784,62 грн. (з розрахунку 107243,83 грн.+140053,12 грн.+34487,67 грн.).

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому стягненню з відповідача в користь позивача підлягає 2817,85 грн. судового збору.

На підставі ст.ст. 526, 625, 1046-1050 ЦК України, керуючись ст.ст.3, 10, 57-60, 88, 197, 208, 209, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) в користь ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) 281784,62 грн. (двісті вісімдесят одна тисяча сімсот вісімдесят чотири грн. 62 коп.) заборгованості за договором позики з яких: 107243,83 грн. (сто сім тисяч двісті сорок три грн. 83 коп.) проценти за користування позикою, 140053,12 грн. (сто сорок тисяч п'ятдесят три грн. 12 коп.)- інфляційні втрати та 34487,67 грн. (тридцять чотири тисячі чотириста вісімдесят сім грн. 67 коп.)- проценти за прострочення виконання грошового зобов'язання.

Стягнути з ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) в користь ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) 2817,85 грн. (дві тисячі вісімсот сімнадцять грн. 85 коп.) судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя Луцького міськрайонного суду В.Ф.Кирилюк