Справа №591/3455/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Бурда Б. В.
Номер провадження 22-ц/788/104/15 Суддя-доповідач - Гагін М. В.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

11 лютого 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Гагіна М. В.,

суддів - Рибалки В. Г. , Попруги С. В. ,

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою Дочірного підприємства «Сумський навчальний центр» Державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» та Державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд»

на рішення Зарічного районного суду м.Суми від 18 листопада 2014 року

у цивільній справі за позовом Дочірного підприємства «Сумський навчальний центр» Державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» та Державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 18 листопада 2014 року відмовлено у задоволенні позову за необґрунтованістю та у зв'язку зі спливом позовної давності.

В апеляційній скарзі ДП «Сумський навчальний центр» ДПАТ «Будівельна компанія «Укрбуд» та ДПАТ «Будівельна компанія «Укрбуд», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

При цьому доводять, що зважаючи на визнання до грудня 2013 року відповідачем обов'язку відшкодувати ДП «Сумський навчальний центр» ДПАТ «Будівельна компанія «Укрбуд» завдану майнову шкоду, висновок суду про пропущення строку звернення до суду, визначеного ч.3 ст.233 КЗпП України, не відповідає фактичним обставинам справи, а сам строк, відповідно до ч.3 ст.264 ЦК України, має відліковуватися не з 18 січня 2013 року, а з січня 2014 року.

Вказують, що ДПАТ «Будівельна компанія «Укрбуд» про завдання з вини відповідача шкоди ДП «Сумський навчальний центр» ДПАТ «Будівельна компанія «Укрбуд» дізналося з листа останнього від 19 лютого 2014, а тому вважають що строк звернення до суду у частині стягнення збитків від незаконного надання благодійної допомоги на суму 1500 грн. та безпідставного перерахування до Державного бюджету України частини чистого прибутку в сумі 1950 грн. ще не сплив.

Також зазначають, що Державною фінансовою інспекцією в Сумській області встановлено, що відповідачем не здійснено належного контролю за повнотою внесення плати за проживання в спеціально пристосованих до цього приміщеннях.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників позивачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підтримали доводи апеляційної скарги, ОСОБА_3, який заперечував проти доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачами не надано належних доказів на підтвердження наявності винних протиправних дій відповідача під час виконання трудових обов'язків, внаслідок чого підприємству було завдані збитки у вигляді недоотриманого доходу від фізичних осіб за проживання в гуртожитку та неможливості провести відшкодування даних збитків шляхом проведення відповідної претензійно-позовної роботи з особами, які мають заборгованість з оплати наданих послуг з проживання, а тому підстави для задоволенні в цій частині відсутні.

Крім того, не підлягає задоволенню позов в частині стягнення збитків від незаконного надання благодійної допомоги на суму 1500 грн. та безпідставного перерахування до Державного бюджету України частини чистого прибутку в сумі 1950 грн., з огляду на звернення позивачів до суду за межами річного строку, встановленого ч.3 ст.233 КЗпП України.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком місцевого суду, оскільки суд дійшов цих висновків повно і всебічно з'ясував обставини справи, вірно визначив юридичну природу спірних правовідносин і застосував відповідні їм норми матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ДПАТ «Будівельна компанія «Укрбуд» засновано згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 13 липня 2004 року №897 та у державній власності перебуває 100% акцій цього товариства.

За статутом ДПАТ «Будівельна компанія «Укрбуд» - товариство є юридичною особою та діє на принципах повної господарської самостійності, несе самостійну відповідальність за наслідки своєї господарської діяльності та виконання зобов'язань всім своїм майном.

Товариство не несе відповідальності за майновими зобов'язаннями акціонерів та дочірних підприємств.

Як убачається з Статуту ДП «Сумський навчальний центр» ДПАТ «Будівельна компанія «Укрбуд», підприємство є юридичною особою, єдиним засновником якого є ДПАТ «Будівельна компанія «Укбуд», та створено з метою одержання прибутку від усіх видів господарської діяльності для забезпечення інтересів Компанії та Підприємства… Чистий прибуток підприємства залишається у розпорядженні підприємства і використовується у порядку, що встановлюється Компанією. Органом управління Підприємства є директор, який призначається та звільняється з посади органами управління Компанії, повноваження якого визначені статутом. Відносини директора з Компанією оформляються шляхом укладення контракту в якому, поряд з іншими, визначаються права, обов'язки та відповідальність.

Судом встановлено, що 07 вересня 2010 року по 21 вересня 2012 року ОСОБА_3 на підставі відповідних контрактів працював директором ДП «Сумський навчальний центр» ДПАТ «Будівельна компанія «Укрбуд».

На час звільнення з посади, середньомісячний заробіток відповідача становив 3268,47 грн.

Відповідно до умов укладених з відповідачем контрактів, останній, як директор ДП «Сумський навчальний центр» ДПАТ «Будівельна компанія Укрбуд», був зобов'язаний виконувати розпорядчі акти Компанії, забезпечувати збереження та ефективне використання майна, забезпечувати прибуткову діяльність підприємства, тощо.

В той же час, відповідач, як керівник підприємства в березні та серпні 2012 року прийняв рішення про надання благодійної допомоги Сумському обласному благодійному фонду пенсіонерів Державтоінспекції органів внутрішніх справ «Безпека руху» на загальну суму 1500 грн., яка і була фактично перерахована підприємством благодійному фонду.

Вказана благодійна допомога була надана в порушення ч.1 ст.75 ГК України, п.2 «в» п.13 Постанови КМУ №1673 від 29 листопада 2006 року «Про стан фінансово-бюджетної дисципліни, заходи щодо посилення боротьби з корупцією та контролю за використанням державного майна і фінансових ресурсів», оскільки не була передбачена фінансовим планом ДП «Сумський навчальний центр» ДПАТ «Будівельна компанія «Укрбуд» на 2012 рік, який був затверджений ДПАТ «Будівельна компанія «Укрбуд» та який для відповідача, як керівника підприємства, був обов'язковий до виконання відповідно до п.2.1.1. 2.2.2. контракту №66 від 01 вересня 2011 року та п.9.1, 10.3.5 Статуту ДП «Сумський навчальний центр» ДПАТ «Будівельна компанія «Укрбуд».

У порушення п.3.1 Статуту дочірнього підприємства ст.ст.42, 62 ГК України у період з січня по 01 жовтня 2012 року в спеціально пристосованих для проживання приміщеннях підприємства проживання фізичної особи як за укладеними договорами, так і без таких договорів, в яких вартість проживання не визначалась або була заниженою, що призвело до неотримання доходів на суму 2631 грн. 44 коп.

Також встановлено, що відповідачем, як керівником підприємства, за період з 01 січня 2011 року по 01 березня 2012 рік проведено нарахування та перерахування до Державного бюджету частини чистого прибутку ДП «Сумський навчальний центр» ДПАТ «Будівельна компанія «Укрбуд» на загальну суму 2450 грн.

Зазначене нарахування та перерахування до Державного бюджету України частини чистого прибутку підприємства, було здійснене з порушенням ч.5 ст.11 Закону України» «Про управління об'єктами державної власності».

З постанови Сумського окружного адміністративного суду від 14 травня 2013 року вбачається, що проведено часткове відшкодування зайво сплаченої частини чистого прибутку до Державного бюджету України в сумі 500 грн. шляхом внесення грошових коштів в касу ДП «Сумський навчальний центр» ДПАТ «Будівельна компанія «Укрбуд». У зв'язку чим залишилися не відшкодованими 1950 грн.

Загальна сума завданої шкоди складає 6081 грн. 44 коп.

Як убачається з акту від 14 січня 2013 року №05-08/01 Державної фінансової інспекції в Сумській області ревізії фінансово-господарської діяльності ДП«Сумський навчальний центр» ДПАТ «Будівельна компанія «Укрбуд» за період з 01 вересня 2010 року по 01 жовтня 2012 року порушення щодо перерахування благодійної допомоги в сумі 1500 грн. та безпідставне перерахування підприємством до бюджету частини чистого прибутку за 2011 рік у сумі 2450 грн. допущені колишнім директором ОСОБА_3 та головним бухгалтером підприємства ОСОБА_6; заниження вартості проживання фізичних осіб на суму 5200 грн. 42 коп., з яких в ході ревізії було відшкодовано 2568 грн. 98 коп., не відшкодовано 2631 грн. 44 коп. допущені з вини бухгалтера ІІ категорії ОСОБА_7 та прибиральниці підприємства ОСОБА_8, яка відповідно до наказу від 01 березня 2011 року №35 була призначена відповідальною в гуртожитку (а.с.8-15, 96-117).

Зазначений акт ревізії директором підприємства та його головним бухгалтером отримані 18 січня 2013 року, тобто з цього часу роботодавець уважається обізнаним з фактом заподіяння його працівником (працівниками) шкоди і, відповідно до частин 3, 4 статті 233 КЗпП України, має право протягом одного року звернутися до суду з позовом про відшкодування такої шкоди.

Проте, з належним чином оформленим позовом позивачі звернулися до суду лише 20 травня 2014 року, тобто за межами річного строку, встановленого вищезгаданою нормою матеріального права, клопотання про його поновлення перед судом не ставилось.

Посилання в апеляційній скарзі на положення ч.3 ст.264 ЦК України щодо переривання строку позовної давності є безпідставними, оскільки строки, визначені у ч.3 ст.233 КЗпП України, є строком звернення до суду, а не позовною давністю.

Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 29 грудня 1992 року (з послідуючими змінами) «Про судову практику у справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» розмір шкоди, заподіяної з вини кількох працівників, визначається для кожного з них з урахуванням ступеня вини, виду і меж матеріальної відповідальності.

З акту ревізії від 14 січня 2013 року, на який як на письмовий доказ посилаються позивачі щодо завдання відповідачем підприємству шкоди в сумі 2631 грн. 44 коп. як неотриманих доходів від проживання фізичних осіб, не зазначено бувшого директора ОСОБА_3, з вини якого завдано цю шкоду.

Матеріали справи не містять належних і допустимих письмових доказів ступеня вини, виду і меж матеріальної відповідальності відповідача по справі, бухгалтера ІІ категорії та прибиральниці, що унеможливлювало вирішення спору по суті заявлених вимог.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для скасування рішення, ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Дочірного підприємства «Сумський навчальний центр» Державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» та Державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м.Суми від 18 листопада 2014 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -