Справа № 511/897/15-ц
Номер провадження: 2/511/421/15
Роздільнянський районний суд Одеської області
30 липня 2015 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - Теренчук Ж. В.,
при секретарі Ніколас С.О.,
позивача - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, причини неявки суду не вказала, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. На підставі ч.5 ст.74 ЦПК України відповідач викликався поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
В судовому засіданні позивач вказував, що рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 10.03.2015 року на його користь з ОСОБА_2 була стягнута сума боргу за договором позики від 22.11.2012 року в розмірі 353507,33 грн та судові витрати по справі. Однак відповідач рішення суду не виконує, суму боргу не повертає. Оскільки має місце невиконання грошового зобов"язання, просив стягнути з відповідача на підставі ст.625 ЦК України інфляційні втрати від несвоєчасного повернення коштів та 3% річних від простроченої суми. Вважає, що дані витрати належить стягнути в розмірі згідно наданих ним розрахунків. Крім цього просив стягнути з відповідача на підставі ч.1 ст.1048 ЦК України проценти за користування коштами на рівні облікової ставки НБУ, оскільки іншого розміру процентів договором позики не встановлено, а також курсову різницю , яка судом не врахована в повному обсязі при винесенні рішення. Тому посилаючись на дані обставини, просив його вимоги задовольнити в повному обсязі.
В порядку ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та згоди представника позивача.
Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши подані письмові докази, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 про стягнення боргу обґрунтований та підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Позивач просить суд після винесення судового рішення стягнути курсову різницю, яка не була врахована судом на час винесення рішення виходячи з наступного розрахунку :
З урахуванням суми боргу 236383,61 грн, що стягнута рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 10.03.2015 року курсова різниця складає 351639,38 236683,61 грн = 114955,77 грн.
Крім цього позивач просить стягнути проценти за користування коштами на підставі ст.1048 ЦК України за пеоід з 01.01.2015 року по 30.04.2015 року, тобто за період до винесення рішення суду про стягнення боргу від 10.03.2015 року та після його винесення.
Однак суд вважає, що курсова різниця та проценти за користування коштами не підлягаються стягненню з відповідача виходячи з наступного.
Згідно ст.599 ЦК України зобов»язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання , на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У абз.1,2 п.17 Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику розгляду судами законодавства при вирішення спорів, що виникають з кредитних правовідносин» судам роз»яснено, що зобов»язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора , яке невиконано боржником, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов»язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України , оскільки зобов»язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.526,599 ЦК України .
Таким чином, оскільки ОСОБА_1 вже звертався до суду з позовом до відповідача і вже має місце чинне рішення Біляївського районного суду Одеської області від 10.03.2015 року , яким було стягнено заборгованість по договору займу з відповідача, відтак строк дії договору закінчився, а між сторонами існують лише невиконані зобов»язальні відносини, відповідальність за які встановлена ч.2 ст.625 ЦК України.
Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Стосовно стягнення інфляційних витрат за позовом то суд виходить з наступного.
Суд вважає, що заявлені позовні вимоги про стягнення інфляційних витрат за період з 01.01.2015 року по 10.03.2015 року не підлягають задоволенню , так як до борг по договору надавався в доларах США, а не в національній валюті України, а тому до винесення судового рішення Біляївського районного суду Одеської області 10.03.2015 року інфляційні збитки стягненню не підлягають. Однак вимоги щодо стягнення інфляційних витрат підлягають задоволенню за період з 10.03.2015 року та квітень та травень 2015 року .
Таким чином, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню загальна сума 3487 грн 3 % річних від стягнутої на підставі рішення Біляївського районного суду Одеської області суми боргу та 300401,63 грн інфляційні збитки за квітень, травень 2015 року в межах заявлених позовних вимог. .
Крім того, з відповідача на користь держави має бути стягнутий судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у сумі 338,89 грн.
На підставі ст.509,610, 526, 599, 611, 625, 1050 ч.2 ЦК України, керуючись ст. 10, 88, 209, 212, 214, 218, 224-226 ЦПК України,
Позовну заяву ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, - задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2, витрати по оплаті юридичної допомоги в розмірі 2000 грн.
Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в розмірі 338,89 грн.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Ж. В. Теренчук