Вищий спеціалізований суд україни
з розгляду цивільних і кримінальних справ
Ухвала

26 січня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Горелкіної Н.А., Євтушенко О.І.,

Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_3, подану представником ОСОБА_4, про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 жовтня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат

ім. Ілліча» про стягнення середнього заробітку за час затримки в розрахунку при звільненні,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат

ім. Ілліча» (далі - ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім.. Ілліча») про стягнення середнього заробітку за час затримки в розрахунку при звільненні.

На обґрунтування позовних вимог зазначав, що він працював у ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» з 19 грудня

1967 року по 22 травня 2009 року. На момент його звільнення відповідач не розрахувався з ним по заробітній платі.

Враховуючи наведене, ОСОБА_3 просив стягнути на свою користь за період з 23 травня 2009 року по 10 червня 2014 року середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 198 635 грн

40 коп.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 5 серпня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 18 вересня 2014 року, позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки в розрахунку при звільненні в розмірі 5 135 грн 19 коп., з утриманням відрахувань передбачених законом, податків та обов'язкових платежів і зборів. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 жовтня 2014 року у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» про стягнення середнього заробітку за час затримки в розрахунку при звільненні за касаційною скаргою ОСОБА_3, поданою представником

ОСОБА_4, на рішення Орджонікідзевського районного суду

м. Маріуполя Донецької області від 5 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 18 вересня 2014 року відмовлено на підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 жовтня 2014 року з підстав неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, зокрема: ст. ст. 116, 117 КЗпП України,

п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня

1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці».

Як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявник наводить:

- ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 вересня 2010 року у справі за позовом про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, вихідної допомоги та відшкодування моральної шкоди, якою рішення суду апеляційної інстанції скасовано, рішення суду першої інстанції залишено в силі;

- рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 червня 2011 року у справі за позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, яким судові рішення попередніх інстанцій скасовано, позовні вимоги задоволено;

- ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 травня 2012 року у справі за позовом про зміну формулювання причин звільнення, стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку, якою рішення суду апеляційної інстанції скасовано, рішення суду першої інстанції залишено в силі;

- ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 грудня 2012 року у справі за позовом про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку та відшкодування моральної шкоди, якою рішення суду апеляційної інстанції скасовано, рішення суду першої інстанції залишено в силі;

- ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 червня 2013 року у справі за позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, якою касаційну скаргу відхилено, а судове рішення апеляційної інстанції залишено без змін.

Відповідно до статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Зі змісту заяви та доданих до неї копій судовий рішень не вбачається неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про судову практику застосування статей 353-360 Цивільного процесуального кодексу України», із змінами та доповненнями, заява про перегляд судових рішень у цивільних справах із підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, може бути подана за сукупності таких умов: судом (судами) касаційної інстанції при розгляді двох або більше справ неоднаково застосовано одні й ті самі норми матеріального права; справи стосуються спорів, які виникли з подібних правовідносин; має місце ухвалення різних за змістом судових рішень судом (судами) касаційної інстанції.

Неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права полягає, зокрема: у різному тлумаченні судами змісту і сутності правових норм, що призвело до різних висновків про наявність чи відсутність суб'єктивних прав та обов'язків учасників відповідних правовідносин; у різному застосуванні правил конкуренції правових норм при вирішенні колізій між ними з урахуванням юридичної сили цих правових норм, а також їх дії у часі, просторі та за колом осіб, тобто різне незастосування закону, який підлягав застосуванню; у різному визначенні предмета регулювання правових норм, зокрема застосуванні різних правових норм для регулювання одних і тих самих правовідносин або поширенні дії норми на певні правовідносини в одних випадках і незастосуванні цієї самої норми до аналогічних відносин в інших випадках, тобто різне застосування закону, який не підлягав застосуванню; у різному застосуванні правил аналогії права чи закону у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових рішень означає, що суд (суди) касаційної інстанції при розгляді двох або більше справ за подібних правовідносин при однаковому їх матеріально-правовому регулюванні дійшов (дійшли) неоднакових правових висновків.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів не знаходить підстав для допуску справи до провадження Верховного Суду України, оскільки зі змісту ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 вересня 2010 року, рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 червня 2011 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 травня 2012 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 грудня 2012 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 червня 2013 року не вбачається тотожності встановлених фактичних обставин справи. А тому із них не вбачається неоднакового застосування судом касаційної інстанції ст. ст. 116, 117 КЗпП України, п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від

24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці».

Отже, наведені заявником доводи не містять ознак, які згідно вимог вищевказаної норми є підставами для перегляду судового рішення, а тому у допуску справи до провадження слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» про стягнення середнього заробітку за час затримки в розрахунку при звільненні, за заявою ОСОБА_3, поданою представником ОСОБА_4, про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 жовтня 2014 року до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик
судді:Н.А. Горелкіна О.І. Євтушенко Ю.Г. Іваненко О.М. Ситнік