Номер провадження: 22-ц/785/2195/15
Головуючий у першій інстанції Сегеда О. М.
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Ісаєвої Н.В., Комлевої О.С.,

при секретарі Сілукової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Першого Малиновського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, треті особи, які не заявляюсь самостійних вимог щодо предмету спору: Публічне акціонерне товариство "Альфа Банк", Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приват Банк", ОСОБА_3 про зняття арешту, за апеляційною скаргою ОСОБА_2, подану через представника ОСОБА_4 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2014 року,

встановила:

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом до Першого Малиновського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (далі - Перший Малиновський ВДВС ОМУЮ), посилаючись на те, що згідно заочного рішення Малиновським районним судом м. Одеси від04 березня 2013 року був визнаний дійсним договір купівлі-продажу автомобіля "Ауді" 1988 року випуску, двигун НОМЕР_3, кузов НОМЕР_1, д/н НОМЕР_2, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та визнано за ОСОБА_2 право власності на вищевказаний автомобіль. Рішення набрало законної сили 13 травня 2013 року.

Зазначив, що при спробі зняти автомобіль з обліку йому стало відомо, щона вказаний автомобіль постановами Малиновського ВДВС ОМУЮ при примусових виконаннях судових рішень були накладені арешти, оскільки колишній власник автомобіля є боржником по ряду виконавчих проваджень.

Вказував, що накладені арешти на автомобіль "Ауді" 1988 року випуску, д/н НОМЕР_2, перешкоджають йому в реалізації свого права власності.

Посилаючись на ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" ОСОБА_2 просив зняти арешти накладені постановами Малиновського ВДВС ОМУЮ від 12.04.2011 року, від 11.01.2012 року, від 13.03.2012 року, від 11.01.2013 року на автомобіль "Ауді" 1988 року випуску, двигун НОМЕР_3, кузов НОМЕР_1, д/н НОМЕР_2.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2014 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено.

Зазначене рішення суду оскаржує в апеляційному порядку ОСОБА_2, подану через представника ОСОБА_4

В скарзі з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04 березня 2013 року право власності на автомобіль "Ауді", двигун НОМЕР_3, кузов НОМЕР_1 було визнано за ОСОБА_2(а.с.9-10).

Вищевказане рішення набрало законної сили 13 травня 2013 року, але право власності ОСОБА_2 на автомобіль "Ауді", двигун НОМЕР_3, кузов НОМЕР_1 до теперішнього часу не зареєстроване.

Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч.1 ст. 328 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04 березня 2013 року було визнано дійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки "Ауді", 1988 року випуску, двигун НОМЕР_3, кузов НОМЕР_1, д/н 004-52, зареєстрований МРЕВ-1 УДАІ Одеської області від 21.04.1998р., укладений 12.06.2002 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 був затверджений Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших транспортних засобів та мопедів (далі - Порядок), яким встановлюється єдина на території України процедура реєстрації (перереєстрації) зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків (пункт 1 Порядку).

Згідно п. 3 Порядку державна реєстрації транспортних засобів проводиться підрозділами Державтоінспекції з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічному стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотримання законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), використання транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобігання вчиненню щодо них протиправних дій.

Пунктом 8 Порядку визначено підстави реєстрації транспортних засобів, згідно якого державна реєстрації (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України "Про дорожній рух").

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою: довідка-рахунок, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, договори купівлі-продажу транспортних засобів, оформлені в Державтоінспекції, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби; копія рішення суду, та інші…

Для державної реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції, крім зазначених у цьому пункті документів, що підтверджують правомірність їх придбання, подається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі, з відміткою підрозділу Державтоінспекції про зняття транспортного засобу з обліку.

Проте, ОСОБА_2 отримавши рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04 березня 2013 року не звертався до підрозділу Державтоінспекції із заявою про реєстрацію свого права власності на автомобіль.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Оскільки позивач не зареєстрував своє право власності на автомобіль "Ауді", двигун НОМЕР_3, кузов НОМЕР_1 в органах Державтоінспекції, то підстави для звернення до суду з метою захисту його права та інтересу у позивача відсутні.

Крім того, згідно із ч. 1 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Аналіз даної норми позволяє зробитивисновокпро те, що в порядку ст. 60 ЗаконуУкраїни "Про виконавче провадження" розглядається питання про визнання права власності намайно особи, яка вважає, щомайно належить їйта зняття з арештуз даного майна.

Оскільки позивачем не ставилось питання про визнання за ним права власності на автомобіль "Ауді", двигун НОМЕР_3, кузов НОМЕР_1, так як останній вважає себе законним власником даного рухомого майна, то питання про скасування арештів з транспортного засобу не може бути розглянути в порядку ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження".

За таких обставин, всупереч твердженню апелянта, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для відмови ОСОБА_2 у задоволенні позову. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Суди розглядають цивільні справи відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до ст. 11 ЦПК України: за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих ними доказів, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 307 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану через представника ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді

Н.В.Ісаєва

О.С.Комлева