Провадження № 8/750/2/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2015 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого - судді Супруна О.П.,

при секретарі - Носенко М.Ю.,

за участю заявника, представника позивача - Дахновського В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 13.12.2013 у зв'язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеку,

в с т а н о в и в :

рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 грудня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 29 січня 2014 року, позов ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" задоволено частково, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором №7607С29 від 24.05.2007 в сумі 38850,00 швейцарських франків, заборгованості за процентами в сумі 2586,89 швейцарських франків, пені за прострочення сплати кредиту та процентів у розмірі 6154,54 грн., а всього на загальну суму 375689 грн. 06 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_2,шляхом продажу з прилюдних торгів за початковою ціною, встановленою у порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

29 вересня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 грудня 2013 року в зв'язку нововиявленими обставинами, зазначивши, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 липня 2014 року було відмовлено в задоволенні його позовної заяви до ПАТ"Державний експортно-імпортний банк" про визнання договорів недійсними. Проте, рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 29 серпня 2014 року зазначене рішення Деснянського районного суду м. Чернігова скасоване та частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2, а саме визнано недійсними:іпотечний договір № 7607Z85 від 24 травня 2007 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством ''Державний експортно-імпортний банк України'' та ОСОБА_2, посвідчений 24 травня 2007 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за № 1120; та договір про внесення змін та доповнень до іпотечного договору №7607Z85 від 20 травня 2008 року, укладений між відкритим акціонерним товариством''Державний експортно-імпортний банк України'' та ОСОБА_2, посвідчений 20 травня 2008 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за № 2763.

В судовому засіданні заявник заяву підтримав та просив її задовольнити, представник позивача - відмовити в задоволенні заяви.

Заслухавши пояснення заявника, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вбачає підстави для задоволення заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 361 ЦПК України, підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пунктах 3 та 7 постанови від 30 березня 2012 року № 4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами", нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 361 ЦПК нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили. Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Як вбачається з матеріалів справи та з'ясовано судом під час судового розгляду, рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 грудня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 29 січня 2014 року, позов ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" задоволено частково, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором №7607С29 від 24.05.2007 в сумі 38 850,00 швейцарських франків, заборгованості за процентами в сумі 2 586,89 швейцарських франків, пені за прострочення сплати кредиту та процентів у розмірі 6 154,54 грн., а всього на загальну суму 375 689 грн. 06 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_2, шляхом продажу з прилюдних торгів за початковою ціною, встановленою у порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Проте, рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 29 серпня 2014 рокучастково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2, а саме визнано недійсними:іпотечний договір № 7607Z85 від 24 травня 2007 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством ''Державний експортно-імпортний банк України'' та ОСОБА_2, посвідчений 24 травня 2007 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за № 1120; та договір про внесення змін та доповнень до іпотечного договору №7607Z85 від 20 травня 2008 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством''Державний експортно-імпортний банк України'' та ОСОБА_2, посвідчений 20 травня 2008 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за № 2763.

Статтею 216 Цивільного кодексу України встановлені правові наслідки недійсності правочину. Зокрема, частина перша передбачає, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. При цьому, відповідно до положень ст. 236 Цивільного кодексу України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов'язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

З аналізу зазначених правових норм убачається, що визнані судом недійсними іпотечний договір № 7607Z85 від 24 травня 2007 року та договір про внесення змін та доповнень до іпотечного договору №7607Z85 від 20 травня 2008 року, укладені між Відкритим акціонерним товариством''Державний експортно-імпортний банк України'' та ОСОБА_2, є недійсними з моменту їх укладення, а відтакне могли і не можуть створювати юридичних наслідків, зокрема, бути підставою для стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, що, на думку суду, є істотною для справи обставиною.

Відповідно до ч. 2 ст. 365 ЦПК України, розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

У пункті 23 постанови від 30 березня 2012 року № 4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами"Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ звертає увагу судів на те, що з набранням законної сили новим судовим рішенням, ухваленим за результатами перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, втрачають законну силу судові рішення інших судів у цій справі. Отже, немає необхідності вирішувати питання про їх скасування.

Таким чином, враховуючи те, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 грудня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 29 січня 2014 року, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № 7607С29 від 24.05.2007 звернуте стягнення на предмет іпотеки, а саме трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, за іпотечним договором та договором про внесення змін і доповнень до нього, які рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 29 серпня 2014 року, що набрало законної сили, визнані недійсними, суд доходить висновку, що рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 грудня 2013 року у справі за позовом ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215, 294, 365 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 13.12.2013 у зв'язку з нововиявленими обставинами - задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 13.12.2013 у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - скасувати.

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на користь ОСОБА_2 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.П. Супрун