Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Супрун Г. Б. ,

при секретарі - Озерчук Г. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 12 червня 1999 р. Мотивує заяву тим, що подружнє життя у них не складається з причин вказаних у позовній заяві, сторони не знаходять взаєморозуміння між собою, шлюбні відносини між ними фактично припинилися протягом останніх місяців, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими.

Позивачка у судовому засіданні позов визнала повністю.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 12.06.1999 р. між сторонами було зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу від 12 червня 1999 року, актовий запис №638 (а.с. 7).

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5-6). Спору щодо визначення місця проживання дітей і майнового спору між сторонами не має.

Разом подружжя не проживає протягом дев`яти місяців з травня 2014 року. Спільного господарства сторони не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Судом надавався строк на примирення два місяці, проте, позитивних наслідків не досягнуто, сторони не бажають примирятися.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як роз'яснив Пленум Верховного суду України у п. 10 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливо, шлюб сторін існує формально і може бути розірваним.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України.

На підставі викладеного, керуючись. ст.ст. 105, 110, 112, 115 Сімейного кодексу України, 8,11, 208, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити .

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 12.06.1999 р. у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції міста Києва, актовий запис № 638 - розірвати та вважати його припиненим з дня набрання чинності даним рішенням.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище "ОСОБА_1".

Рішення суду після набрання ним законної сили направити до Відділу реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб, відповідно до вимог ч. 2 ст. 115 СК України

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва.

Суддя Г. Б. Супрун