Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/813/15-ц

Провадження № 2/126/311/2015

"06" травня 2015 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Жарун А. П.

секретар Чернявська О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу. Позов мотивує тим, що у 2011 році до нього звернувся відповідач ОСОБА_2 та запропонував йому сезонну роботу на період збору врожаю, а саме роботу комбайнера на зернозбиральному комбайні. Він на пропозицію погодився і вони уклали усний договір, згідно якого він мав виконувати роботу по збору врожаю, а ОСОБА_2 по завершенню роботи по збору врожаю мав з ним розрахуватися. В 2011 році відповідач виконав умови договору та повністю з ним розрахувався , а в 2012 році в повному обсязі не розрахувався і заборгував йому 7000 грн., пообіцяв розрахуватися найближчим часом.. У 2013 році відповідач взагалі з ним не розрахувався і не заплатив йому за виконану роботу 23000 грн., таким чином загальна сума боргу складає 30 000 грн., однак ОСОБА_2 виконати умови договору та розрахуватися з ним відмовляється. 20.11.2014 року він звернувся до Бершадського РВ УМВС України у Вінницькій області із заявою про неправомірні дії ОСОБА_2

Під час проведення перевірки фактів, викладених у заяві працівниками міліції було підтверджено наявність факту укладення договору та виконання роботи, однак ОСОБА_3 вказав, що в повному обсязі розрахувався за виконану роботу, однак при цьому жодних доказів не надав.

Враховуючи вказані обставини він звернувся до суду з даним позовом та просить ухвалити рішення суду, яким стягнути з відповідача 30 000 грн. заборгованості , а також судові витрати по справі.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, в судовому засіданні пояснив, що дійсно між ним та ОСОБА_1 була укладена усна угода, згідно якої позивач ОСОБА_1 мав виконувати роботу по збору урожаю, на належному йому камбайні, а він мав з ним розрахуватися по завершенню сезону, що він і зробив . Будь - якої заборгованості по оплаті праці перед ОСОБА_1 не має, просить в задоволенні позову відмовити.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_1 працював комбайнером у ОСОБА_2, чув розмову між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про оплату виконаної роботи , однак про яку суму йшла мова не чув.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що разом з ОСОБА_1 працював на комбайні у ОСОБА_2 у 2012-2013 роках, будь-якої заборгованості по оплаті праці у ОСОБА_5 перед ним не має.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що йому відомо, що ОСОБА_1 працював комбайнером у ОСОБА_2. Він сам неодноразово звертався до ОСОБА_1 щоб він змолотив йому город, але ОСОБА_1 казав , що всі питання вирішувати через ОСОБА_2 ОСОБА_3 2014 року їздив з ОСОБА_1 до ОСОБА_2, щоб він віддав ОСОБА_1 гроші за виконану роботу, про яку саме суму йшла мова йому не відомо, але ОСОБА_1 говорив , що більше 20 000 грн.

Свідок ОСОБА_7 показав, що весною 2014 року ремонтував свій автомобіль у ОСОБА_8, бачив і чув, що до ОСОБА_8 приїхав ОСОБА_1 та запропонував йому поїхати в с. Війтівку до ОСОБА_2, щоб забрати свої гроші за виконану ними роботу. Оскільки йому потрібні були, ще запчастини до машини він поїхав з ними і чув, як ОСОБА_2 сказав їм , що гроші поверне найближчим часом .

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що він разом з ОСОБА_1 неофіційно працювали у ОСОБА_2, він працював зварювальником, а ОСОБА_1 комбайнером . По закінченню виконаних ними робіт у 2012 році ОСОБА_2 з ними в повній мірі не розрахувався. На їх неодноразові вимоги повернути гроші за виконану ними роботу не реагує. В листопаді 2014 року вони зверталися до Бершадського РВ УМВС України у Вінницькій області на неправомірні дії ОСОБА_2, однак їм було рекомендовано звернутися до суду.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_1 працював комбайнером у ОСОБА_2. В 2013 році ОСОБА_1 збирав урожай і на належних їй полях, по закінченню роботи ОСОБА_2 сказав заплатити гроші за роботу не йому, а ОСОБА_1, тому вона гроші в сумі 3000 грн. передала ОСОБА_1

Вислухавши пояснення сторін , свідків та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено та не оспорюється сторонами, що в 2011 році сторони уклали усний договір, за умовами якого позивач ОСОБА_1 мав виконувати роботу по збору урожаю, а відповідач ОСОБА_2 по завершенню сезонної по збору врожаю мав з ним розрахуватися.

Аналізуючи норми права, якими врегульовані спірні відносини, які виникли між сторонами, суд вважає, що укладений між ними усний договір є договором підряду, так як відповідно до частини 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди.

Виходячи зі змісту ст. 837 ЦК України, а також ст.ст. 843, 846 ЦК України істотними умовами для договору підряду є предмет договору, ціна і строк.

Ст. 60 ЦПК України визначено, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

В судовому засіданні встановлено, що позивачем ОСОБА_1 було в повному обсязі виконано роботи по збору врожаю. При цьому позивач стверджує, що за виконану ним роботу відповідач заборгував йому кошти в сумі 30 000 грн. , а відповідач ОСОБА_2 навпаки стверджує, що за виконану ОСОБА_1 роботу розрахувався в повному обсязі. При цьому жодна сторона не надала доказів, які б підтверджували їх позицію.

Оскільки позивачем в судовому засіданні не доведенні ті обставини, на які він посилається , як підставу своїх вимог, а саме: не доведено факт не виконання відповідачем ОСОБА_2 умов договору, обумовлених з позивачем, не обгрунтованого суму заборгованості, а тому суд дійшов до висновку, що позивачем не доведено порушення його прав, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Враховуючи, що суд дійшов обґрунтованих висновків, щодо відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1,. то з урахуванням положень статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, відшкодування судового збору, у разі відмови у позові не підлягають.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 837, 638, 843, 846 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Бершадський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя А. П. Жарун