Провадження № 2/461/105/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2015 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Мисько Х.М.

при секретарі Коружинець Н.В.

з участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення коштів,-

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4, в якому просить стягнути з відповідача кошти за проведений ремонт в квартирі АДРЕСА_1 у сумі 22548,00 грн.

В обґрунтування внесеного позову покликається на те, що він був одружений із ОСОБА_5 з 07 серпня 1999 року по 21 січня 2011 року. За період спільного проживання вони зробили ремонт у вищевказаній квартирі. ОСОБА_5 є співвласником вказаної квартири, її частка становить 1/3. Іншими співвласниками є її мати - ОСОБА_4 та брат ОСОБА_6, які мають теж по 1/3. 04 жовтня 2013 року Апеляційним судом Львівської області винесено рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_5 на його користь 36153,00 грн., затрачених на проведення ремонту квартири та придбання меблів. У вказаному рішенні зазначено, що до інших співвласників спірної квартири вимоги не заявлені, тому вважає, що має право на стягнення коштів з інших співвласників квартири.

В судовому засіданні 02 лютого 2015 року позивач подав уточнену позовну заяву, в якій просить стягнути з ОСОБА_4 35333,33 грн. за проведення ремонту, сплачений судовий збір та витрати на отриману юридичну допомогу. Покликається на те, що 17 листопада 2007 між ним та ПП ОСОБА_7 був укладений Договір №11/07 на виконання будівельно - монтажних робіт на загальну суму 106000,00 грн., умови якого були виконані, про що свідчить Акт про виконання робіт №1 від 22 жовтня 2008 року. Вказує, що ним особисто був придбаний газовий котел марки «VaillantVUWINT 240-5». ОСОБА_4 обіцяла повернути кошти за зроблений ремонт, однак так і повернула, тому він змушений звернутись до суду із даним позовом.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю, надали пояснення, аналогічні до викладених у позовній заяві та просили позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечила, надала пояснення про те, що оскільки позивач не був співвласником квартири АДРЕСА_1, то він не мав права укладати від свого імені договорів на проведення будь-яких ремонтних робіт, а відтак - стягувати кошти з співвласників за проведення такого. Крім цього, подала заяву про застосування строку позовної давності, оскільки ремонті роботи закінчені у 2009 році, позов поданий у 2013 році, а тому просить суд відмовити в задоволенні позову з підстав пропущення строку позовної давності.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивач ОСОБА_1 є колишнім зятем відповідача ОСОБА_4 Позивач за час шлюбу із ОСОБА_5 проживав у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, у якій був проведений ремонт.

Відповідно до листа ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» №7018 від 20 липня 2011 року, згідно даних Реєстру власності на нерухоме майно станом на 19 липня 2011 року співвласниками квартири АДРЕСА_1 є є ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6

19 березня 2013 року Галицьким районним судом м. Львова винесено рішення у справі № 1304/8786/2012 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_6 про стягнення коштів в сумі 81863,76 грн., як компенсацію за проведений ними спільно під час проживання в шлюбі ремонт в квартирі відповідача за адресою: АДРЕСА_1, яким в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 04 жовтня 2013 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 36153,00 грн. - частину у спільних коштах подружжя, затрачених на проведення ремонту квартири та придбання меблів.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 грудня 2013 року рішення апеляційного суду Львівської області від 04 жовтня 2013 року скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції на новий судовий розгляд.

21 травня 2014 року Апеляційним судом Львівської області прийнято рішення, яким рішення Галицького районного суду м. Львова від 19 березня 2013 року скасовано в частині відмови у стягненні грошової компенсації за придбані меблі та ухвалено в цій частині нове рішення. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_6, про стягнення коштів у розмірі 81863,76 грн. - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_1 17355,00 грн. грошової компенсації за придбані меблі. В решті рішення суду залишено без змін.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається із вищевказаного рішення, квартира АДРЕСА_1 не є спільним сумісним майно подружжя ОСОБА_1, належить на праві спільної сумісної власності колишній дружині ОСОБА_1 - ОСОБА_5, її матері ОСОБА_4 та брату ОСОБА_6, частка ОСОБА_5 в розмірі 1/3 у цій квартирі в натурі не виділена, позивач не пред'являв позовних вимог про визнання 1/3 у цій квартирі, що належить ОСОБА_5, спільною сумісною власністю подружжя у зв'язку із істотним збільшенням її вартості внаслідок проведеного ремонту.

Крім того, позивач ОСОБА_1, який проживав у вказаній квартирі на правах члена сімї власників, відповідно до положень ч.3 ст.156 ЖК України, зобов'язаний був брати участь у витратах по утриманню вказаної квартири, проведення ремонту і вимог до власників про розмір його участі у цих витратах не пред'являв.

Відповідно до ч.3 ст.156 ЖК України члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї

власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку

(квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори

між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах

вирішуються в судовому порядку.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем була залучена до участі в справі в якості відповідача лише ОСОБА_4, хоча вона є одним із трьох співвласників, до яких слід заявляти позовні вимоги про стягнути коштів за проведений ремонт в квартирі АДРЕСА_1.

Згідно договору підряду №11/07 на виконання будівельно-монтажних роіт від 17 листопада 2007 року, такий укладений між ОСОБА_1, як замовником, та ФОП ОСОБА_7, як підрядником, відповідач ОСОБА_4 не є стороною даного договору, а відтак, обов'язків по сплаті коштів згідно умов такого не несе.

Сторона позивача скористалась своїми процесуальними правами на власний розсуд, жодного належного та допустимого доказу на обґрунтування правомірності стягнення з відповідача ОСОБА_4 коштів за проведений ремонт у квартирі не надав.

Суд розглянув справу на підставі наявних в справі доказів, що були безпосередньо їм досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч.1 ст.10 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з вимогами ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Таким чином, виходячи з норм вищевказаних статей, доведення позову є процесуальним обов'язком позивача.

Зважаючи на викладене, позивачем у справі не виконано вимоги чинного цивільно-процесуального законодавства щодо надання суду доказів на підтвердження обставин, на які він послався, як на підставу своїх вимог. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 31, 57, 60, 61, 88, 208, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.156 ЖК України, суд, -

в и р і ш и в:

у задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а у разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий суддя Мисько Х.М.