АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/302/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 30, 35 Дубенець М.І.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоБородійчука В. Г.
суддівПодороги В. М. , Василенко Л. І.
при секретаріВолвенко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 02 грудня 2014 року по справі за позовом Регіонального ландшафтного парку «Трахтемирів» до ОСОБА_6 про стягнення шкоди, заподіяної незаконною вирубкою дерев.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

21 травня 2014 року Регіональний ландшафтний парк «Трахтемирів» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення шкоди, заподіяної незаконною вирубкою дерев.

Свої вимоги мотивував тим, що відповідач перебуваючи на території природно-заповідного фонду РЛП «Трахтемирів», що знаходиться в адміністративних межах Григорівської сільської ради Канівського району Черкаської області, не маючи відповідного дозволу, здійснив: 21 вересня 2013 року незаконну вирубку дерев виду акація в кількості 14 штук; 28 вересня 2013 року - незаконну вирубку дерев виду акація в кількості 5 штук, чим завдав збитків на суму 10 449,50 грн. згідно розрахунку, здійсненого відповідно до ст. 65 ЗУ «Про природно-заповідний фонд України» та такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд, затверджених Постановою КМУ від 24 липня 2013 року № 541.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду № 697/249/14-к від 14 травня 2014 року ОСОБА_6 було звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України у зв'язку з передачею його на поруки колективу ТОВ «Видавничий дім Еко-інформ». Шкоду завдану Регіональному ландшафтному парку «Трахтемирів» незаконною вирубкою дерев в сумі 10 449,50 грн. відповідач в добровільному порядку не відшкодував, у зв'язку з чим просив стягнути її з відповідача. Також просив стягнути з відповідача сплачений ним при подачі позову в суд судовий збір в сумі 229,40 грн. та судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову в сумі 114,70 грн..

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 02 грудня 2014 року позовні вимоги позивача задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь Регіонального ландшафтного парку «Трахтемирів» збитки, заподіяні внаслідок незаконної рубки дерев, в розмірі 10 449,50 грн., судовий збір: за подання позову в суд в розмірі 229 грн. 40 коп. та 114 грн. 40 коп. за подання заяви про забезпечення позову, всього: 10 793 грн. 60 коп..

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 02 грудня 2014 року як незаконне та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог. Судові витрати покласти на позивача.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення з слідуючих підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ст. 213 ЦПК України вказує, що рішення суду повинно бути законним та обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 21 вересня 2013 року, ОСОБА_6 перебуваючи на території природно-заповідного фонду РЛП «Трахтемирів», що знаходиться в адміністративних межах Григорівської сільської ради Канівського району Черкаської області не маючи відповідного дозволу, здійснив незаконну вирубку дерев виду акація в кількості 14 штук, а 28 вересня 2013 року здійснив у вказаному місці незаконну вирубку дерев виду акація в кількості 5 шт..

Ухвалюючи рішення по справі, суд першої інстанції мотивував свої висновки тим, що відповідач факт вирубки дерев визнав в повному обсязі, тому відповідно до норм чинного законодавства повинен відшкодувати завдані збитки.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Так, вищевстановлені обставини, а саме (незаконна вирубка дерев) підтверджуються наявними матеріалами справи, а саме ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14 травня 2014 року (а.с. 13), якою ОСОБА_6 було визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України та звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку з передачею його на поруки колективу ТОВ «Видавничий дім Еко-інформ».

Відповідно до ст.ст. 68, 69 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

П. 1. ч. 2 ст. 105 та ст. 107 Лісового кодексу України передбачають, що особи, винні у незаконному вирубуванні дерев, несуть цивільно-правову відповідальність і зобов'язані відшкодувати шкоду внаслідок порушення лісового законодавства.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_6 зазначив, що погоджується з необхідністю відшкодування збитків, однак розмір завданої шкоди вважає завищеним і вказує на те, що позивачем не доведено розмір завданих збитків та в матеріалах справи відсутній експертний висновок про розмір спричиненої шкоди.

Дане твердження апелянта не може бути визнане обгрунтоване, оскільки Постановою КМУ № 541 від 24 липня 2013 року встановлено «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, завданої порушенням законодавства про природно-заповідний фонд» затверджено такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд у межах територій та об'єктів природно-заповідного фонду внаслідок: незаконної рубки або пошкодження дерев та рослин, що мають здерев'яніле стебло, до ступеня припинення росту; пошкодження дерев та рослин, що мають здерев'яніле стебло, до ступеня неприпинення росту; знищення або пошкодження лісових культур, природного підросту та самосіву, сіянців і саджанців; знищення або пошкодження газонів та квітників; самовільної заготівлі сіна або випасання худоби; незаконного збору або знищення дикорослих трав'янистих рослин, лісової підстилки, лікарських рослин, дикорослих плодів, горіхів, грибів, ягід, другорядних лісових матеріалів; незаконного добування чи знищення об'єктів тваринного світу, пошкодження або знищення їх жител та споруд, місць перебування і розмноження; пошкодження карстово-спелеологічних, геологічних та гідрологічних об'єктів; проїзду транспорту, прольоту та посадки літальних апаратів; самовільного використання земель, зняття ґрунтового покриття, забруднення та засмічення їх територій; знищення або пошкодження інформаційно-охоронних та інших знаків; знищення або пошкодження осушувальних канав, дренажних і протиерозійних систем, доріг та інших об'єктів.

Згідно розрахунку розміру завданих збитків від 02 жовтня 2013 року (а.с. 14) вбачається, що він проведений уповноваженою особою Держінспектором з ОНСП Черкаської області Вегерою М.С. у відповідності до положень постанови КМУ № 541 від 24 липня 2013 року «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, завданої порушенням законодавства про природно-заповідний фонд» і в даному випадку ніяких дій щодо залучення якихось інших експертів для визначення завданих збитків законом не передбачено.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю фізичній або юридичній особі підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду в повному об'ємі.

Оскільки, розмір збитків склав 10 449,50 грн., був предметом дослідження колегії суддів і був визнаний також правильним, тому на думку колегії суддів районний суд правильно стягнув вказану суму з відповідача на користь позивача.

Також, в апеляційній скарзі ОСОБА_6 однією з підстав скасування рішення суду вважає ту обставину, що Регіональний ландшафтний парк «Трахтемирів» є неналежним позивачем у справі, оскільки земельна ділянка, на якій здійснювалась вирубка дерев знаходиться у віданні ДП «Канівський лісгосп».

Таке твердження апелянта не є вмотивованим, оскільки ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14 травня 2014 року було встановлено обставину здійснення незаконної рубки саме на тариторії природно-заповідного фонду РЛП «Трахтемирів». Дана ухвала суду є чинною на даний момент і сторони не надали доказів того, що вона була оскаржена сторонами та скасована судами вищої інстанції.

Крім того, дирекція ТОВ «Видавничий дім Еко-інформ» в листі, що був наданий апеляційному суду під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції та приєднаний до матеріалів справи визнала факт рубки дерев своїм працівником ОСОБА_6 без узгодження даного виду робіт з адміністрацією Регіонального ландшафтного парку «Трахтемирів», що є підтвердженням факту незаконної вирубки дерев відповідачем без відповідного на те дозволу.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів вважає, що позивачем в суді першої та в суді апеляційної інстанції наведено обґрунтовані та належні докази в підтвердження своїх позовних вимог і підстави для скасування рішення районного суду відсутні.

Судом першої інстанції вірно застосовано норми матеріального права та ухвалено рішення з додержанням положень чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 02 грудня 2014 року по справі за позовом Регіонального ландшафтного парку «Трахтемирів» до ОСОБА_6 про стягнення шкоди, заподіяної незаконною вирубкою дерев залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :