Справа № 748/2937/14-ц Провадження № 22-ц/795/97/2015 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Майборода С. М. Доповідач - Боброва І. О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіБобрової І.О.,
суддів:Шитченко Н.В., Висоцької Н.В.,
при секретарі:Покладі Д.В.,
за участю:прокурорів Шмаровоза В.В., Курило Я.М., представника відповідача ОСОБА_5- адвоката ОСОБА_6, представника відповідача Головного управління Держземагенства у Чернігівській області - Будлянського В.М., представника третьої особи Чернігівського районного управління юстиції у Чернігівській області - Маюри А.М.,представника третьої особи Улянівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області - Бригинець В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24 листопада 2014 року у справі за позовом виконуючого обов'язки прокурора Чернігівського району Чернігівської області до Головного управління Держземагенства у Чернігівській області, ОСОБА_5 про визнання недійсними наказів та свідоцтва про право власності,

треті особи - Чернігівське районне управління юстиції у Чернігівській області, Улянівська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24 листопада 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24.11.2014 позов задоволено, визнано недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Чернігівській області від 24.02.2014 № ЧН/:04:000/00002571, яким ОСОБА_5 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка розташована на території Улянівської сільської ради Чернігівського району площею 2 га для ведення особистого селянського господарства. Визнано недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Чернігівській області від 13.03.2014 № ЧН/:04:000/00003052, яким ОСОБА_5 затверджено проект землеустрою та надано у власність земельну ділянку площею 2 га ( кадастровий номер :04:000:8061) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Улянівської сільської ради Чернігівського району. Визнано недійсним свідоцтво про право власності № 20327607, видане 10.04.2014 реєстраційною службою Чернігівського районного управління юстиції на ім'я ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 2 га для ведення особистого селянського господарства на території Улянівської сільської ради Чернігівського району. Скасовано рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер :04:000:8061) для ведення особистого селянського господарства на території Улянівської сільської ради Чернігівського району, прийняте 10.04.2014 року реєстраційною службою Чернігівського районного управління юстиції. Стягнуто з Головного управління Держземагентства у Чернігівській області та ОСОБА_5 на користь держави по 121 грн. 80 коп. судового збору.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Так, апелянт вказує на те, що при розгляді справи судом не було враховано норми статей 22, 23, 27 ЗК України, який діяв до 01.01.2002 року, ст.125 ЗК України в новій редакції, лист Державного комітету України по земельних ресурсах № 14-20-ІІ/10867 від 16.12.2005 щодо створення громадських пасовищ. Також, апелянт посилається на те, що відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012 року № 5245-VI, земельні ділянки сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, які обліковуються в державній статистичній звітності, як землі державної власності сільськогосподарського призначення державної форми власності, не потребують ніяких погоджень при їх передачі у власність чи користування з органами місцевого самоврядування, оскільки органи місцевого самоврядування не є розпорядниками чи власниками земельної державної власності на відміну від земель комунальної форми власності. Крім того, відповідно до постанови КМУ від 12.12.2011 №1300 «Про утворення територіальних органів Державної інспекції сільського господарства» та Закону України від 23.02.2012 року №4444-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань здійснення державного контролю за використанням та охороною земель» - утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної інспекції сільського господарства. Тобто, апелянт звертає увагу на те, що органи прокуратури вже не наділені повноваженнями здійснювати контроль за використанням та охороню земель. Апелянт вважає себе добросовісним набувачем спірної земельної ділянки, і за приписами ст.388 ЦК України дана земельна ділянка не може бути у нього витребувана. На думку апеллянта, судом безпідставно проігноровані вимоги п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельної законодавства при розгляді цивільних справ».

В судовому засіданні представник апелянта підтримала доводи апеляційної скарги і просила її задовольнити.

Прокурор та представник Улянівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області в судовому засіданні послалися на безпідставність апеляційної скарги і просили відмовити в її задоволенні .

Представник відповідача - Головного управління Держземагенства у Чернігівській області - проти задоволення апеляційної скарги не заперечував і просив рішення суду першої інстанції скасувати.

Проти задоволення апеляційної скарги не заперечувала третя особа - Чернігівське районне управління юстиції у Чернігівській області, надавши відповідні пояснення в судовому засіданні.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що всупереч приписів ст.34, 118, 149 ЗК України, земельна ділянка площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства неправомірно відведена у власність ОСОБА_5 за рахунок земель громадського пасовища, яким користується територіальна громада села Новоселівка Улянівської сільської ради, у якої ця земля, як у попереднього землекористувача, не вилучалась. В порушення вимог ст.198 ЗК України, ст.33 Закону України «Про місцеве самоврядування», ст.50 Закону України «Про землеустрій», проект землеустрою земельної ділянки площею 2,0 га, наданої у власність ОСОБА_5, не погоджувався Улянівською сільською радою, як суміжним землекористувачем та як органом місцевого самоврядування , уповноваженим на погодження проектів землеустрою. Накази Головного управління Держземагенства у Чернігівській області про надання ОСОБА_5 дозволу на розроблення проекту землеустрою, його затвердження, з передачею у власність земельної ділянки площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, є недійсними відповідно до п. «г» ч.3 ст.152 ЗК України, а оскільки судом визнається недійсним рішення про передачу у власність ОСОБА_5 земельної ділянки, то відповідно є недійсним і свідоцтво про його право власності на цю ділянку з скасуванням відповідного рішення про державну реєстрацію права, оскільки відповідно до ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Також, суд врахував те, що фактично звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільнозначимого питання про безоплатну передачу земельної ділянки з державної власності у приватну та повернення у користування членам територіальної громади землі, яка вибула з її користування і розпорядження незаконно.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з даними висновками суду першої інстанції.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що на виконання постанови Верховної Ради РСР від 18 грудня 1990 року «Про земельну реформу» та Указу Президента Союзу Радянських Соціалістичних Республік від 05 січня 1991 року «Про першочергові завдання по реалізації земельної реформи», рішенням № 5 від 28 січня 1991 року виконавчого комітету народних депутатів Чернігівської обласної ради «Про здійснення земельної реформи» було затверджено організаційні заходи по здійсненню земельної реформи в області та створено відповідну комісію. Виконавчим комітетам районних, міських, селищних і сільських Рад народних депутатів доручено у першочерговому порядку знайти і виділити необхідну кількість земель для задоволення невідкладних потреб населення.

В свою чергу на виконання постанови Верховної Ради РСР від 18 грудня 1990 року «Про земельну реформу» та рішення Чернігівського облвиконкому від 28 січня 1991 року «Про здійснення земельної реформи» в Чернігівському районі проведена інвентаризація земель землеволодільців і землекористувачів та рішенням VIII сесії XXI скликання Чернігівської районної ради народних депутатів Чернігівської області від 05.07.1991 «Про затвердження матеріалів інвентаризації земель» було затверджено межі територій селищних і сільських рад народних депутатів та їх площі, в тому числі колгоспів, міжгоспів, держгоспів, землі населених пунктів, землі промисловості, транспорту, оборони, землі оздоровчого призначення, лісового та водного фонду, землі запасу райвиконкому, землі запасу сільських і селищних рад народних депутатів, з яких, у тому числі визначено землі для колективного випасання худоби. Згідно з додатком №1 до вказаного рішення за Улянівською (колишньою Новоселівською) сільською радою Чернігівського району Чернігівської області, для потреб громадян у випасанні худоби, була закріплена земельна ділянка загальною площею 110,2 га (розділ «під колективне випасання», а.с.16, 110-114).

Ця ділянка використовувалася і продовжує використовуватися громадою с. Новоселівка Улянівської сільської ради для випасу худоби. В матеріалах справи містяться рішення Улянівської територіальної громади за 2006-2014 роки «Затвердження ставок місцевих податків та зборів», згідно з якими встановлювалася певна сума збору за випас худоби на громадських пасовищах (а.с.70,71,135,136-139).

Відповідно до ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується, Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Підстави та порядок безоплатного набуття права власності на землю із земель державної та комунальної власності громадянами передбачені ст. ст. 116, 118, 121, 122, 149, 151, 184, 186 Земельного кодексу України.

Згідно з ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частиною 8 ст. 118 ЗК України передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 ЗК України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

24 лютого 2014 року згідно з наказом Головного управління Держземагенства у Чернігівській області №ЧН/:04:000/00002571, ОСОБА_5 було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка розташована на території Улянівської сільської ради Чернігівського району, орієнтовною площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства (а.с.28).

На підставі вищенаведеного наказу, за замовленням ОСОБА_5, ТОВ «Молодіжна інвестиційна компанія», до якої він звернувся із заявою 25 лютого 2014 року (а.с.25), розробила проект землеустрою, щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства зазначеної вище земельної ділянки (а.с.21).

Згідно з висновком № 403 Управління Держземагенства у Чернігівському районі Чернігівської області від 04.03.2014 року погодило проект із землеустрою ОСОБА_5 (а.с.29).

13.03.2014 року на підставі наказу Головного управління Держземагенства у Чернігівській області №ЧН/:04:000/00003052 було затверджено проект землеустрою та надано ОСОБА_5 у власність земельну ділянку площею 2,0000 га, з кадастровим номером :04:000:8061, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Улянівської сільської ради Чернігівського району (а.с.48).

10 квітня 2014 року реєстраційною службою Чернігівського районного управління юстиції було прийняте рішення на номером 12336733 про державну реєстрацію права власності а.с.(а.с.49) та 10 квітня 2014 року ОСОБА_5 було видане у Реєстраційній службі Чернігівського районного управління юстиції свідоцтво з індексним номером 20327607 (а.с.96).

В матеріалах проекту землеустрою мається ситуаційна схема земельної ділянки, що відводиться у власність із зазначенням коду цільового призначення 16.00 як землі запасу - сільськогосподарські землі з видом угідь - пасовища (а.с.35).

Відповідно до довідки по формі 6-зем щодо правового статусу земельної ділянки, земельна ділянка належить до земель запасу - сільськогосподарські землі, у томі числі пасовища - 2 га (а.с.27).

За кадастровим планом земельної ділянки, яка проектується до відведення у власність ОСОБА_5, зазначено код цільового призначення 01.03 - для ведення особистого селянського господарства, сільськогосподарські землі, у томі числі угіддя - пасовища.

Спірна земельна ділянка віднесена до виду земель для випасання худоби (пасовища), отже на неї розповсюджується обов'язок визначений у абз.2 ч.5 ст.20 ЗК України, яка встановлює обов'язок власників використовувати землі зазначеної категорії виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33-37 цього Кодексу.

Встановлення та зміна цільового призначення земельних ділянок може здійснюватись виключно відповідно до вимог закону та у встановленому порядку, порушення якого має наслідком скасування таких розпоряджень (стаття 21 ЗК).

Крім того, як встановлено судом першої інстанції, місце розташування земельної ділянки, яка перейшла у власність ОСОБА_5, в порушення приписів ст.118 ЗК України, не відповідає вимогам місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційним судом в судовому засіданні досліджені первинні землевпорядні документи на землю, а саме: Державний Акт на вічне користування землею № 541644, виданий 24 листопада 1951 р. виконавчим комітетом Чернігівської районної Ради депутатів трудящих сільськогосподарській артілі ім. Калініна (- колгосп ім. Калініна - СТОВ «Урожай»); технічну документацію по інвентаризації земель території Новоселівської сільської ради Чернігівського району за 1991 рік, схему поділу земель колективної власності на земельні ділянки (паї) колективного сільськогосподарського підприємства «Урожай» с. Улянівка , схему території Новоселівської сільської ради Чернігівського району (а.с.208-211), план ґрунтів сільськогосподарської артілі ім. Калініна Бобровицької сільради Чернігівського району. Ці землевпорядні документи є беззаперечним документальним підтвердженням того, що землі громадських пасовищ існують та використовуються територіальними громадами Улянівської (колишньої Новоселівської) сільської ради саме як громадські пасовища ще з 1951 року.

У процесі розгляду справи встановлено, що земельна ділянка площею 2,000 га (кадастровий номер :04:000:8061) розміщена на території Улянівської сільської ради та виділена ОСОБА_5 за рахунок земель пасовища, право користування землями якого належить територіальній громаді Улянівської сільської ради, з користування якої спірна земельна ділянка не вилучалась.

Передаючи спірну земельну ділянку у власність ОСОБА_5, Головним управлінням Дерземагенства у Чернігівській області не було враховано те, що земельна ділянка розташована на громадському пасовищі, яким користується територіальна громада Улянівської сільської ради.

Відповідачем - Головним управлінням Дерземагенства у Чернігівській області - не були враховані також приписи Рішення Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року у справі № 1-17/2005, де, зокрема, визнано такими, що не відповідають Конституції України положення пункту 6 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України щодо зобов'язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення; та пункт 6 Постанови Верховної Ради України «Про земельну реформу» від 18 грудня 1990 року № 563-ХП з наступними змінами в частині щодо втрати громадянами, підприємствами, установами і організаціями після закінчення строку оформлення права власності або права користування землею раніше наданого їм права користування земельною ділянкою.

Таким чином, строк переоформлення права постійного користування в даний час законом не визначений та не обмежений. Як пояснила в судовому засіданні представник Улянівськлї сільської ради, в даний час йде підготовка для юридичного оформлення громадського пасовища.

Зазначене спростовує доводи апеляційної скарги з цього питання.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішенням Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 1 червня 2006 року). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі статті 1. Зокрема, необхідно щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Відтак, зазначена земельна ділянка у власність ОСОБА_5 надана з порушенням вимог ст.ст. 34, 118, 149, 198 Земельного кодексу України, ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Крім того, суд першої інстанції дійшов вірного висновку відносно недійсності оспорюваних позивачем наказів відповідно до п. «г» ч.3 статті 152 Земельного кодексу України, оскільки одним із способів захисту прав на земельні ділянки є визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в порушення вимог ст.198 ЗК України, ст.33 Закону України «Про місцеве самоврядування», ст.50 Закону України «Про землеустрій», проект із землеустрою не погоджувався Улянівською сільською радою Чернігівського району, в результаті чого накази Головного управління Держемагенства у Чернігівській області на підставі п. «г» ч.3 ст.152 ЗК України про дозвіл на розроблення проекту землеустрою, його затвердження, з передачею у власність ОСОБА_5 земельної ділянки площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства є недійсними.

Оскільки судом визнано недійсним рішення про передачу у власність ОСОБА_5 земельної ділянки, то обґрунтовано підлягали задоволенню вимоги щодо визнання недійсним свідоцтва про право власності ОСОБА_5 на вказану земельну ділянку, зі скасуванням відповідного рішення про державну реєстрацію права, так як відповідно до статті 26 Закону України ''Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень'', у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Доводи апелянта щодо відсутності правових підстав для звернення прокурора з даним позовом є безпідставним, оскільки позов поданий відповідно до ч.2 ст.45 ЦПК України та ст.23 Закону України "Про прокуратуру".

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами по справі, дав їм належну правову оцінку, а також дослідив надані сторонами докази і відповідно їх оцінив.

Розглядаючи справу відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, тобто в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що доводи викладені в апеляційній скарзі обґрунтованості судових висновків не спростовують, тому підстави для її задоволення відсутні.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів

Головуючий:Судді: