Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2015 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Матвєєвої Ю. О. , при секретарі Кадимовій А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про стягнення заборгованої суми індексації заробітної плати з компенсацією, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (далі - ПАТ «ММК ім. Ілліча») з позовом про стягнення суми індексації заробітної плати, зазначивши, що з 01 вересня 1997 року по 31 жовтня 2013 він перебував у трудових відносинах з відповідачем. Під час його роботи на підприємстві при виплаті заробітної плати не проводилася індексація, передбачена діючим законодавством, внаслідок чого порушені його права на оплату праці, які мають бути відновлені шляхом зобов'язання підприємства провести та виплатити йому індексацію заробітної плати. Просить стягнути з відповідача суму індексації заробітної плати за період з 01 січня 2003 року по 01 березня 2013 року, а також суму компенсації, яка нараховується при втраті частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 01 листопада 2013 року по день винесення рішення судом та моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн. .

Позивач у судове засідання не з'явився з невідомих суду підстав.

Представник відповідача ПАТ «ММК ім. Ілліча» у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, а також заперечення проти позову, в яких зазначив, що позовні вимоги не визнає, оскільки вказані вимоги вже були розглянуті Іллічівським райсудом м.Маріуполя та 09 жовтня 2014 року ухвалено рішення, яким частково задоволено вимоги позивача.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Іллічівського райсуду м.Маріуполя №264/10625/13-ц від 09 жовтня 2014 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «ММК ім..Ілліча» про стягнення заборгованої суми індексації заробітної плати з компенсацією, середнього заробітку. Так, відповідно до рішення суду з ПАТ «ММК ім.Ілліча» стягнуто на користь ОСОБА_1 заборговану індексацію заробітної плати з компенсацією за період з березня 2003 року по липень 2006 року в сумі 1070,60 грн., середній заробіток за час затримки виплати індексації заробітної плати з компенсацією в розмірі 1900,00 грн. з утриманням підприємством з цих сум передбачених законом податків та обов'язкових платежів при їх виплаті. Рішення набрало законної сили 21 жовтня 2014 року.

Відповідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За таких обставин, оскільки судом вже було прийнято рішення щодо стягнення заборгованої суми індексації заробітної плати з компенсацією та середнього заробітку з ПАТ «ММК ім..Ілліча» на користь ОСОБА_1, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні заявлених вимог в цій частині.

Разом з тим, щодо вимог ОСОБА_1, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

За змістом вказаного положення, законною підставою для відшкодування моральної шкоди згідно із ст. 237-1 КЗпП України є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У відповідності із п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року із змінами внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25 травня 2001 року « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань фізичних, душевних, психічних) та з урахування інших обставин.

У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»роз'яснено, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Таким чином судом встановлено, що внаслідок не виплати відповідачем позивачу частини заробітної плати, останньому була спричинена моральна шкода, між тим, розмір визначений позивачем у розмірі 10000,00 грн. є завищеним.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, характер порушення прав позивача, істотність вимушених змін у його житті через тривалу невиплату заробітної плати та зусиль, вжитих для відновлення трудових прав, приходить до висновку, що достатньою і справедливою буде компенсація моральної шкоди в розмірі 200 грн.

У зв'язку із задоволенням позовних вимог в частині стягнення моральної шокоди, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 243,60 грн., від сплати яких позивач був звільнений при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 208, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про стягнення заборгованої суми індексації заробітної плати з компенсацією, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (87504, м.Маріуполь, Донецька область, вул. Левченка, 1, розрахунковий рахунок 7612 в ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» м.Донецьк, МФО 334851, ідентифікаційний код 00191129) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1,) моральну шкоду в розмірі 200,00 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (87504, м.Маріуполь, Донецька область, вул. Левченка, 1, розрахунковий рахунок 7612 в ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» м.Донецьк, МФО 334851, ідентифікаційний код 00191129) на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

В іншій частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ю. О. Матвєєва