У х в а л а

іменем україни

4 лютого 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Горелкіної Н.А., Євтушенко О.І., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Сад Поділля» до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів за договором купівлі-продажу,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Вінницької області від 28 серпня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року Публічне акціонерне товариство «Сад Поділля» (далі-ПАТ «Сад Поділля») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів за договором купівлі-продажу.

Посилалося на те, що 8 червня 2011 року між сторонами укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого позивач передав відповідачеві яблуні в кількості 734 штук, а відповідач прийняв їх та сплатив позивачу 15 800 грн. Решту сум відповідач зобов'язаний був сплатити у строки до 1 грудня 2012 року та до 1 грудня 2013 року по 15 792 грн 01 коп. Однак відповідач взятих на себе зобов'язань за договором не виконав, кошти не сплатив, а тому позивач просив стягнути на його користь решту суму 31 584 грн та штраф в розмірі 8 085 грн.

Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 6 травня 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено..

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 28 серпня 2014 року рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 6 травня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Сад Поділля» заборгованість за договором купівлі-продажу в розмірі 31 584 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржуване судове рішення апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач успадкував земельні ділянки, на яких вже були розміщені яблуні, а тому до нього і перейшло право власності на ці насадження.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що спірні яблуні, які були посаджені власними силами та за власні кошти позивача, належать позивачу, що також підтверджується інвентарними описами № 1 та № 2 основних засобів і нематеріальних активів, та знаходяться на території земельних ділянок відповідача.

Крім того, стягуючи з відповідача решту суму 31 584 грн за договором, апеляційний суд вірно виходив із того, що раніше відповідачем було сплачено аванс у розмірі 15 800 грн, що свідчить про часткове виконання ним договору.

Посилання скаржника на те, що з переходом до нього права власності на земельні ділянки, до нього перейшло й право власності на насадження, є безпідставним, оскільки яблуні не є складовою частиною земельної ділянки,

Суд апеляційної інстанції, у відповідності ст. ст. 212, 214 ЦПК України, перевіривши всі докази по справі, вірно дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Таким чином, перевіривши матеріали справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Вінницької області від 28 серпня 2014 року.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Вінницької області від 28 серпня

2014 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Сад Поділля» до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів за договором купівлі-продажу, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Н.А. Горелкіна

О.І. Євтушенко

Ю.Г. Іваненко