Справа № 758/6495/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Супрун Г. Б. ,

секретаря - Циби О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Бєлєза Груп», ФОП ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації за невикористану відпустку,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась в суд з позовом, в якому після уточнень вимог просила стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 грошову компенсацію за невикористану відпустку за період роботи з 04.06.2012р. по 21.07.2014р. у косметологічному салоні «ІНФОРМАЦІЯ_1» , де працювала прибиральницею до 24.04.2015р.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Пояснила, що працювала в салоні прибиральницею за сумісництвом по договору, оскільки має інше основне місце роботи, де і знаходиться її трудова книжка. Заробітну плату отримувала згідно договору отримувала на руки особисто від ОСОБА_2

Представник відповідача ТОВ «Бєлєза Груп» просив відмовити в задоволенні вимог щодо товариства, оскільки період, за який позивачка просить компенсацію, стосується ОСОБА_2 як фізичної особи-підприємця, а з ТОВ «Бєлєза Груп» , де ОСОБА_2 була директором, позивачка не перебувала ні в трудових, ні в цивільно-правових відносинах. Крім того, з ФОП ОСОБА_2 вона перебувала в договірних відносинах, ФОП ОСОБА_2 припинила свою діяльність і знята з обліку як фізична особа підприємець з 22.07.2014р.

ФОП ОСОБА_2 яка здійснювала підприємницьку діяльність з 11.08.2-10р. по 22.07.2014р. в судове засідання не з»явилась, неодноразово повідомлялась про день та час розгляду справи.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст.2, 21 КЗпПУ передбачено, що працівники реалізують своє право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою,за якою працівник зобов»язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов»язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Між ОСОБА_1 та суб»єктом підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 04.06.2012року укладена внутрішня трудова угода з оплатою праці по 1680,00 грн. щомісячно, про що зазначено в п.2.1.2. Згідно п.2.1.3 угоди сплачуються преміальні кошти відповідно внутрішньому регламенту салону краси (а.с. 2).

Отже, відповідачкою ОСОБА_2 не спростовані ці дані, а значить вона погоджується з підписаною між сторонами угодою, а тому суд робить висновок, що дійсно позивака працювала прибиральницею в салоні краси «ІНФОРМАЦІЯ_1» ( АДРЕСА_1) з оплатою праці 1680,00 грн. щомісячно. ФОП ОСОБА_2 виступала роботодавцем та заповнювала цю угоду , після чого і підписала, несла за це відповідальність.

Дані правовідносини регулюються Главою 63 Цивільного кодексу України, оскільки правовідносини між позивачкою та відповідачем ФОП ОСОБА_2 виникли цивільно-правові.

Оплата за відпустку, як і надання відпустки угодою не передбачалась.

Отже, суд приходить до висновку, що позивачка помиляється у виниклих між сторонами правовідносинах, трудову книжку відповідачці вона не надавала, у відомостях про отримання зарплати не розписувалась, не підписувала жодної посадової інструкції, тобто не перебувала в трудових відносинах, її вимоги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому позов задоволенню не підлягає.

Крім того, згідно витягу з даних Головного управління регіональної статистики , ОСОБА_2 22.07.2014р. знята з обліку платника податків як фізична особа-підприємець у ДПІ Печерського району Міндоходів у м.Києві ( вид діяльності : роздрібна торгівля косметичними та парфумерними товарами, надання послуг перукарнями та салонами краси). ТОВ «Бєлєза Груп» зареєстрованіо у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 27.07.2012р., тобто до припинення діяльності СПД ОСОБА_2 А тому відсутні підстави вважати, що відбулось правонаступництво прав та обов»язків ТОВ «Бєлєза Груп» після СПД ОСОБА_2 , про що зазначала позивачка.

Керуючись ст.ст. 2, 21 КЗпПУ, ст.901 ЦК України, ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Бєлєза Груп», ФОП ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації за невикористану відпустку - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва.

Суддя Г. Б. Супрун