Справа №468/1080/13-ц 18.02.2015 18.02.2015 18.02.2015
Провадження №22-ц/784/17/15
Провадження № 22ц/784/17/15 Головуючий у 1-ї інстанції Янчук С.В.
Категорія 5 Доповідач в апеляційній інстанції Ямкова О.О.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 лютого 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Колосовського С.Ю.,

суддів: Ямкової О.О., Локтіонової О.В.,

при секретарі: Орельській Н.М.,

за участю: представника позивачки - ОСОБА_2,

відповідачки - ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 13 серпня 2014 року

за позовом

ОСОБА_5

до

ОСОБА_3

про поділ будинку в натурі,

В С Т А Н О В И Л А:

28 травня 2013 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ житлового будинку в натурі.

В обґрунтування позову зазначала, що є власником ? частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1

Інша ? частина вищезазначеного будинку зареєстрована на праві власності за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6, дружиною якого є відповідачка.

Оскільки між нею та відповідачкою, яка користується спірним домоволодінням, добровільно не досягнуто згоди щодо порядку користування вказаним будинком, позивачка просила його розділити в натурі.

Рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 13 серпня 2014 року позов задоволено, ухвалено про поділ житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 наступним чином: виділено у власність ОСОБА_3 з долею ? частини: у будинку - житлову кімнату 1-7 , з надвірних господарських споруд: ? частину вбиральні літ Г-1, сарай літ. Е-1, літній душ літ. П-1, ? частин огорожі №2,3,4,5,6,7,8, ? частину замощення №-1, ? частину басейна для забору води №-12, зливна яма №-13, ? частину скважини №-10. У власність ОСОБА_5 виділено у будинку: житлові кімнати 1-6 та 1-5, вітальня 1-1, ванна кімната 1-4, кухня 1-2, коридор 1-1, котельну 1-3 та з надвірних господарських споруди: сарай літ. Б-1, сарай літ. В-1, гараж літ. Ж-1, льох літ. Пб, ? частини огорожі № 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, ? частини замощення №1, ? частини скважини №10, ? частини басейну для забору води, ? частини вбиральні літ. Г-1. Зобов'язано позивачку ОСОБА_5 закласти дверні прорізи з оздобленням, пробити дверний проріз з установкою дверей у віконному прорізі. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 3 872 грн. компенсації вартості різниці змінених ідеальних часток. Розподілено судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду, та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачці ОСОБА_5 у порядку поділу спільного сумісного майна належить на праві власності ? частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1, а відповідачці ОСОБА_3 ? частина цього ж будинку, отримана нею у порядку спадкування, після смерті чоловіка ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3-8).

За вказаним житловим будинком по даним господарського обліку Мар'ївської сільської ради Баштанського району рахується присадибна земельна ділянка орієнтованою площею 0,43га, але фактично використовується площею 1234,1м? відповідно до даних технічного паспорту БТІ (а.с.175). Право власності на земельну ділянку не зареєстровано.

В спірному житловому будинку проживає відповідачка, яка ним користується. Позивачка доступу до належній їй власності не має, а тому бажає отримати в натурі належну їй частину нерухомості (а.с.232-237).

Відповідно до положень ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Статтею 367 ЦК України передбачено, що майно, яке є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Установивши такі факти, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що виділ частки ОСОБА_5 в натурі у житловому будинку є можливим, що підтверджується висновками судових будівельно-технічних експертиз №125-140 від 24 грудня 2013 року, № 355 від 20 березня 2014 року, і №125-138 від 12 січня 2015 року (а.с.141-160, 172-227, 306).

Такий порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55.

Згідно з пунктами 1.2,2.1,2.4 цієї Інструкції поділ об'єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об'єкти нерухомого майна здійснюється відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об'єкту поштової адреси.

У пунктах 2.22,2.26,2.27 Державних будівельних норм України № В.2.2-15-2005 визначено, що у квартирах повинні бути передбачені такі приміщення: житлові кімнати і підсобні приміщення - кухня, передпокій, санвузли, внутрішньоквартирні коридори, вбудовані комори, антресолі, літні приміщення тощо. В однокімнатних квартирах замість кухонь допускається передбачати кухні-ніші за умови їх обладнання електроплитами та влаштування в них примусової вентиляції. В однокімнатних квартирах допускається суміщених санвузол (ванна, умивальник, унітаз).

Відповідно до п.1.4.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово - комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку,погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку, квартирі, не допускається.

У пунктах 6,7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» судам роз'яснено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст. 115 ЦК УРСР, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим стосовно до ст. 119 ЦК УРСР ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої Ради (ст. 152 ЖК УРСР).

По справі судом першої інстанції проведено дві судові будівельно-технічні експертизи, та у суді апеляційної інстанції додаткова експертиза.

З дослідницької частини висновків експерта Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області від 24 грудня 2013 року і 12 січня 2015 року вбачається, що вказаний будинок обладнаний газовим опаленням від газового котла АГВ, який встановлений в приміщенні котельної, водопостачанням від скважини з підводкою трубопроводу до сантехприладам ванної, умивальнику, каналізація зливна у вигрібну яму, електропостачання, газопостачання, газова колонка (а.с.144, 306).

Експертом запропоновано два варіанти розподілу спірного житлового будинку. Обидва запропоновані експертом варіанти розподілу передбачають відступлення від розміру ідеальних часток сторін з нарахуванням відповідної компенсації за відступлення від частки та розподіл і облаштування інженерних комунікацій.

Так, за першим варіантом експертизи в користування ОСОБА_3 з долею ? частки запропоновано виділити в житловому будинку літ. А-1 житлову кімнату літ. 1-7, площею 21,5 м2 вартістю 36124 грн. та надвірні господарські споруди, що не є самозабудовою: ? частину літ. Г-1 вбиральні, що збудована у 1986 році, площею 0,25 м2 , вартістю 204 грн., літ. Е-1 сарай збудований у 1986 році, площею 46,1 м2 вартістю 21 083 грн., літ. П-1 літній душ 1998 року забудови, площею 1,0 м2 вартістю 481 грн., ? частину огорожі 2,3,4,5,6,7,8, вартістю 5 430 грн., ? частину замощення №1, вартістю 157 грн., ? частину №12 басейну для збору води, вартістю 250 грн., №13 зливну яму, вартістю 791 грн., ? частину №10 скважини, вартістю 1072 грн., а усього інвентарною вартістю 65 592грн., що складає реальну частку в 28/100, що на 3/100 більше ідеальної долі.

У власність співвласника ОСОБА_5 з часткою ? запропоновано виділити в житловому будинку літ. А-1:1-І коридор, площею 9,0 м2 вартістю 15 122 грн., 1-1 вітальню площею 16,8 м2 вартістю 28 227 грн., 1-2 кухню площею 15,1 м2 вартістю 25 371 грн., 1-3 котельню площею 5,0 м2 вартістю 8 401 грн., 1-4 ванну кімнату площею 4,8 м2 вартістю 8 064 грн., 1-5 житлову кімнату площею 9,7 м2 вартістю 16 298 грн., 1-6 житлову кімнату площею 12,5 м2 вартістю 21 171 грн., загальною вартістю у будинку 122 487 грн. та надвірні господарські споруди, що не є самозабудовою: літ. Б-1 сарай збудований у 1998 році площею 5,7 м2 вартістю 3 013 грн., літ. В-1 сарай збудований у 1998 році площею 5,5 м2 вартістю 2 421 грн., літ. Ж-1 гараж збудований у 1998 році площею 25,1 м2 вартістю 20 309 грн., літ. Пб льох збудований у 1998 році площею 13,3 м2 вартістю 5 112 грн., ? частини літ. Г-1 вбиральні, збудованої у 1986 році площею 0, 75 м2, вартістю 612 грн., ? частини №2,3,4,5,6,7,8 огорожі вартістю 16 290 грн., ? частини №1 замощення вартістю 471 грн., ? частини №12 басейну для збору води вартістю 750 грн., ? частини №10 скважини, вартістю 3 216 грн., а усього інвентарною вартістю 174 681 грн., що складає реальну частку в 72/100, що на 3/100 менше ідеальної долі.

Вказаний варіант приближений до ідеальних часток, передбачає переобладнання для ізоляції окремих частин будинку на суму 3 300 грн., а також технічну можливість облаштування відповідачкою допоміжних приміщень (кухні, санвузлу, коридору) у самовільно збудованої нею відкритої веранді з її наступним узаконенням, а також сплату позивачкою на користь відповідачки грошової компенсації в сумі 8 856 грн. в якості різниці між компенсацією зменшення її частки на 3 872грн. , витратами на облаштування нею вигрібної ями на суму 14413грн. і переобладнанням будинку на суму 3 300грн., а всього на суму 21 585грн., та отриманими позивачкою інженерними комунікаціями на суму 30 441 грн..

За другим варіантом експертизи в користування ОСОБА_3 запропоновано виділити в житловому будинку літ. А-1: 1-5 житлову кімнату площею 9,7 м2 вартістю 16 298 грн.,1-6 житлову кімнату площею 12,5 м2, вартістю 21 003 грн., всього площею 22,3 м2, загальною вартістю 37 301 грн. та ті ж самі надвірні господарські споруди, за виключенням ? частини літ. Е-1 сараю збудованого у 1986 році площею 23,05 м2 вартістю 10 542 грн., а усього інвентарною вартістю 56228 грн., що складає реальну частку в 23/100, що на 2/100 менше від ідеальної долі. У власність співвласника ОСОБА_5 запропоновано виділити в житловому будинку літ. А-1: 1-І коридор площею 9,0 м2 вартістю 15 122 грн., 1-1 вітальню площею 16,8 м2 вартістю 28 227 грн., 1-2 кухню площею 15,1 м2 вартістю 25 371 грн., 1-3 котельню площею 5,0 м2 вартістю 8 401 грн., 1-4 ванну площею 4,8 м2 вартістю 8 064 грн., 1-7 житлову кімнату площею 21,5 м2 вартістю 36 124 грн., а взагалі площею 72,2 м2 вартістю 121 310 грн. та ті ж самі надвірні господарські споруди, та додатково ? частину літ. Е-1 сараю збудованого у 1986 році площею 23,05 м2 вартістю 10 542 грн., а всього інвентарною вартістю 184 046 грн., що складає реальну частку в 77/100, що на 2/100 більше від ідеальної долі.

Зазначений варіант також приближений до ідеальних часток, але на користь позивачки, передбачає переобладнання для ізоляції окремих частин будинку на суму 2400грн., а також технічну можливість облаштування відповідачкою допоміжних приміщень (кухні, санвузлу, коридору) шляхом будівництва капітальної прибудови до зовнішньої стіни приміщення літ.1-5, а також сплату позивачкою на користь відповідачки грошової компенсації в сумі 16 209грн. в якості різниці між компенсацією витрат на облаштування нею вигрібної ями на суму 14 413грн. і переобладнанням будинку на суму 2 400грн., а всього на суму 16 813 грн., та збільшенням частки позивачки на суму в 2581грн. і отриманими нею інженерними комунікаціями на суму 30 441 грн., а всього в розмірі 33 022 грн.00 коп..

Усі запропоновані експертом МРТПП варіанти поділу будинку розглянуті компетентним органом, який надав згоду на майбутні переобладнання за кожним із варіантів з наданням відповідних висновків.

Отже, обравши перший варіант розподілу житлового будинку, суд першій інстанції вірно врахував те, що було визначено експертом і в додаткової експертизі: він приближений до ідеальних часток на користь відповідачки, так як її частка збільшується, а позивачка не заперечує проти зменшення своєї частки; передбачає облаштування відповідачкою допоміжних приміщень у вже збудованої самовільної веранді, що пов'язано з меншими витратами, в тому числі щодо введення її в експлуатацію; роботи по переобладнанню житлового будинку покладені на позивачку, як ініціатора спору; передбачає отримання відповідачкою компенсації за наступне облаштування інженерних комунікацій, які перейшли до позивачки, а позивачкою витрат на облаштування нової вигрібної ями, у зв'язку з виділенням такої споруди у власність відповідачки; розмір сплати загальної компенсації є меншим, ніж за другим варіантом, та такий варіант відповідає побажанням одного із співвласників.

Щодо другого варіанту висновку експерта РТПП, то він зменшує частку відповідачки за рахунок збільшення частки позивачки, що оспорюється апелянтом, передбачає сплату більшого розміру компенсації, будівництво добудови більшої вартості, та не відповідає побажанням жодного співвласника.

Окрім цього, наданий висновок експерта НДЕКЦ №355 від 20 березня 2014 року, не може бути покладений у будь-який варіант поділу в натурі будинку, так як передбачає значні переобладнання, великою вартістю, які не узгоджені з відповідними органами, та жоден із запропонованих експертом варіантів не відповідає побажанням співвласників.

Таким чином, висновок суду про обґрунтованість заявленого позову та можливість поділу будинку в натурі за першим варіантом є правильним.

В той же час, при ухваленні рішення, суд першій інстанції помилково не зазначив в резолютивної частині за яким варіантом експертизи він провів поділ, змінив частки сторін у праві власності, не зазначив про визнання за кожній з них право власності на отриману в натурі частку, та помилково стягнув компенсацію, не врахував поділ та необхідність облаштування інженерних комунікацій.

За такого, керуючись п.4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України колегія суддів, вважає за необхідне рішення суду першій інстанції змінити в частині доповнення посиланням на варіант експертизи, за яким проведено поділ, визначити право власності сторін на отримані в натурі частки, та скасувати в частині розподілу компенсації, стягнув її з позивачки на користь відповідачки в сумі 8 856 грн. 00 коп..

Окрім цього, у відповідності до ст. 88 ЦПК України слід змінити судове рішення в частині розподілу судових витрат, стягнув з відповідачки на користь позивачки сплачені нею 799 грн. 24 коп. судових витрат, та 947 грн. 57 коп. судового збору на користь держави. У стягненні витрат за отримання документів в БТІ слід відмовити, так як ці витрати не відносяться до судових витрат.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 13 серпня 2014 року в частині зазначення варіанту поділу змінити, вказав, що поділ у натурі житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 провести за першим варіантом висновків судової будівельно-технічної експертизи Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області №125-140 від 24 грудня 2013 року і додаткової судової будівельно-технічної експертизи Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області №125-138 від 12 січня 2015 року .

Рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 13 серпня 2014 року в частині розміру виділених у власність часток змінити, доповнивши його резолютивну частину наступним змістом:

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 72/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1, а за ОСОБА_3 право власності на 28/100 частин цього ж будинку.

Рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 13 серпня 2014 року в частині стягнення компенсації з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 скасувати і ухвалите в цієї частині нове, яким стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 компенсацію в розмірі 8 856 грн. 00 коп..

Рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 13 серпня 2014 року в частині розподілу судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 799грн. 24 коп. судових витрат, і 947 грн. 57 коп. судового збору на користь держави.

В іншій частині рішення суду першій інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді