АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/442/14-ц Номер провадження 22-ц/786/465/15Головуючий у 1-й інстанції Миронець О. К. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Обідіної О.І.

Суддів: Панченка О.О., Прядкіної О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 25 грудня 2014 року за заявою ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 25 грудня 2014 року відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та постановити додаткове рішення, яким стягнути на його користь суму боргу 118433, 80 грн., що становить 8000 доларів США згідно офіційного курсу НБУ станом на момент звернення до суду з заявою про постановлення додаткового рішення.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно ст.312 ч.1 п.1 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Як вбачається з матеріалів справи, в жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом по стягнення з ОСОБА_3 63920 грн. в якості грошового боргу.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 17 березня 2014 року позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 борг за розпискою в сумі 63920 грн. та судові витрати 639,20 грн.

Рішення сторонами не оскаржувалось та набрало законної сили.

В грудні 2012 року позивач звернувся до суду із заявою про постановлення додаткового рішення, яким просив стягнути, з урахуванням встановленого офіційного курсу долара, борг за розпискою в сумі 118433,80 грн.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд, з урахуванням норм ст. 220 ЦПК України, дійшов висновку про відсутність підстав для ухвалення додаткового рішення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати.

З аналізу наведеної норми вбачається, що можливість постановлення додаткового рішення пов'язана з не розглядом судом якої-небудь заявленої позовної вимоги.

В даному випадку позивач звернувся до суду з єдиною вимогою - про стягнення з боржника 63920 грн. в якості грошового боргу за договором позики. Саме ця вимога судом і була задоволена. Будь-яких інших вимог ОСОБА_4 в ході розгляду справи не заявлялось.

Вірно встановивши обставини справи та правильно застосувавши положення ст. 220 ЦПК України, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні заяви про постановлення додаткового рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, фактично ґрунтуються на власному розумінні апелянтом норм процесуального та матеріального права.

Посилання апелянта на те, що оскільки відповідачем до даного часу не повернуто грошовий борг, а за цей час зріс офіційний курс долара, не є тими обставинами, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість постановлення додаткового рішення. За вказаних обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, оскільки ухвала місцевого суду постановлена з дотриманням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 312 ч.1 п.1, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 25 грудня 2014 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подачі касаційної скарги.

С У Д Д І :

З оригіналом згідно.