АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3450/15
Категорія: договірні Доповідач: Сащенко І.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів: - Овсяннікової А.І., Коваленко І.П.,

при секретарі - Стрельченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 19 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Лантьєва Віра Валентинівна, ОСОБА_6 про визнання договору дарування недійсним,-

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним.

В обґрунтування вимог зазначила, що 16.09.2014 року, близько о 15-00 год. на території ТЦ «Привоз», який знаходиться за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, 108, відповідач з групою осіб, застосувавши фізичну силу, погрожуючи фізичною та правовою розправою, не даючи вільно пересуватися, заволоділи правовстановлюючими документами на 1/3 частку квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. В подальшому проти її волі, силоміць привезли до приватного нотаріуса Лантьєвої В.В. за адресою: АДРЕСА_2, де застосовуючи психологічний тиск, проти її волі, примусили зробити відчуження вищевказаної частки квартири на користь ОСОБА_4 В процесі протиправних дій проти неї, ознайомитись зі змістом документів, які вона примусово підписала та її правами, їй надано не було. Ніяких копій правовстановлюючих документів на відчуження майна їй не надали.

Просила визнати договір дарування 1/3 частки квартири АДРЕСА_1, посвідчений 16.09.2014 року приватним нотаріусом ХМНО Лантьєвою В.В. недійсним.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що договір дарування був укладений з власної волі позивачки.

Третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Лантьєва В.В. у судовому засіданні проти позову заперечувала.

Представник третьої особи ОСОБА_6 в судовому засіданні проти позову заперечував. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 19 березня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 були залишені без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, вважає що суд першої інстанції формально підійшов до оцінки доказів, а тому його висновки не відповідають обставинам справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, що з'явилися, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦПК України - рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не було надано жодних доказів на підтвердження своїх вимог.

Вказаний висновок суду судова колегія апеляційного суду вважає вірним.

Встановлено, що ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 23.10.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_7, зареєстрованого в реєстрі за №1929 належала 1/3 частина квартири, розташована за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 8 ).

Згідно договору дарування від 16.09.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Лантьєвою В.В., зареєстрованого в реєстрі за №3331, ОСОБА_3 подарувала належну їй 1/3 частину квартири ОСОБА_4 ( а.с. 5 ).

Як вбачається з тексту договору, обидві сторони були попередньо ознайомлені нотаріусом з наслідками недодержання при вчиненні правочинів вимог закону, усвідомлювали природу цього правочину та значення своїх дій, діяли добровільно, за відсутності будь-якого примусу як фізичного, так і психічного, у приміщенні, яке є робочим місцем нотаріуса, до якого вони з'явилися добровільно, уклали цей договір.

Одночасно, нотаріусом був роз'яснений зміст ст. ст. 182, 210, 215 - 220, 334, 717 - 728, 401 - 403, 405, 406 ЦК України.

Згідно з вимогами ст. 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Статтею 203 ЦК України зазначено, що волевиявлення учасника правочину має були вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ст. ст. 215, 216 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Згідно з ст. 231 ЦК України правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психологічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним.

З роз'яснень, які викладені в пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними» вбачається, що правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Жодних доказів на підтвердження того, що договір дарування 1/3 частки квартири був укладений ОСОБА_3 під впливом насильства на неї з боку відповідачки або з боку іншої особи не надано.

Суд розглянув справу в межах заявлених вимог. Доводи апеляційної скарги висновків не спростовують.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суду відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 301, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 312, 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 19 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді