Єдиний унікальний номер: 448/622/14-ц
Провадження № 2/448/6/15
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

11.02.2015 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Стецика Я.Є.

при секретарі - Рушеляк Г.С.

з участю позивача - ОСОБА_1

його представника - адвоката - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3.

третьої особи - ОСОБА_4

її представника - адвоката - ОСОБА_5

та третьої особи - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Твіржанської сільської ради Мостиського району, треті особи - ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_4, Мостиська державна нотаріальна контора, реєстраційна служба Мостиського районного управління юстиції та Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, про визнання права власності на частку у будинковолодінні,

та за позовом ОСОБА_4 до Твіржанської сільської ради Мостиського району та ОСОБА_1, треті особи - ОСОБА_6, Мостиська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на частку в спадковому майні,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що він (ОСОБА_1.) за час подружнього життя разом з дружиною - ОСОБА_8 збудували будинковолодіння по АДРЕСА_1 та таке було їх (подружжя ОСОБА_8) спільною сумісною власністю.

Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_8 померла та за життя своїм майном не розпорядилася.

Стверджує, що він як спадкоємець першої черги спадкування за законом у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті ОСОБА_8, проте позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права в позасудовому порядку, оскільки на спірне будинковолодіння відсутні правовстановлюючі документи.

З огляду на наведені обставини, просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на зазначене будинковолодіння в цілому, зокрема на 1/2 частину такого - як на частку у спільній сумісній власності подружжя та на 1/2 частину - в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_8

Третя особа - ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до Твіржанської сільської ради Мостиського району та ОСОБА_1, треті особи - ОСОБА_6, Мостиська державна нотаріальна контора, про визнання частково і за нею (ОСОБА_4.) права власності на предмет спору - будинковолодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті її матері - спадкодавця ОСОБА_8

Зокрема, ОСОБА_4 покликається на те, що скористалась своїм правом на продовження строку прийняття спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті спадкодавця ОСОБА_8, судовим рішенням такий строк їй продовжено та 04.11.2014р. шляхом звернення до Мостиської державної нотаріальної контори спадщину прийняла. З огляду на наведене, просить прийняти її позов до розгляду та ухвалити рішення, яким визнати за нею як за спадкоємцем першої черги спадкування за законом право власності на 1/4 частину будинковолодіння АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні змінили свої позовні вимоги. Просять суд ухвалити рішення, яким визнати за ним (ОСОБА_1.) право власності на 3/4 частини спірного будинковолодіння, зокрема на 1/2 частину такого - як на частку у спільній сумісній власності подружжя та на 1/4 частину - в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_8 Позовні вимоги ОСОБА_4 визнає, не заперечує щодо визнання за нею права власності на 1/4 частину будинковолодіння в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8

Третя особа ОСОБА_4 та її представник в судовому засіданні підтримали свої позовні вимоги та не заперечують щодо задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1

Представник відповідача - Твіржанської сільської ради Мостиського району в судовому засіданні зазначив, що вирішення даного спору покладає на розсуд суду.

Третя особа - ОСОБА_6 в судовому засіданні визнала позовні вимоги ОСОБА_1 Підтвердила ті обставини, що спірне будинковолодіння збудоване її батьками - ОСОБА_1 та ОСОБА_8; що вона особисто вибула з батьківського господарства ще в 1975р.; що мати ОСОБА_8 за життя своїм майном не розпорядилась та не складала заповіту; що вона (ОСОБА_6.) не вчиняла будь-яких дій, спрямованих на прийняття спадщини, що відкрилась внаслідок смерті матері ОСОБА_8; що станом на час смерті матері ОСОБА_8 разом з нею за вказаною адресою постійно проживав лише позивач по справі. Вирішення позовних вимог ОСОБА_4 покладає на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_4 була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з'явилася, а також не надіслала клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник третьої особи - Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з'явився, а також не надіслав клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник третьої особи - реєстраційної служби Мостиського районного управління юстиції Львівської області в судове засідання не з'явилася, а надіслала заяву, в якій вказала, що вирішення спору покладає на розсуд суду та просить розглянути справу за її відсутності.

Представник третьої особи - Мостиської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, а надіслав копію спадкової справи №133/2014, заведеної внаслідок смерті ОСОБА_8, котра померла ІНФОРМАЦІЯ_3.; лист, в якому вказав, що в Спадковому реєстрі відсутні відомості про факт реєстрації заповіту від імені спадкодавця ОСОБА_8; а також заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши пояснення сторін (ОСОБА_1 та ОСОБА_3), пояснення третьої особи ОСОБА_4, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору, пояснення третьої особи ОСОБА_6 та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позови ОСОБА_1 та ОСОБА_4 підлягають до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що будинковолодіння АДРЕСА_1 відносилося до суспільної групи «робітничий двір». Таке набуте подружжям ОСОБА_8 та ОСОБА_1 за час їхнього подружнього життя і, відповідно, було об'єктом права їх спільної сумісної власності. Частка кожного з них як співвласника складала відповідно по 1/2 ідеальній частині такого.

ІНФОРМАЦІЯ_3. померла ОСОБА_8 - дружина позивача ОСОБА_1 і відповідно мати третіх осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_4 і ОСОБА_6

Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно - 1/2 частину будинковолодіння по АДРЕСА_1.

Спадкодавець ОСОБА_8 за життя усім своїм майном, в тому числі, як вважає суд, 1/2 частиною зазначеного вище будинковолодіння не розпорядилася.

У зв'язку з відсутністю заповіту від імені спадкодавця ОСОБА_8 право на спадкування спадщини, що відкрилась внаслідок її смерті, в порядку ч.2 ст.1223 ЦК України отримали спадкоємці першої черги спадкування за законом, зокрема чоловік та діти померлої: позивач ОСОБА_1 і треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_6 і ОСОБА_4

Позивач ОСОБА_1 постійно, в тому числі на час смерті спадкодавця ОСОБА_8, постійно проживав разом з нею у спірному будинковолодінні, де і проживає по даний час.

У відповідності до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Беручи до уваги те, що позивач не відмовлявся від спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті дружини, а навпаки у встановлений законом строк ще й звернувся в Мостиську державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, суд приходить до висновку, що позивач вважається таким, що у встановленому законом порядку прийняв спадщину, яка відкрилася внаслідок смерті спадкодавця ОСОБА_8

Третя особа ОСОБА_4 на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем та не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк з часу відкриття спадщини. Однак, за позовом ОСОБА_4 суд визначив їй додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. Зокрема, рішенням Апеляційного суду Львівської області від 21.10.2014р. за наслідками розгляду цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Мостиського районного суду Львівської області від 23.07.2014р. за позовом ОСОБА_4 і ОСОБА_4 до Твіржанської сільської ради Мостиського району і ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_4, скасовано рішення Мостиського районного суду Львівської області від 23.07.2014р. та ухвалено в цій частині нове рішення, яким визначено ОСОБА_4 додатковий строк для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3., тривалістю два місяці з дня набрання рішенням законної сили.

На підставі зазначеного судового рішення та у визначений судом додатковий строк ОСОБА_4 04.11.2014р. звернулася в Мостиську державну нотаріальну контору із завою про прийняття спадщини. Отже, ОСОБА_4 у відповідності до ст.ст.1269,1270 ЦК України також прийняла спадщину після смерті матері - спадкодавця ОСОБА_8

Інші можливі спадкоємці першої черги спадкування за законом, зокрема діти спадкодавця ОСОБА_8 - ОСОБА_6 та ОСОБА_4, треті особи по справі, у встановлений законом строк не вчинили жодних дій, які б свідчили про прийняття ними спадщини, що відкрилася внаслідок смерті їх матері ОСОБА_8

Таким чином, після смерті ОСОБА_8 позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_4 успадкували по 1/4 частині спірного будинковолодіння кожен (1/2:2).

Позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_4 не можуть в позасудовому порядку в повній мірі оформити своїх спадкових прав, оскільки на спірне будинковолодіння відсутні правовстановлюючі документи.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивача ОСОБА_1; поясненнями представника відповідача - Твіржанської сільської ради Мостиського району; поясненнями третіх осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_6; заявами представників третіх осіб (Мостиської державної нотаріальної контори та реєстраційної служби Мостиського районного управління юстиції); копією свідоцтва про смерть ОСОБА_8; повідомленням з Мостиської державної нотаріальної контори від 14.04.2014р. №02-14/326; листом-відповіддю з Мостиської державної нотаріальної контори від 08.05.2014р. за №01-16/420, з якого вбачається, що в Спадковому реєстрі відсутні відомості про факт реєстрації заповіту від імені спадкодавця ОСОБА_8; копією спадкової справи за №133/2014, заведеної після смерті ОСОБА_8, котра померла ІНФОРМАЦІЯ_3.; копією заяви позивача ОСОБА_1 про прийняття спадщини від 14.04.2014р., адресованої в Мостиську державну нотаріальну контору; рішенням Апеляційного суду Львівської області від 21.10.2014р.; копією заяви третьої особи ОСОБА_4 про прийняття нею спадщини від 04.11.2014р., адресованої в Мостиську державну нотаріальну контору; копією паспорта позивача ОСОБА_1; копією паспорта третьої особи ОСОБА_4; довідкою з КП «Мостиське РБТІ» від 20.12.2013р.; довідками з Твіржанської сільської ради Мостиського району за №1062 та №1064 від 19.12.2013р.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

У відповідності до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України).

Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки у даному випадку питання про право позивачів на спірне майно не може бути вирішено в позасудовому порядку у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане майно.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, оспорювання.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено визнання права.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на 3/4 ідеальні частини спірного будинковолодіння по АДРЕСА_1 (на 1/2 частину, що належить йому як співвласнику у спільній сумісній власності подружжя, та на 1/4 частину такого - в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_8.), а за третьою особою ОСОБА_4 - права власності на 1/4 ідеальну частину такого (в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_8.).

Враховуючи думку ОСОБА_1, ОСОБА_4, понесені ними судові витрати по сплаті судового збору, як вважає суд, слід залишити за ними.

На підставі викладеного, керуючись ст.22, 28 КпШС України, ст.ст.60, 70 СК України, ст.ст.1216, 1218, 1223, 1261, 1268-1269 чинного ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", ст.ст. 10, 11, 209, 214-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Твіржанської сільської ради Мостиського району, треті особи - ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_4, Мостиська державна нотаріальна контора, реєстраційна служба Мостиського районного управління юстиції та Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, про визнання права власності на частку у будинковолодінні - задоволити.

Позов ОСОБА_4 до Твіржанської сільської ради Мостиського району та ОСОБА_1, треті особи - ОСОБА_6, Мостиська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на частку в спадковому майні - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 3/4 ідеальні частини будинковолодіння (житлового будинку з господарськими спорудами), що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/4 ідеальну частину будинковолодіння (житлового будинку з господарськими спорудами), що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Мостиський районний суд в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис Я.Є. Стецик

З оригіналом згідно:

Суддя Я.Є. Стецик

Рішення набрало законної сили:

«__»__________________20___ р.

Суддя Я.Є. Стецик