Справа № 354/753/14-ц
Провадження по справі № 2/354/58/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2015 року м.Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді Гребик Л.В.

секретаря Мельник Н.М.

з участю: позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яремче справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3, Яремчанської міської ради про визнання права власності на 1/2 частину будинковолодіння в порядку спадкування , -

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Яремчанської міської ради про визнання права власності на 1/2 частину будинковолодіння в порядку спадкування.

Позовні вимоги, підтримані в судовому засіданні, позивачка мотивує тим , що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її батько , ОСОБА_4, а ІНФОРМАЦІЯ_3 року - її мати ОСОБА_5 після смерті яких відкрилася спадщина, яка складається з будинковолодіння АДРЕСА_1, побудованого батьками в 1967 році.

Заповіту померлі батьки не залишили.

Її рідна сестра відповідачка ОСОБА_3 не прийняла спадщину за законом після смерті батьків, на спадкове майно не претендує.

Позивачка зазначила, що вона та її сестра ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 549 ЦК України (1963 року) фактично вступили в управління і володіння спадковим майном , оскільки на день смерті батьків проживали у зазначеному будинковолодінні та були зареєстровані в ньому.

Спадкоємцями першої черги за законом є вона та відповідач по справі, племінник ОСОБА_2, який є спадкоємцем за правом представлення відповідно до ст. 1266 ЦК України, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла її рідна сестра ОСОБА_5, мати відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті матері відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України, проте спадщини не оформив.

Постановою державного нотаріуса Яремчанської міської державної нотаріальної контори № 312/02-31 від 23.06.2014 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на успадковане будинковолодіння.

Житловий будинок АДРЕСА_1, побудований у 1967 році на земельній ділянці , яка облікована за спадкодавцем ОСОБА_4

На успадковане будинковолодіння оформлено технічний паспорт, що згідно ч. 3.1. Наказу Держрегіонбуду України № 95 від 19.03.2013 року є документом , який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків , садових дачних будинків, господарських ( присадибних) будівель і споруд , прибудов до них , які не підлягають прийняттю в експлуатацію , вимогам законодавства , будівельних норм , державних стандартів і правил , зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно.

Відповідно до висновку Державного підприємства «Карпатський експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України» за результатами проведення технічного обстеження згаданого будинковолодіння встановлено його відповідність вимогам надійності і безпечної експлуатації та можливість безпечної експлуатації.

Загальна вартість будинковолодіння АДРЕСА_1 становить 11 970 грн., вартість ? частини будинковолодіння - 5985 грн.

Вказує, що згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна , затвердженої Наказом Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики N 127 від 24.05.2001 року індивідуальні ( садибні ) житлові будинки, побудовані до 05.08.1992 року, не належать до самочинного будівництва.

Тому на підставі наведеного та керуючись ст.ст. 529, 548, 549 ЦК України ( 1963 року), ст. 392 ЦК України, «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна», позивачка просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на 1/2 частину будинковолодіння АДРЕСА_1, яке складається з ? частини житлового будинку загальною площею 30,2 м.кв., житловою площею 16,9 м.кв. та ? частини господарських будівель і споруд : ? сараю, ? навісу, ? огорожі.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з"явилася на повторний виклик суду, про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином, що відповідно до вимог ст.. 169 ЦПК України є підставою для розгляду справи у її відсутності. В процесі розгляду справи 12.01.2015 року заявлені позивачкою позовні вимоги відповідачка визнавала та не заперечувала проти задоволення позову.

Представник відповідача - Яремчанської міської ради, якого було повідомлено належним чином про час і місце судового розгляду , в судове засідання не з"явився на повторний виклик суду , про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що відповідно до вимог ст.169 ЦПК України є підставою для розгляду справи у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився на повторний виклик суду, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Однак, оскільки відповідач відсутній за зареєстрованою адресою, судові повістки повернуті суду з поштовою відміткою про її неможливість вручення адресату. За змістом ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за зареєстрованим місцем проживання вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Тому судовий розгляд слід провести у його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази та оцінюючи досліджені докази в сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з копій свідоцтв про смерть спадкодавців ОСОБА_4 - батько позивачки ОСОБА_1 ( дошлюбне прізвище згідно свідоцтва про одруження ОСОБА_1) помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, мати позивачки ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року .

Після смерті спадкодавців ОСОБА_4, ОСОБА_5 відкрилась спадщина на будинковолодіння АДРЕСА_1, яку позивачка ОСОБА_1 в силу вимог ст.ст. 529, 549 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.) прийняла шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки проживала та була зареєстрованою у вказаному будинку, на час смерті спадкодавця, де проживає по даний час. Вказані обставини стверджуються поясненнями позивачки, копією будинкової книги на будинок АДРЕСА_1, яка розпочата 02.08.1973 року та наданою копією паспорту позивачки, згідно яких позивачка зареєстрована в АДРЕСА_1 з 30 грудня 1989 року .

Як вбачається з копії повідомлення другого секретаря з консульських питань консульського відділу Посольства України в республіці Польща від ІНФОРМАЦІЯ_4 року рідна сестра позивачки ОСОБА_1 та мати відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року .

На даний час спадкоємцями першої черги за законом є позивачка ОСОБА_1 та її племінник - відвідач ОСОБА_2, який прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України , проте спадщину не оформив.

Судом встановлено, що предметом спору є житловий будинок загальною площею 60.4 м.кв. та господарські будівлі та і споруди: сарай, навіс, огорожа, які розташовані по АДРЕСА_1.

Відповідно до висновку Державного підприємства «Карпатський експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України» за результатами проведення технічного обстеження житлового будинку АДРЕСА_1 встановлено відповідність будинку вимогам надійності і безпечної експлуатації та можливість безпечної експлуатації.

Правовстановлюючі документи на успадковане будинковолодіння відсутні, в зв»язку з чим позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку, що стверджується постановою державного нотаріуса Яремчанської міської державної нотаріальної контори № 312/02-31 від 23.06.2014 року .

Згідно положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.524 Цивільного кодексу УРСР ( в редакції 1963 року ) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу УРСР ( в редакції 1963 року ) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно ст. 548 Цивільного кодексу УРСР ( в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу УРСР ( в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до п.3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна , затвердженої Наказом Держбуду України 24.05.2001 року № 127 ( з наступними змінами і доповненнями ) , індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 5 серпня 1992 року не належать до самочинного будівництва.

Згідно п.3.2. Листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів"та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз'яснюється: по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

Згідно Наказу Міністерства регіонального розвитку , будівництва та житлово-комунального господарства України № 95 від 19.03.2013 року документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Згідно Листа Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126 по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається ліцензованою організацією.

Як вбачається з довідки начальника відділу Держкомзему у місті Яремче № 260 від 19.11.2012 року за спадкодавцем ОСОБА_4 згідно земельно-кадастрової книги облікована земельна ділянка площею 0,4100 га в АДРЕСА_1 , на якій розташований житловий будинок та господарські споруди.

На збудований спадкодавцем ОСОБА_4 житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 05.05.2008 року Обласним комунальним підприємством «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» складено технічний паспорт. Згідно даних технічного паспорту будинковолодіння складається з житлового будинку, господарських будівель і споруд : сараю, навісу , огорожі. Вказаний будинок побудовано у 1967 році.

З довідки (технічної характеристики) Обласного комунального підприємства "Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" від 01.10.2012 року вбачається, що вартість ? частини будинковолодіння АДРЕСА_1 , яке успадковується, становить 5985 гривень.

Позивачка у встановлений законом строк прийняла спадщину, оскільки на час її відкриття проживала разом із спадкодавцем в одному будинку, вступивши у фактичне управління спадковим майном.

Відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно на ім'я спадкодавця перешкоджає позивачці належно оформити право на спадщину у нотаріальному порядку.

Оскільки позивачка іншим шляхом не може здійснити своє право на спадщину, суд вважає, що відповідно до ст.16 ЦК України цивільне право позивачки підлягає захисту шляхом визнання її в порядку спадкування за законом власником ? частини садибного (індивідуального) житлового будинку АДРЕСА_1, який складається з житлового будинку та господарських будівель і споруд.

На підставі наведеного і ст.ст. 16, 392 ЦК України ( в редакції 2003року), ст.ст. 524, 529 , 548, 549 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) та керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування право власності на 1/2 частину садибного (індивідуального ) житлового будинку загальною площею 60.4 м.кв. та на 1/2 частину господарських будівлель і споруд: сараю, навісу, огорожі, які розташовані по АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Яремчанський міський суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення в повному обсязі складене 13.02.2015 року .

Суддя: Л. В. Гребик