Провадження № 2/127/1273/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Волошина С.В.,

при секретарі Тонкопій Ю.І.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_2, - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, відшкодування моральної та матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває вказана цивільна справа.

В судовому засіданні до початку розгляду справи по суті, представником відповідача ОСОБА_2, - ОСОБА_3, заявлено клопотання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, так як позивач ОСОБА_1 неодноразово зверталась до суду із аналогічними позовними вимогами, які нею пред'явлені до відповідачів у вказаній цивільній справі, і які неодноразово були предметом судового розгляду.

Так, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 11 липня 2013 року у цивільній справі №127/8836/13-ц за позовом ОСОБА_1, до ОСОБА_2, ОСОБА_4, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом у задоволенні позову було відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 22.08.2013 року апеляційна скарга ОСОБА_1 була відхилена, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 липня 2013 року у вказаній цивільній справі було залишено без змін.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання про закриття провадження у справі, пояснивши суду, що її позовні вимоги не вирішені, а оспорюване нею свідоцтво про право на спадщину видане незаконно ОСОБА_2, нотаріусом ОСОБА_4 Тому, на думку позивача, суд має розглянути її позовні вимоги та визнати недійсним зазначене свідоцтво про право на спадщину.

В судове засідання відповідач ОСОБА_4, повторно не з'явилась та про причини неявки суд не повідомила. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

З'ясувавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, матеріали цивільної справи №127/10113/14-ц, суд дійшов висновку про те, що провадження у вказаній цивільній справі слід закрити в частині позовних вимог про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину з таких підстав.

Судом встановлено, що позовні вимоги ОСОБА_1, в частині позовних вимог про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину є аналогічними тим, які вирішувались під час розгляду цивільної справи № 127/8836/13 - ц, тобто позивач уже зверталась до суду з ідентичними позовними вимогами до тих самих відповідачів.

Так, позивач 10 квітня 2013 року зверталась до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2, та ОСОБА_4, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та у позовних вимогах просила: визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом видане ОСОБА_2, 15 червня 2006 року в спадковій справі №660/2006 за реєстром №3-1542.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 11 липня 2013 року у цивільній справі №127/8836/13-ц вказаний позов ОСОБА_1, до ОСОБА_2, та ОСОБА_4 було залишено без задоволення.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 22 серпня 2013 року апеляційна скарга ОСОБА_1, була відхилена, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 липня 2013 року у вказаній цивільній справі було залишено без змін.

14 травня 2014 року позивач звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, відшкодування моральної та матеріальної шкоди, який обґрунтовує тим, що її чоловік ОСОБА_6, після смерті батька ОСОБА_7, автоматично вступив у спадок і допоміг перебудувати будинок АДРЕСА_1, який автоматично прийняла свекруха позивача - ОСОБА_8, в 1969 році і яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Чоловік позивача - ОСОБА_6, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 і після смерті вони автоматично вступили у спадок з ІНФОРМАЦІЯ_2.

Син позивача - ОСОБА_9, помер ІНФОРМАЦІЯ_4. ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_5. Позивач з нею вступила автоматично у спадок та вони обробляли і вона робила за сина всю роботу.

Відповідач ОСОБА_2, на думку позивача, взяла незаконну довідку 15 червня 2006 року і подала заяву до нотаріальної контори і 15 червня 2006 року отримала свідоцтво про право на спадщину увівши в оману сестру - ОСОБА_10, яка написала відмову.

Тому позивач вважаючи, що її права порушено, просила вказане свідоцтво визнати недійсним та відшкодувати моральну та матеріальну шкоду від 23 травня 2006 року.

Відмовляючи у задоволенні позову Вінницький міський суд Вінницької області рішенням від 11 липня 2013 року у цивільній справі №127/8836/13-ц встановив, що власниця садиби АДРЕСА_1 ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Донька покійної ОСОБА_2, подала в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, 15 червня 2006 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, на майно, що складається з цілого житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1. Інша донька покійної ОСОБА_10, про яку зазначає у позові ОСОБА_1, 24 березня 2006 року подала до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини. Син покійної, та чоловік позивачки ОСОБА_6, помер ІНФОРМАЦІЯ_3. Син позивачки та покійного ОСОБА_6, - ОСОБА_9 у 2007 році звертався в суд з позовом до ОСОБА_2, про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою вінницькою державною нотаріальною конторою 15 червня 2006 року, реєстровий №3-1542, та визнання права власності на ? частину будинковолодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 20 лютого 2007 року у позові ОСОБА_9 відмовлено у зв'язку з тим, що спадщину він не приймав, а ні шляхом подання в установленому порядку до нотаріальної контори в шестимісячний строк з дня її відкриття відповідної заяви, а ні шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 24 квітня 2007 року рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 20 лютого 2007 року залишено без змін. Ці судові рішення переглядалися на предмет законності й обґрунтованості за касаційною скаргою ОСОБА_9, однак ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 30 серпня 2007 року касаційна скарга ОСОБА_9, відхилена, а рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 20 лютого 2007 року, ухвала апеляційного суду Вінницької області від 24 квітня 2007 року залишені без змін.

Таким чином, обставини викладені позивачем у позові з яким позивач звернулась до відповідачів у даній цивільній справі в частині позовних вимог про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину вже були предметом судового дослідження, їм була надана відповідна правова оцінка судом та у задоволенні позову було відмовлено. Вказані рішення судів набрали законної сили.

Вимогами ч.ч. 2, 3 ст. 27 ЦПК України встановлено, що особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно з ч. 3 ст. 131 ЦПК України, сторони до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті, зобов'язані повідомити суд про всі відомі їм рішення судів, що стосуються предмету спору, а також про всі відомі їм незавершені судові провадження, що стосуються предмету спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України, після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Пунктом 2 ч.1 ст. 205 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Суд не приймає до уваги заперечення позивача з приводу неможливості задоволення вказаного клопотання, оскільки, як вказує позивач її позовні вимоги по суті не вирішено, оскільки при попередніх розглядах справи правовідносинам сторін надано неналежну правову оцінку, та вказані рішення набули законної сили, а тому є обов'язковими і мають бути враховані судом при розгляді нового позову ОСОБА_1

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що в частині позовних вимог про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, провадження по справі слід закрити, а в іншій частині, зокрема за вимогами про відшкодування та моральної шкоди розгляд справи слід продовжити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 27, ст. 168, ч.3 ст. 131, ч.2 ст. 223, п.2 ч.1 ст. 205, ст. 206 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження у цивільній справі №127/10113/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в частині позовних вимог про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину - закрити.

Розгляд справи в частині позовних вимог про відшкодування моральної та матеріальної шкоди продовжити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі до апеляційного суду Вінницької області апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: