Справа № 373/741/15ц Головуючий у І інстанції Колодко Л.В.
Провадження № 22-ц/780/3891/15 Доповідач у 2 інстанції Кашперська Т. Ц.
Категорія 29 07.07.2015
УХВАЛА

Іменем України

07 липня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагєєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бел Оіл» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Заявлені позовні вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року стався вибух в підвальному приміщенні автозаправного комплексу БРСМ-Нафта, внаслідок якого загинуло кілька осіб, в тому числі її онука ОСОБА_3, яка працювала оператором АЗК. Останнім часом і на момент смерті онуки вони проживали разом за адресою АДРЕСА_1, хоча вона має інше місце реєстрації. Смерть онуки ОСОБА_3 заподіяла їй моральної шкоди, стала причиною її страждань, її життєвий уклад зазнав суттєвих змін, її не покидають відчуття приниження, пригнічення, неврівноваженості, зневаги, образи тощо. Просила встановити факт проживання однією сім'єю з онукою ОСОБА_3 на момент її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року, стягнути з ТОВ «БЕЛ ОІЛ» на її користь 500000 грн. моральної шкоди, завданої смертю онуки ОСОБА_3 внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Позивач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2015 року та постановити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги посилалася на те, що факт спільного проживання з ОСОБА_3 підтверджені показаннями свідків, які суд до уваги не прийняв; факт реєстрації шлюбу, оформлення субсидій та споживання комунальних послуг ні в якому разі не можуть свідчити про фактичне місце проживання конкретних осіб та наявність чи відсутність між ними фактичних сімейних відносин; судом безпідставно не застосовано ст. 1168 ЦК України, ст. 3 СК України, які визначають поняття сім'ї; рішення є незаконним та необґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до відхилення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження своїх вимог щодо проживання однією сім'єю з ОСОБА_3, а тому відсутні і правові підстави для задоволення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди з цих підстав.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Із матеріалів справи колегія суддів вбачає, що ОСОБА_2 є бабусею ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року, яка до смерті працювала оператором АЗК ТОВ «Бел-Оіл».

25 червня 2014 року складено акт проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався ІНФОРМАЦІЯ_3 року о 08:40 у ТОВ «Бел-Оіл», затверджений головою Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України, яким встановлено, що причиною групового нещасного випадку є порушення вимог державних будівельних норм під час проектування та будівництва, нормативно-правових актів під час експлуатації автозаправного комплексу, що спричинили розгерметизацію трубопроводу, витік зрідженого вуглеводневого газу та вибух газоповітряної суміші.

27 червня 2014 року складено акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, відносно ОСОБА_3, із якого вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року о 08:40 стався вибух на АЗК «БРСМ-Нафта» ТОВ «Бел Оіл», який розташований по провулку 1-й Комунарський в м. Переяслав-Хмельницький Київської області. Внаслідок вибуху постраждало 12 осіб, у тому числі 6 з смертельним наслідком. Згідно інформації КЗОЗ «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 22 травня 2014 року № 409, смерть ОСОБА_3 настала від переломів численних ділянок тіла. Встановлено посадових осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці.

ТОВ «Бел Оіл» зареєстровано в ЄДРПОУ 26 жовтня 2010 року, вид діяльності - роздрібна торгівля пальним, оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; неспеціалізована оптова торгівля; інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; обслуговування напоями. Згідно довідки територіального управління державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Київській області та м. Києві від 09 квітня 2015 року № 04-10/1760, АЗК ТОВ «Бел Оіл» за адресою Київська область, м. Переяслав-Хмельницький, перший провулок Комунарський, 33 зареєстрований у Державному Реєстрі об'єктів підвищеної небезпеки за номером 32.383, та відноситься до об'єктів підвищеної небезпеки другого класу небезпеки.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Враховуючи, що АЗК ТОВ «Бел Оіл» за адресою Київська область, м. Переяслав-Хмельницький, перший провулок Комунарський, 33 відноситься до об'єктів підвищеної небезпеки другого класу, що підтверджується відповідною довідкою територіального управління державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Київській області та м. Києві, а ОСОБА_3 померла внаслідок вибуху на даному комплексі, моральна шкода, завдана смертю ОСОБА_3, повинна відшкодовуватися позивачем особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Із матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечується, до ОСОБА_3 до смерті проживала за адресою АДРЕСА_1.

Місце проживання ОСОБА_2 із 1982 року зареєстровано за адресою АДРЕСА_2.

Згідно із ч. ч. 1, 6 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією України, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Водночас згідно із ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.

За змістом положень ст. 29 ЦК України та ст. ст. 2, 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» особа може мати декілька місць проживання, однак проведенням реєстрації свого місця проживання у конкретному жилому приміщенні особа сама визначає його як постійне місце проживання.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції зазначені вимоги закону застосував належним чином, дійшов правильного висновку, що позивачем не доведено факту спільного проживання однією сім'єю із ОСОБА_3

Доводами апеляційної скарги такі висновки суду не спростовані.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції залишено поза увагою підтвердження проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 показаннями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 Так, суд першої інстанції надав належної оцінки всім доказам, наданим сторонами та наявним в матеріалах справи, і вважав показання свідків неналежними доказами на підтвердження факту спільного проживання ОСОБА_2 з її онукою; інших доказів позивачем надано не було.

Колегія суддів погоджується із такими висновками, враховуючи, що показання свідків є особливим видом доказів, пов'язаних із ризиком суб'єктивного відношення до сторін, а свідки зі сторони позивача є її родичами або перебувають з ними у дружніх відносинах.

Доводи апеляційної скарги, що юридично оформлений шлюб ОСОБА_3 та факт отримання комунальних послуг за адресою АДРЕСА_2 не свідчать про фактичне місце проживання позивача, висновків суду першої інстанції в цій частині не спростовують.

Спростовуються змістом судового рішення доводи апеляції, що судом безпідставно не застосовано до спірних правовідносин норми ст. ст. 1168 ЦК України, ст. 3 СК України. Так, дійсно, сім'я створюється в тому числі на підставі кровного споріднення, однак при цьому повинна застосуватися і ч. 2 ст. 3 СК України, а саме що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, чого позивачем доведено не було.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм процесуального права і обов'язку об'єктивного, повного, всебічного розгляду справи та повноти судового засідання. Так, судом повно і всебічно з'ясовано обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, досліджено докази та вирішено справу згідно із законом.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та законі і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагєєв В.О.

Яворський М.А.