У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мартинюк В.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду м. Києва від 19 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_4, про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання майна об'єктом спільної сумісної власності подружжя,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_4, про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання майна об'єктом спільної сумісної власності подружжя.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 1 грудня 2014 року, з урахуванням ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року про виправлення арифметичної помилки, позов ОСОБА_3 задоволено.

Встановлено факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, а саме, що ОСОБА_3 проживала однією сім'єю з

ОСОБА_2 з вересня 2005 року до серпня 2008 року як подружжя.

Визнано об'єктом спільної сумісної власності подружжя Ѕ частину двокімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 45,50 кв. м, жилою площею 29,80 кв. м.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 19 травня 2015 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01 грудня 2014 року скасовано й ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення апеляційного суду

м. Києва від 19 травня 2015 року скасувати, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та залишити в силі рішення Дніпровського районного суду

м. Києва від 1 грудня 2014 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позов визнано відповідачем і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи й інтереси інших осіб.

Задовольняючи апеляційну скаргу особи, яка не приймала участі у розгляді справи - ОСОБА_5, яка свої вимоги обґрунтовувала тим, що постановами, ухвалами та рішеннями суду в інших справах, в яких ОСОБА_5 та

ОСОБА_2 брали участь, встановлено обставини, що в період з 1 січня

2004 року до 22 вересня 2012 року ОСОБА_5 проживала разом з

ОСОБА_2 однією сім'єю й скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із того, що під час вирішення справи суд у порушення положень ч. 4 ст. 10 ЦПК України не сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, не роз'яснив особам, які беруть участь у справі, їх обов'язок, передбачений ч. 3 ст. 131 ЦПК України, повідомити суд про всі відомі їм рішення судів, що стосуються предмету спору, а також про всі відомі їм незавершені судові провадження, що стосуються предмету спору.

Крім того, обґрунтовуючи рішення, апеляційний суд зазначав про те, що суд першої інстанції не звернув уваги, що ст. 174 ЦПК України передбачено визнання відповідачем юридичного факту. Визнання стороною в суді фактів, якими друга сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, не є для суду обов'язковим. Суд може вважати визнаний факт встановленим, коли у нього не виникає сумніву в тому, що визнання відповідає дійсним обставинам справи, не порушує будь-чиїх прав та законних інтересів не зроблено під впливом обману, насильства, погрози, помилки.

Також апеляційний суд правильно зазначав про те, що повноваження апеляційного суду визначено ст. 303 ЦПК України, а відтак - апеляційна скарга в частині залучення ОСОБА_5 до розгляду справи в якості третьої особи, що заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, та встановлення факту проживання ОСОБА_5 із ОСОБА_2 у період з 1 січня 2004 року до

22 вересня 2012 року однією сім'єю та визнання об'єктом спільної сумісної власності квартири АДРЕСА_1, не підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваного судового рішення убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_4, про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання майна об'єктом спільної сумісної власності подружжя.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.І. Мартинюк