Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/825/15 Головуючий у 1-й інстанції: Мінгазов Р.В.
Суддя-доповідач: Осоцький І.І
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.,

Суддів: Кухаря С.В.,

Дзярука М.П.

При секретарі: Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 09 грудня 2013 року по справі за позовом Приватного акціонерного товариства СТ "Іллічівське" до ОСОБА_3, про відшкодування збитків заподіяних в наслідок ДТП в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2012 року ПрАТ СТ "Іллічівське" звернулось до суду з вищевкзаним позовом до ОСОБА_3, в якому зазначало, що 07.02.2010 року з вини водія ОСОБА_3, який керував автомобілем НОМЕР_1 на трасі Н-08 Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя, була скоєна дорожньо-транспортна пригода (ДТП). Вина відповідача ОСОБА_3 підтверджується постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 30.06.2010 року, яка була залишена без змін постановою апеляційного суду Запорізької області від 29.07.2010 року.

В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль "Фольксваген" державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4. Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб становить 214 725,63 грн., відповідно до експертного дослідження № 1078 від 24.02.2010 року. Зазначена матеріальна шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. 13.04.2010 року ПрАТ СТ "Іллічівське" після звернення з відповідною заявою ОСОБА_4 здійснило виплату відшкодування в розмірі 214 725,63 грн. у зв'язку з чим у позивача виникло право зворотної вимоги (регресу).

Позивач просив суд стягнути з відповідача 1/2 частину збитків, завданих внаслідок ДТП у розмірі - 107 362,80 грн., бо малась взаємна вини водіїв у скоєному ДТП та стягнути з відповідача судові витрати в сумі 1 073,63 грн..

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 09 грудня 2013 року позов задоволено.

ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, про відмову в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов про відшкодування страховику в порядку регресу грошової суми у розмірі - 1/2 частини страхового відшкодування страховщику, суд обгрунтовно виходив із доведеності цих вимог матеріалами справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

З матеріалів справи вбачається, що 07.02.2010 року на трасі Н-08 Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя внаслідок порушення Правил дорожнього руху водіями ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які керували відповідно автомобілями: "ВАЗ 21011", держномер НОМЕР_1 та „Фольксваген", держномер НОМЕР_2 з перевищенням швидкості в умовах обмеженої видимості, сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП).

Вина обох цих учасників дорожньго руху підтверджується постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 30.06.2010 року, залишеною без змін постановою апеляційного суду Запорізької області від 29.07.2010 року, висновком повторної судової автотехнічної експертизи № 93-13 від 10.03.2013 року /а.с.9-12, 92-124 /.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, на яку правильно послався суд першої інстанції, обставини, які встановлені у адміністративній справі, що набрала законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, тому факт порушення ОСОБА_3 та іншим учасником дорожнього руху - ОСОБА_4. Правил дорожнього руху вважається встановленим і повторному доказуванню у цій цивільній справі не підлягає.

З матеріалів справи слідує, що оба учасника дорожньго руху при керуванні автомобілями здійснили перевищення дозволеної Правилами дорожнього руху швидкості руху в умовах обмеженої видимості, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода, то суд, визнаючи їх рівну вину у скоєному ДТП, правильно визначив, що розмір відшкодування шкоди кожного із них складає рівні частки - 50/50 %.

В результаті ДТП автомобіль "Фольксваген" держномер НОМЕР_2, який належить ОСОБА_4, було пошкоджено, вартість матеріальної шкоди за висновком експертного дослідження № 1078 від 24.02.2010 року склала - 214 725,63 грн., що значно менше ринкової вартості цього автомобіля у 402 573,79 грн. / а.с.13-38 /. При цьому відшкодування завданих збитків ОСОБА_4 за пошкоджений автомобіль іншим учасником ДТП - ОСОБА_3 у добровільному порядку здійснено не було.

ОСОБА_4 за договором добровільного страхування наземного транспорту автомобіль НОМЕР_3 було застраховано у ПрАТ СТ "Іллічівське" на страхову суму - 404 392 грн. / а.с.4 /.

Після звернення ОСОБА_4 з відповідною заявою до ПрАТ СТ "Іллічівське", останнім 13.04.2010 року було здійснено виплату страхового відшкодування відповідно до страхового акту № ЦО-14895-ЗПФ-05-000068-03 від 25.03.2010 року та висновку експертного дослідження № 1078 від 24.02.2010 року в розмірі - 214 725,63 грн. /а.с.39-45/.

За нормами ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За таких обставин справи, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обгрунтовно та на законних підставах було задоволено позов ПрАТ СТ "Іллічівське" про стягнення з ОСОБА_3 в порядку зворотньої вимоги (регресу) ? частини страхового відшкодування, яке було сплачено ОСОБА_4 як страховику, а саме: у розмірі - 107 362,80 грн. та понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі - 1073,63 грн..

Доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалалми справи, належним чином дослідженими судом, і не дають підстав вважати про неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст., ст. 307, 308, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 09 грудня 2013 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: