Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2015 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Степаненко Ю.А.

при секретареві Шак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Василівка цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, про розірвання трудового договору та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 12 серпня 2011 року між нею та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 було укладено трудовий договір № 6, згідно з яким, її прийнято на посаду касира, про що у трудовій книжці зроблено запис під № 36. 18 серпня 2011 року цей договір зареєстровано у Василівському міському центрі зайнятості.

З серпня 2013 року відповідач припинив свою трудову діяльність, а тому, і сплату їй заробітної плати. Встановити його місце знаходження вона не змогла.

Отже, вона та фізична особа субєкт підприємницької діяльності ОСОБА_2 знаходяться у договірних правовідносинах на підставі укладеного між ними 12 серпня 2011 року безстрокового трудового договору, згідно з яким, відповідач зобов'язався надати їй роботу касира та оплачувати її, а вона зобов'язалася виконувати на користь відповідача роботу касира.

У її трудовій книжці, за реєстровим записом № 36, є запис про прийняття на роботу відповідачем-касиром № 6, зареєстрованим у Василівському міському центрі зайнятості 18 серпня 2011 року. Вона свої зобов'язання виконувала до тих пір, доки відповідач надавав їй роботу та сплачував заробітну плату.

У звязку з відсутністю відповідача, вона не має можливості звільнитися у встановленому законодавством порядку і працевлаштуватися на законних підставах.

Таким чином, її право на працю, на оплату праці та здійснення обов'язкових соціальних внесків, порушено відповідачем, який не звільняє її у встановленому законом порядку.

Для захисту свого порушеного права вона звернулася до суду з даним позовом.

Позивачка просить суд : безстроковий трудовий договір, укладений 12 серпня 2011 року між відповідачем та нею, зареєстрований 18 серпня 2011 року за № 6 в Василівському міському центрі зайнятості розірвати; зобов' язати фізичну особу - суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 внести запис до її трудової книжки про звільнення, у відповідності до вимог ч.3 ст. 38 КзПП України.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги з підстав, викладених у позові, просить суд їх задовольнити. Також вона пояснила, що відповідач займав посаду директора ринку в м.Василівка, де вона працювала касиром-контролером. З серпня 2013 року керівником ринку стала інша особа, після чого відповідач зник, не бажає з нею спілкуватися. Вона також з того часу припинила свою роботу на ринку, заробітну плату не отримувала. Відповідач ухиляється від звільнення її у передбаченому законодавством порядку, не бажає з нею спілкуватися. Така поведінка відповідача порушує її трудові права.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що працює юристом у Василівському районному центрі зайнятості. Трудовий договір, який є предметом даного спору, було зареєстровано у Василівському районному центрі зайнятості за згодою обох сторін. До теперішнього часу відомості щодо розірвання цього Договору до Центру не надходили, сторони з цього приводу також не зверталися.

В судове засідання відповідач не зявився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином.

Суд, вислухавши думку позивачки, оглянувши матеріали справи, вважає можливим, керуючись ст. ст.76, 169, 224 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, свідка, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

як було встановлено в судовому засіданні та як видно із матеріалів справи, 12 серпня 2011 року між позивачкою ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, який здійснював свою діяльність на ринку «Південний» в м.Василівка Запорізької області, було укладено Трудовий договір між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, зареєстрований 18.08.2011 року у Василівському районному центрі зайнятості Запорізької області за №6, копія якого є у справі.

Як вбачається з тексту Договору, він є безстроковим, укладеним на невизначений строк (п.1). До теперішнього часу цей Договір не розірвано, не скасовано, не визнано не законним, а тому, він має законну силу.

Таким чином, сторонами на законних підставах було укладено Договір, який є предметом спору. Сторони зобов'язані дотримуватися умов укладено договору та виконувати взяті на себе зобов'язання у встановлений договором строк (термін) його виконання, що передбачено ст.ст.526-530 ЦК України.

З серпня 2013 року відповідач припинив свою діяльність на ринку «Південний», перестав сплачувати позивачці заробітну плату, а вона, у свою чергу, також припинила свою трудову діяльність. Таким чином, фактично трудові відносини між позивачкою та відповідачем припинено з серпня 2013 року.

При цьому, до теперішнього часу зазначений Договір між позивачкою та відповідачем не розірвано, хоча позивачка бажає цього, відповідач ухиляється від зустрічей з відповідачкою та оформлення належним чином її звільнення.

Разом з тим, як вбачається з довідки Василівського відділення Токмацької ОДПІ від 18.08.2015 року, яка є у справі, фізична особа-підприємець ОСОБА_2 знаходиться на обліку, як фізична особа-підприємець з 19.02.1997 року, вид діяльності роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами. З 01.10.2013 року здійснює свою підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування. Податкова звітність за період з серпня 2013 року до теперішнього часу ним не надавалась.

Від явки в судове засідання відповідач також ухиляється.

Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази на підтвердження своїх заперечень проти позову, якщо такі є, відповідач суду не надав.

Згідно з вимогами ст. 38 КзПП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за

власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Згідно зі ст.ст. 43, 46 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, які він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. А нормами ст. 46 Конституції України передбачено право громадян на соціальний захист шляхом сплати пенсії, яка сплачується за рахунок страхових внесків громадян при загальнообов'язковому соціальному страхуванні.

Отже, судом встановлено, що відповідач не дотримується вимог трудового законодавства відносно позивачки, ухиляється від розірвання вищевказаного Трудового договору, що позбавляє її права на отримання соціальних виплат, права на влаштування на роботу, на отримання заробітної плати та інше…..

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, аналізуючи зазначені законодавчі норми, виходячи з принципів законності, обєктивності, розумності на справедливості, суд вважає необхідним : розірвати Трудовий договір між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю від 12.08.2011 року, укладений між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 на невизначений строк, зареєстрований 18.08.2011 року у Василівському районному центрі зайнятості Запорізької області за №6; зобовязати фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 внести запис до трудової книжки ОСОБА_1 про її звільнення у відповідності до вимог ч.3 ст.38 КзПП України.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь на користь державного бюджету Василівського району Запорізької області підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Керуючись Конституцією України, ст.ст.38, 231-232 КЗпП України, ст. 526-530 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України « Про практику розгляду судами трудових спорів» N 9 від 06.11.1992 р. зі змінами, ст.ст.10, 11, 16, 58, 59, 60, 61, 64,79,80,84, 88,208, 209,212, 213, 214, 215, 226, 228, 232, 233 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов- задовольнити.

Розірвати Трудовий договір між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю від 12.08.2011 року, укладений між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 на невизначений строк, зареєстрований 18.08.2011 року у Василівському районному центрі зайнятості Запорізької області за №6.

Зобовязати фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 внести запис до трудової книжки ОСОБА_1 про її звільнення у відповідності до вимог ч.3 ст.38 КзПП України.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь державного бюджету Василівського району Запорізької області судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач може подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. Якщо буде подано апеляційну скаргу, рішення, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Василівського

районного суду ОСОБА_4