Справа № 2/638/803/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року Дзержинський районний суд м Харкова в складі:

головуючого - судді: Руднєвої О.О.

при секретарі: Каліновій А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Дзержинського районного суду м. Харкова справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади м Харкова в особі Харківської міської ради, про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Територіальної громади м Харкова в особі Харківської міської ради про визнання в порядку спадкування після своєї тітки ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, права власності на частку житлового будинку (40 відсотків), на частку земельної ділянки (40 відсотків), загальною площею 0,0876 га, кадастровий номер :07:025:0014, призначеної для обслуговування зазначеного будинку, розташованих в АДРЕСА_1. Позивачем подано письмову заяву про збільшення позовних вимог із визначенням вимог стосовно земельної ділянки

Позивач на обґрунтування позовних вимог зазначив, про наявність порушених прав та інтересів через відмову нотаріальним органом у оформленні спадщини, а саме, неможливість видати свідоцтво про право на спадщину на частину житлового будинку та на частину земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, через невизначеність у державному акті на право власності на земельну ділянку частки, що належала під час життя тітці ОСОБА_2

В ході розгляду справи, за заявою позивача було замінено відповідача Дзержинську районну раду м. Харкова Харківської області на належного відповідача - Територіальну громаду м. Харкова в особі Харківської міської ради.

Відповідач у судовому засіданні 18.12.2014 року проти позову заперечував, посилаючись на те, що позивачем на надано доказів підтвердження родинних зв'язків із померлою тіткою, підтримав свої заперечення, які залучено до матеріалів справи.

12.02.15 р. у судове засідання представник відповідача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. (а.с.118).

12.02.2015 року представник позивача у судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, звернулась до суду з заявою з проханням слухати справу за її відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного:

Судом встановлені обставини справи і визначено відповідно до них правовідносини.

Згідно з копією свідоцтва про смерть від 31 березня 2014 року серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 85 років (а.с.15).

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_2 її батьками були ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 47). Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_6 її батьками були ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Так, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 були рідними сестрами. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_6 (мати позивачки) змінила прізвище на ОСОБА_6 (а.с. 48), а згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_6 (а.с. 49). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу позивач змінила прізвище ОСОБА_1 на ОСОБА_1. Таким чином, ОСОБА_1 є рідною племінницею ОСОБА_2

Згідно свідоцтва про смерть мати позивачки померла ІНФОРМАЦІЯ_3. Витребувавши від Десятої Харківської державної нотаріальної контори завірену копію нотаріальної справи № 174/2014 відносно померлої ОСОБА_2 та дослідивши її дані, судом встановлено що позивачка є єдиною спадкоємицею майна померлої тітки.

Під час життя ОСОБА_2 була власницею 40/100 житлового будинку за АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на нерухоме майно та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 9,10). Інша частина (60/100) будинку належить позивачці, що підтверджується свідоцтвом про право на нерухоме майно та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 7,8). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НК №191491 (а.с.11,12), виданого на ім'я ОСОБА_1, та державного акту на право власності на земельну ділянку серії НК №191492 (а.с.13,14), виданого на ім'я ОСОБА_2, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за АДРЕСА_1 було надано земельну ділянку у спільну власність, на підставі Рішення 8 сесії 6 скликання Харківської міської ради Харківської області від 06.07.2011 року №343/11.

Відповідно до ч. 3 статті 89 Земельного Кодексу України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом.

Відповідно до статей 1225 Цивільного Кодексу України, 131 Земельного Кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, а також право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. за №7 „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", роз'яснено, що якщо до вирішення спору між співвласниками житлового будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач, слід виходити з розміру його частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Враховуючи, що ОСОБА_2 під час життя була власницей 40/100 будинку, з огляду на вказані вище норми, суд дійшов висновку про належність під час життя ОСОБА_2 40/100 земельної ділянки від її загальної площі, кадастровий номер :07:025:0014, наданої для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за АДРЕСА_1.

З нотаріальної справи № 174/2014 відносно померлої ОСОБА_2 вбачається, що позивач звернулася до нотаріального органу із заявою про прийняття спадщини у квітні 2014 року. Десятою Харківською державною нотаріальною конторою було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину з причин невизначеності частки права власності на земельну ділянку, що належала ОСОБА_2.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Главою 86 ЦКУ, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування".

Відповідно до ст. 1217 ЦПК України - спадкування здійснюється за заповітом або за заповітом.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, тому строк для вирішення спору наступив.

Відповідно до ст.1262 ЦК України - у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно до ч. 3 статті 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Позивач у межах шестимісячного строку, передбаченого ч.1 ст. 1270 ЦК України, подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини за правом представлення.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

За встановлених обставин суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки внаслідок відсутності правовстановлюючого документа на частку житлового будинку та частки земельної ділянки, які входять до складу спадкового майна і неможливості його отримання, порушується право позивача, стосовно якого існують необхідні умови для спадкування, реалізувати своє право на належне оформлення свого права на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 212-215 ЦПК України, -

СУД ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Територіальної громади м Харкова в особі Харківської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, за ОСОБА_1, як за спадкоємцем у порядку представлення, право власності на 40/100 житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, за ОСОБА_1, як за спадкоємцем у порядку представлення, право власності на 40/100 земельної ділянки від її загальної площі 0,0876 га, кадастровий номер :07:025:0014, призначеної для обслуговування житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Вважати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 власником всього житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 111,9 кв.м., житловою площею 69,2 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова позивачем протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а відповідачем - у той же строк з дня отримання копії рішення.

Головуючий,суддя О.О. Руднєва