Провадження № 2/734/490/15 Справа № 734/1455/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 червня 2015 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі: головуючого - судді Бузунко О.А., при секретареві Галюк Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Підлісненської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, Вовчківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, третя особа - Відділ Держземагенства у Козелецькому районі Чернігівської області, про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

із позовною заявою про визнання за заповітом права власності на спадкове майно у суд звернувся ОСОБА_1 до Підлісненської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, Вовчківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, третя особа - Відділ Держземагенства у Козелецькому районі Чернігівської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що після смерті батька позивача - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, залишилося спадкове майно, яке як спадщину у визначений строк позивач прийняв, проте оформити право власності на успадковану частину будинку АДРЕСА_1, не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на ім'я ОСОБА_3. Крім того, до складу спадкового майна входять земельні ділянки площами 0,4316 га; 0,2211 га; 2,2871 га; 0,2500 га; 0,1609 га та 0,3105 га. Оформити право власності на вищевказані земельні ділянки позивач не може з огляду на те, що державні акти на ці земельні ділянки були втрачені.

В судові засідання учасники справи не з'являлися.

В матеріалах справи міститься:

- клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності;

- заява за підписом голови Вовчківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про розгляд справи за відсутності представника ради та визнання позовних вимог;

- заява за підписом секретаря Підлісненської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про розгляд справи за відсутності представника ради та визнання позовних вимог;

- заява представника Відділу Держземагенства у Козелецькому районі Чернігівської області про розгляд справи за їх відсутності.

За таких підстав суд визнав за можливе розглядати справу за відсутності позивача та відповідача на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, суд дійшов наступних висновків.

При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Після померлого ОСОБА_3 залишилось спадкове майно - ? частина житлового будинку із надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 та земельні ділянки.

Після смерті ОСОБА_3 Козелецькою районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа, з копії якої вбачається, що:

10 квітня 2014 року ОСОБА_4 подала заяву про відмову у прийнятті спадщини після смерті ОСОБА_3;

10 квітня 2014 року ОСОБА_1 подав заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3.

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Підлісненської сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 10.04.2014 року, ОСОБА_3 на день своєї смерті проживав і був зареєстрований в АДРЕСА_1, та мав слідуючий склад сім'ї - дружина ОСОБА_4.

Згідно з довідкою, виданою виконкомом Підлісненської сільської ради Козелецького району Чернігівської області 10 квітня 2014 року, житловий будинок АДРЕСА_1 за станом на 15 квітня 1991 року відносився до суспільної групи "колгоспний двір", членами якого на той час були ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Як суспільна група "колгоспний двір" існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ, якою було введено в дію Закон України "Про власність".

Оскільки за станом на 15 квітня 1991 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4, будучи членами колгоспного двору, мали рівні частки в майні цього двору, то позивач має право на спадкування після смерті ОСОБА_3 ? частини житлового будинку АДРЕСА_1, так як своєчасно звернувся до нотконтори з заявою про прийняття спадкового майна.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. N 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Зважаючи на те, що житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1, побудований і прийнятий в експлуатацію, зареєстрований в сільській раді та розташований на відведеній для цього земельній ділянці, він може бути об'єктом спадкування.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно є те, що за життя спадкодавцем не було оформлено правовстановлюючі документи на будинок.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання права власності на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 підлягають задоволенню.

Щодо визнання права власності на земельні ділянки суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

15 червня 2002 року на ім'я ОСОБА_3 на підставі рішення Виконавчого комітету Вовчківської сільської ради народних депутатів № 26 від 17 травня 2001 року було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,65 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з яких: 0,43 га - сіножать, 0,22 га - пасовище /Державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2/.

20 травня 2001 року на ім'я ОСОБА_3 на підставі рішення Виконавчого комітету Підлісненської сільської ради народних депутатів № 17 від 15 березня 2001 року було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2,29 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /Державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_3/.

17 квітня 2009 року на ім'я ОСОБА_3 на підставі рішення 15 сесії 5 скликання Підлісненської сільської ради від 31.07.2008 року було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд /Державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_4/.

17 квітня 2009 року на ім'я ОСОБА_3 на підставі рішення 15 сесії 5 скликання Підлісненської сільської ради від 31.07.2008 року було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1609 га для ведення особистого селянського господарства /Державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_5/.

17 квітня 2009 року на ім'я ОСОБА_3 на підставі рішення 15 сесії 5 скликання Підлісненської сільської ради від 31.07.2008 року було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,3105 га для ведення особистого селянського господарства /Державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_6/.

Позивач просить визнати за ним право власності на земельні ділянки, оскільки державні акти було втрачено, про що в пресі розміщено відповідне оголошення.

Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами.

У відповідності до ст. 152 ч.3 п. "а" ЗК України -"захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав".

При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельні ділянки, належні ОСОБА_3 на підставі:

- Державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2, було встановлено, що фактична площа земельних ділянок становить 0,2211 га, кадастровий номер НОМЕР_7, та 0,4316 га, кадастровий номер НОМЕР_8;

- Державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_3, було встановлено, що фактична площа земельної ділянки становить 2,2871 га, кадастровий номер НОМЕР_9;

- Державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_4, було встановлено, що фактична площа земельної ділянки становить 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_10;

- Державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_5, було встановлено, що фактична площа земельної ділянки становить 0,1609 га, кадастровий номер НОМЕР_11;

- Державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_6, було встановлено, що фактична площа земельної ділянки становить 0,3105 га, кадастровий номер НОМЕР_12.

Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витязі з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площу земельної ділянки.

Згідно з витягами з Державного земельного кадастру про земельні ділянки від 14.05.2015 року, 27.02.2015 року, 12.02.2015 року за вказаними вище земельними ділянками відомості про обмеження у користуванні не зареєстровані.

Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадані земельні ділянки.

Керуючись ст.ст. 392, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст. 81, 126, 152 ЗК України, ст.ст. 60, 174, 197, 209, 212, 215, 218, 223, 294, 295 і 296 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Підлісненської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, Вовчківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, третя особа - Відділ Держземагенства у Козелецькому районі Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на ? будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 (в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3).

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку площею 0,2211 га (кадастровий номер НОМЕР_7) у межах згідно з планом, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2, розташовану на території Вовчківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області (в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3).

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку площею 0,4316 га (кадастровий номер НОМЕР_8) у межах згідно з планом, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2, розташовану на території Вовчківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області (в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3).

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку площею 2,2871 га (кадастровий номер НОМЕР_9) у межах згідно з планом, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_3, розташовану на території Підлісненської сільської ради Козелецького району Чернігівської області (в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3).

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га (кадастровий номер НОМЕР_10) у межах згідно з планом, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_4, розташовану на території АДРЕСА_1 (в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3).

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку площею 0,1609 га (кадастровий номер НОМЕР_11) у межах згідно з планом, призначену для ведення особистого селянського господарства, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_5, розташовану на території АДРЕСА_1 (в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3).

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку площею 0,3105 га (кадастровий номер НОМЕР_12) у межах згідно з планом, призначену для ведення особистого селянського господарства, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_6, розташовану на території с. Підлісне, Козелецького району Чернігівської області (в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції протягом десяти днів із дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів із дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.А. Бузунко