Справа № 523/9561/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2015 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Шепітко І.Г.

при секретарі Плахута А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 22 у м.Одесі клопотання представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду знаходиться вищевказана цивільна справа.

03 липня 2015 року представником позивача подано заяву про забезпечення вищеназваного позову на підставі положень ст.ст. 151, 152 ЦПК України, шляхом накладення арешту на обєкт нерухомого майна приміщення для обслуговування автомобільної стоянки, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Ген. Бочарова, 57, який належить ОСОБА_2.

У своїй заяві представник позивача просить суд вжити заходи по забезпеченню вищеназваного позову, посилаючись на ту обставину, що відповідач ОСОБА_2Ю, з метою приховання спірного майна може відчужити нерухоме майно та невжиття заходів по забезпеченню позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно до положень ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, яки беруть участь у справі, може вжити заходи по забезпеченню позову, ч. 3 цієї ж статті, передбачає, що забезпечення позову допускається на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Стаття 153 ЦПК України, передбачає, що заява про забезпечення позову, розглядається судом, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову. У поданій до суду заяві, заявник просить суд накласти арешт на обєкт нерухомого майна приміщення для обслуговування автомобільної стоянки, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Ген. Бочарова, 57, який належить ОСОБА_2 та в підтвердження належності даного обєкту відповідачу додає Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, проте даний Витяг датований 27.01.2015 року, у той час коли строк дії Витягу становить 1 місяць. Крім цього майно на яке заявник просить накласти арешт не є предметом спору, що в свою чергу виключає можливість ускладнення виконання рішення суду, а також до заяви не додано підтвердження вартості обєкту нерухомості для вирішення питання співмірності заходів забезпечення позову з ціною позову, не вказано інше майно відповідача. При цьому судом така інформація не витребовувалась.

Виходячи з положень ст. 137 ЦПК України у випадку, коли щодо сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобовязаний витребувати таки докази.

Постановою Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" № 9 від 22.12.2006 року передбачено, що судам слід врахувати, що вжиті заходи забезпечення позову повинні бути обґрунтованими.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволені зазначеного клопотання має бути відмовлено.

Керуючись ст.ст. 151 - 154, ст.ст. 208-210, 293 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви представника позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову - відмовити.

Копію Ухвали направити заявнику для відома.

Ухвала може бути оскаржена до судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5-и днів з дня оголошення ухвали..

Суддя: