УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,
суддів: Амеліна В.І., Остапчука Д.О.,Дербенцевої Т.П., Савченко В.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_6, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Авторесурс», про стягнення заборгованості за кредитними договорами та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про визнання недійсним договору поруки, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 12 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває справа за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_6, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Авторесурс», про стягнення заборгованості за кредитними договорами та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, ПАТ «ВТБ Банк» про визнання недійсним договору поруки.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12 листопада 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року, задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_6 та на підставі п. 4 ст. 201 ЦПК України зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом ОСОБА_6 до ПАТ «ВТБ Банк», третя особа - ТОВ «ТД «Авторесурс», про визнання договорів поруки припиненими, оскільки від нього залежить вирішення цієї справи.

У касаційній скарзі ПАТ «ВТБ Банк» просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги тим, що судами порушені норми процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що вирішити питання про визнання недійсними договорів поруки та стягнути борг за договором кредиту у цій справі неможливо до вирішення іншої справи про визнання договорів поруки припиненими.

Однак погодитись з такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не можна з огляду на наступне.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості її розгляду до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства, застосовується в тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду (п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції).

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває справа за позовом ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_6, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ТОВ «ТД Авторесурс», про стягнення заборгованості за кредитними договорами та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, ПАТ «ВТБ Банк» про визнання недійсним договору поруки.

Представник відповідача ОСОБА_6 подав клопотання про зупинення провадження у справі, посилаючись на те, що її неможливо розглянути до вирішення справи Шевченківським районним судом м. Києва за позовом ОСОБА_6 до ПАТ «ВТБ Банк» про визнання припиненими договорів поруки.

Заявник посилався на ті обставини, що від вирішення справи про визнання припиненими договорів поруки залежить можливість вирішення питання про стягнення боргу за договором кредиту та визнання недійсними договорів поруки у цій справі, тому розглянути цю справу неможливо.

Постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції не дав належної оцінки обставинам справи та не встановив, у чому полягає неможливість розгляду цієї справи про стягнення боргу за кредитним договором та визнання недійсними договорів поруки до вирішення справи про визнання договорів поруки припиненими.

Не з'ясував, яким чином вирішення іншої справи впливає на можливість розгляду справи про стягнення боргу та чи можливо в межах цієї справи на підставі відповідних доказів встановити обставини справи та з'ясувати, чи є підстави для стягнення боргу, зокрема і питання чинності договору поруки, чи не припинилась вона, і в залежності від цього розглянути справу та вирішити спір.

Не врахував, що ці спори є різними за змістом, а доводи відповідача на обґрунтування клопотання про зупинення провадження у справі ґрунтуються на припущеннях щодо можливого результату розгляду іншої справи, отже, не з'ясував, чи є підстави вважати, що вирішення цього спору неможливе без вирішення іншого, та зупинення провадження у справі.

Апеляційний суд цих недоліків не усунув, а пославшись на те, що вирішення питання про стягнення боргу з поручителя є похідним від вирішення питання про припинення поруки, залишив ухвалу суду першої інстанції без змін.

За таких обставин при вирішенні клопотання про зупинення провадження у справі суди неправильно застосували норми процесуального права і ухвалили помилкові рішення, які підлягають скасуванню.

За таких обставин касаційну скаргу потрібно задовольнити, ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 12 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про зупинення провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 336, 342, 345 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 12 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про зупинення провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян
Судді: В.І. Амелін Т.П. Дербенцева Д.О. Остапчук В.О. Савченко