Справа № 755/367/15-ц
У Х В А Л А

"10" лютого 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого-судді: БАРТАЩУК Л.П.

при секретарі: Івіній М.Ю.

за участю:

представника позивача Федорченка Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Міськбудінвест» - Федорченка Д.М. про забезпечення позову, -, -

в с т а н о в и в:

21.01.2015 року Дніпровським районним судом міста Києва відкрито провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Міськбудінвест" до ОСОБА_3 про стягнення боргу, 3%річних та інфляційних збитків.

Ухвалою суду від 21.01.2015р., водночас, була розглянута заява позивача про забезпечення позову, яка подана представником позивача одночасно з позовною заявою.

В судовому засіданні представник позивача подав повторно заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешти на все майно та грошові кошти, що належать відповідачу.

Дана заява мотивована тим, що дії відповідача направлені на ухилення від виконання зобов'язань по оплаті трьох придбаних квартир, що порушує умови договору, тому невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або унеможливити у майбутньому виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Як пояснив представник позивача, доказів наміру відчужити відповідачем квартири немає.

Вивчивши заяву та матеріали позовної заяви, встановлено наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяє забезпечувати шляхом накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. При цьому, забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справ по суті і мають бути співмірними із заявленими вимогами.

Такі роз'яснення містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяви про забезпечення позову".

Предметом спору не є розірвання договору купівлі-продажу, визнання його недійсним, застосування двосторонньої реституції за такими договороами тощо, предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача боргу, який утворився внаслідок порушення відповідачем умов договору.

Позивачем не обґрунтовано, які дії вчиняються відповідачем щодо квартири, на яку він просить накласти арешт, не надано доказів того, що відбулася державна реєстрація договору купівлі-продажу, доказів того, що відповідач може вчинити якісь дії щодо відчуження належного йому майна та/або має намір це зробити.

Отже, повторна заява про забезпечення позову також не є обґрунтованою та задоволенню не підлягає.

З урахуванням викладеного і керуючись ст.ст. 151 - 153, 209, 210, 293, 294, 377-1 ЦПК України, рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України (справа про забезпечення апеляційного оскарження ухвал суду) N 12-рп/2010 від 28.04.2010р., суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Міськбудінвест" про забезпечення позову - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено сторонами до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, а особами, які не були присутні під час її проголошення, - протягом 5 днів з дня отримання ними ухвали.

СУДДЯ: