Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

№Справа №338/26/15-ц

13 лютого 2015 року смт. Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Гутича П.Ф.

з участю секретаря Остапишин І.Р.

позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Богородчани справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала та пояснила, що вони із відповідачем перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 06 жовтня 2012 року в Хмелівській сільській раді Богородчанського району.

Спільне життя не склалось. Вони із чоловіком мають різні погляди на шлюб та сім'ю, вони часто не могли знайти порозуміння, що ставало причиною сварок. До того ж ОСОБА_2, дорікаючи минулим, неодноразово дозволяв собі застосовувати до неї фізичне насильство, принижував та залякував. Тривалий час терпіла таке ставлення до себе, однак змінювати свою поведінку, налагоджувати нормальні відносини чоловік не бажав, тому з грудня 2014 року проживають порізно. Спільних дітей у них немає. На сьогодні шлюб носить виключно формальний характер. Примирення, відновлення стосунків не можливе, тому просить позов задовольнити, шлюб між нею та відповідачем розірвати. Також просила відновити їй дівоче прізвище - «ОСОБА_1».

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, на розірвання шлюбу погодився.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 06 жовтня 2012 року в Хмелівській сільській раді Богородчанського району Івано-Франківської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №3.

Спільних дітей у подружжя немає.

Шлюб існує формально. Сторони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного, з грудня 2014 року разом не проживають, примирення між ними не можливе.

За вищенаведених обставин суд вважає, що стосунки, які існують між подружжям, виключають можливість збереження сім'ї, подальше спільне проживання буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати.

Вимога позивачки щодо відновлення їй дівочого прізвища «ОСОБА_1» задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Як вбачається зі свідоцтва про шлюб (а.с.3), до реєстрації шлюбу із ОСОБА_2 прізвище позивачки було «ОСОБА_1».

За таких обставин суд не вправі прийняти рішення про відновлення позивачці дівочого прізвища «ОСОБА_1».

На підставі ст.112 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 06 жовтня 2012 року в Хмелівській сільській раді Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис №3, розірвати.

В решті позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Івано-Франківської області через Богородчанський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Головуючий