У х в а л а

іменем україни

11 лютого 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Гримич М.К.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», третя особа - ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, за касаційною скаргою товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкас від 01 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 20 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 26 вересня 2012 року ОСОБА_4, керуючи автомобілем ВАЗ-2103, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5, який від отриманих травм помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Потерпілою у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, була визнана вона, його дружина, яка заявила цивільний позов у межах цієї кримінальної справи. Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 лютого 2013 року її цивільний позов було задоволено та стягнуто з нього матеріальну шкоду у розмірі 40 тис. грн. і моральну шкоду у розмірі 500 тис. грн. Посилаючись на те, що він ухиляється від виконання рішення суду, проте застрахував свою цивільно-правову відповідальність перед третіми особами у товаристві з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» (далі ‒ ТДВ «СТДВ «Глобус»), позивачка просила стягнути з відповідача страхове відшкодування, що складається з матеріальної шкоди у розмірі 40 тис. грн. та моральної шкоди у розмірі 13 224 грн.

Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкас від 01 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 20 вересня 2014 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «СТДВ «Глобус» на користь ОСОБА_3 матеріальні збитки у розмірі 40 тис. грн. та моральну шкоду у розмірі 13 224 грн. Розподілено судові витрати.

У касаційній скарзі ТОВ «СТДВ «Глобус» просить скасувати судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, й ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що виконавчий лист, виданий на підставі вироку суду, про стягнення з ОСОБА_4 моральної та матеріальної шкоди повернуто без виконання у звʼязку з відсутністю майна у боржника. Таким чином, шкода, завдана ОСОБА_4 у ДТП, підлягає відшкодуванню за рахунок компенсаційних виплат страхової компанії.

Проте з такими висновками судів погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону судові рішення не відповідають.

Судами встановлено, що 26 вересня 2012 року ОСОБА_4, керуючи автомобілем ВАЗ-2103, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5, який від отриманих травм помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Потерпілою у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, була визнана дружина померлого, ОСОБА_3, позивача у справі.

Пред'являючи позов, ОСОБА_3 посилалась на те, що ОСОБА_4 застрахував свою цивільно-правову відповідальність перед третіми особами у ТДВ «СТДВ «Глобус», а тому останнє має відшкодувати несплачену ним суму шкоди в межах страхового ліміту.

Частково задовольняючи позов, суди не врахували того, що ОСОБА_3 пред'являла цивільний позов до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, тобто про відшкодування шкоди в повному обсязі. Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 лютого 2013 року її цивільний позов було задоволено, стягнуто з ОСОБА_4 на її користь матеріальну шкоду у розмірі 40 тис. грн. та моральну шкоду у розмірі 500 тис. грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Суди у порушення ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦПК України не дали належної оцінки посиланням відповідача на те, що стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої ОСОБА_4, зі страхової компанії може призвести до подвійного стягнення такої шкоди за одне й те саме правопорушення, оскільки матеріальна та моральна шкода, завдана ОСОБА_3, вже стягнута з винуватця ДТП вироком суду, який набрав законної сили, у повному обсязі.

При цьому суди першої та апеляційної інстанцій не врахували, що невиконання судового рішення ОСОБА_4 не свідчить про відсутність такого рішення та неможливість повторного предʼявлення його до виконання, оскільки відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Також невиконання рішення суду, яким вимоги позивача повністю задоволені, не дає підстав для заявлення таких самих вимог до іншої особи.

Крім того, відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обовʼязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У п. 22.3 ст. 22 цього ж Закону встановлено, що потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог ст. 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у п. 9.3 ст. 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Суди у порушення ст. ст. 212-214, 315 ЦПК України не перевірили та не дали оцінки твердженням відповідача про те, що максимальний розмірі моральної шкоди, що можливо стягнути із нього, складає 2 550 грн., а розмір стягуваної із нього матеріальної шкоди відповідно до п. 9.3 наведеного вище Закону не може перевищувати 51 тис. грн.

Отже, частково задовольняючи позов, суди доводів сторін по суті позовних вимог не перевірили; фактичні обставини справи, від яких залежить правильне вирішення спору, належним чином не встановили; не визначились які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судами не встановлені, правовідносини між сторонами не визначені, судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 338 ЦПК України, оскільки порушення закону допущені як районним судом, так і апеляційним, справа підлягає направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» задовольнити частково.

Заочне рішення заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкас від 01 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 20 вересня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

М.К. Гримич

О.В. Умнова

І.М. Фаловська