м.Бровари Справа № 1007/4261/2012
Провадження № 2-р/361/3/15
УХВАЛА

09 лютого 2015 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Пухна О.М., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою начальника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області Штепи С.О. про роз'яснення резолютивної частини виконавчого листа № 1007/4261/2012,-

в с т а н о в и в:

У лютому 2015 року начальник Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області Штепа С.О. звернулася до суду із заявою про роз'яснення резолютивної частини виконавчого листа № 1007/4261/2012, виданого Броварським міськрайонним судом Київської області 16 вересня 2014 року.

В обґрунтування вимог заявник посилалася на те, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 26 червня 2014 року, залишеним в силі ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справі від 07 серпня 2014 року, рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 вересня 2013 року скасовано, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя відмовлено, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та визнання права особистої приватної власності задоволено частково. Зокрема, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто 755 000 доларів США, що були розміщені на ім'я ОСОБА_2 на банківських рахунках у ПуАТ «Сведбанк», та/або ПАТ «Промінвестбанк» код ЄДРПОУ 0039002. Також стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошові кошти, які були розміщені на ім'я ОСОБА_2 на банківських рахунках у ПАТ «Промінвестбанк» у сумі 5 000 грн. 00 коп., 401 000 грн. 00 коп., а всього на загальну суму 406 000 грн. 00 коп., й грошові кошти в сумі 81 000, 00 доларів США, 11 500 доларів США, 11 600 доларів США, 20 000 доларів США, всього на загальну суму - 124 160,00 доларів США.

16 вересня 2014 року Броварським міськрайонним судом Київської області було видано два виконавчих листи та постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області Ахмад Н.І. від

02 жовтня 2014 року відкриті виконавчі провадження № 44947504 та

№ 44943422.

Проте у процесі вчинення виконавчих дій стало відомо, що всі рахунки ОСОБА_2 у банківських установах, з яких за рішенням суду апеляційної інстанції підлягали стягненню грошові кошти, зокрема, у ПАТ «Омега Банк» - закриті, а в ПАТ «Промінвестбанк - недостатньо коштів на рахунку.

У зв'язку з наведеними вище обставинами, враховуючи, що виконати рішення суду шляхом стягнення з ОСОБА_2 визначених судом коштів з банківських рахунків є неможливим, начальник Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області Штепа С.О. просила роз'яснити порядок виконання рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист № 1007/4261/2012, зокрема, для можливості державному виконавцю звернути стягнення на все інше майно: рухоме та нерухоме майно, транспортні засоби, земельні ділянки, що належить ОСОБА_2

Дослідивши матеріали справи, заяву та додані до неї документи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 вересня 2013 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя задоволено частково, визнано особистою приватною власністю позивача квартиру АДРЕСА_2; автомобіль марки «Toyota Avalon», реєстраційний номер НОМЕР_1; автомобіль марки «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_2; автомобіль марки «Lexus LS 600», реєстраційний номер НОМЕР_3; стягнено на користь ОСОБА_2 із ОСОБА_3 грошові кошти в сумі - 1 157 206 доларів 33 центи, які розміщені на рахунку НОМЕР_4 (відкритому на ім'я ОСОБА_3, договір № 17869-PD від 23 червня 2011 року) в ПАТ «Міжнародний інвестиційний банк»; стягнено на користь позивача із ОСОБА_3 36 854 грн. 12 коп., що розміщені на картковому рахунку № НОМЕР_5 (відкритому на ім'я ОСОБА_3, договір № 4062537 від 15 червня 2011 року) та - 1 312 302 грн. 00 коп., розміщені на вкладному рахунку № НОМЕР_6 (відкритому на ім'я ОСОБА_3, договір № 5-08/188164 від 20 червня 2011 року) в ПАТ «ВТБ Банк». У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя задоволено частково, визнано особистою приватною власністю ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 та житловий будинок із господарськими будівлями АДРЕСА_3. У задоволенні решти зустрічних позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 26 червня 2014 року, залишеним в силі ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справі від 07 серпня 2014 року, рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 вересня 2013 року скасовано, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя відмовлено, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та визнання права особистої приватної власності задоволено частково. Зокрема, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто 755 000 доларів США, що були розміщені на ім'я ОСОБА_2 на банківських рахунках у ПуАТ «Сведбанк», та/або ПАТ «Промінвестбанк» код ЄДРПОУ 0039002. Також стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошові кошти, які були розміщені на ім'я ОСОБА_2 на банківських рахунках у ПАТ «Промінвестбанк» у сумі 5 000 грн. 00 коп., 401 000 грн. 00 коп., а всього на загальну суму 406 000 грн. 00 коп., й грошові кошти в сумі 81 000, 00 доларів США, 11 500 доларів США, 11 600 доларів США, 20 000 доларів США, всього на загальну суму - 124 160,00 доларів США.

З матеріалів справи вбачається, що 16 вересня 2014 року Броварським міськрайонним судом Київської області було видано два виконавчих листи та постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області Ахмад Н.І. від 02 жовтня 2014 року відкриті виконавчі провадження № 44947504 та № 44943422.

Розділ VI ЦПК України визначає процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Відповідно до вимог ст. 368 ЦПК України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом.

Стаття 369 ЦПК України передбачає, що виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Цивільний процесуальний кодекс України не передбачає роз'яснення виконавчого листа.

Правила ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» визначають, що виконавчі листи, що видаються судами, відносять до виконавчих документів.

Згідно ж з положеннями ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; резолютивна частина рішення; дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; строк пред'явлення виконавчого документа до виконання. У разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним. Виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов'язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України. Законом можуть бути встановлені також інші додаткові вимоги до виконавчих документів.

З матеріалів справи видно, що рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 вересня 2013 року скасоване, виконавчі листи видано Броварським міськрайонним судом Київської області на підставі рішення Апеляційного суду Київської області від 26 червня 2014 року, залишеного в силі ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справі від 07 серпня 2014 року, на підставі вимог ч. ч. 1, 2 ст. 368 ЦПК України.

Дійсно у ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, державний виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення відповідного рішення.

Проте відповідно до ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

З огляду на викладене, Броварський міськрайонний суд не має правових підстав на роз'яснення рішення, яке ухвалено Апеляційним судом Київської області.

За правилами п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява повертається у випадках, зокрема, коли справа не підсудна цьому суду.

Тому, враховуючи зміст ст.ст. 121 та 221 ЦПК України, суд дійшов висновку про повернення заяви начальника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області Штепи С.О. про роз'яснення резолютивної частини виконавчого листа № 1007/4261/2012 з підстав непідсудності даної заяви Броварському міськрайонному суду Київської області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 121, 209-210, 221 ЦПК України,-

у х в а л и в:

заяву начальника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області Штепи С.О. про роз'яснення резолютивної частини виконавчого листа

№ 1007/4261/2012 повернути заявнику.

На ухвалу протягом п'яти днів може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Київської області.

Суддя Пухна О. М.