Справа №583/521/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1372/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Шевченка В. А.,

суддів - Білецького О. М. , Кононенко О. Ю.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 червня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотехстандарт», Першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції в Хмельницькій області, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ОСОБА_6, як представник за договором доручення, звернувся від імені ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ТОВ «Автотехстандарт», Першого міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції в Хмельницькій області з позовом, у якому зазначав, що 22 січня 2015 року ОСОБА_5 за довіреністю від імені власника автомобіля BMW 525i ОСОБА_4 уклав з ТОВ «Автотехстандарт» договір комісії щодо відчуження цього автомобіля, який того ж дня був придбаний ним у свою власність.

Провести ж у подальшому перереєстрацію автомобіля в органах ДПІ він не зміг у звязку з тим, що транспортний засіб знаходився під арештом.

З наведених підстав у позовній заяві ставилося питання про визнання за ОСОБА_3 права власності на спірний автомобіль і зняття з нього арешту.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27 квітня 2015 року третьою особою до участі у справі залучено ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (а. с. 106).

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 червня 2015 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення його позову.

Колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких мотивів.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 22 січня 2015 року між ТОВ «Автотехстандарт» і ОСОБА_4, від імені якого на підставі довіреності від 21 серпня 2014 року виступав ОСОБА_5, був укладений договір комісії.

За умовами вказаного договору комісіонер зобовязувався за дорученням комітента за комісійну плату за рахунок останнього, але від свого імені укласти договір щодо продажу належного ОСОБА_4 автомобіля BMW 525і, 1992 року випуску (а. с. 137).

У той же день ТОВ «Автотехстандарт» за договором купівлі-продажу продало цей автомобіль ОСОБА_3 за 59852 грн. 89 коп., які покупець повинен був сплатити ОСОБА_4 протягом одного дня з моменту оформлення даного договору.

Право власності на спірний автомобіль, як зазначено у п. 6 зазанченого договору, переходить до покупця з моменту надання довідки-рахунку продавцем та державної реєстрації (а. с. 138).

22 січня 2015 року було також проведено оцінку транспортного засобу (а. с. 139), експертне дослідження (а. с. 9) та перевірено технічний стан автомобіля (а. с. 136).

Крім того, разом з передачею автомобіля ОСОБА_3 видано довідку-рахунок від 22 січня 2015 року та свідоцтво про реєстрацію на попереднього власника від 19 січня 2008 року (а. с. 11).

У той же день ОСОБА_3 на імя начальника ВРЕР ДАІ м. Охтирки подав заяву № 56541783 про перереєстрацію автомобіля (а. с. 135).

На запит центру надання послуг, повязаних з використанням транспортних засобів з обслуговування м. Охтирки, Охтирського, Великописарівського та Тростянецького районів від 22 січня 2015 року центр НППВАЗ м. Хмельницький повідомив, що станом на 10 год. 08 хв. 22 січня 2015 року автомобіль, про який іде мова, значився зареєстрованим, і що ніяких обмежень відносно нього виявлено не було (а. с. 12).

На повторний запит від 23 січня 2015 року повідомлено, що на автомобіль в НАІСДДАІ накладено обмеження у вигляді арешту; дата занесення операції на автоматизований облік 27 січня 2015 року (а. с. 16).

Арешт накладено на підставі виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_4 на користь ТОВ «ОТП Факторинг» заборгованості в сумі 61007, 40 доларів США та 25000 грн. постановою державного виконавця Першого міського відділу ДВС Хмельницького управління юстиції від 20 січня 2015 року (а. с. 86, 93).

Унаслідок цього у перереєстрації автомобіля позивачеві було відмовлено (а. с. 15).

За таких умов у частині відмови у визнанні за позивачем права власності на автомобіль рішення суду першої інстанції по суті є правильним, так як відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Поряд із цим слід ураховувати й те, що згідно з п. 43 Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200, від громадян на комісію приймаються транспортні засоби та їх складові частини, що мають ідентифікаційні номери, зареєстровані або зняті з обліку в ДАІ, за наявності, зокрема, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічного паспорта).

Водночас на комісію не приймаються транспортні засоби, щодо яких в установленому законом порядку повідомлено про накладення арешту або заборону зняття їх з обліку (п. 44 Порядку).

Пунктом 55 Порядку унормовано, що на продані транспортні засоби та їх складові частини, що мають ідентифікаційні номери, комісіонер видає покупцеві стосовно транспортних засобів, облік яких ведеться ДАІ, - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а також на зняті з обліку транспортні засоби номерні знаки для разових поїздок.

Крім зазначених документів, також видається сервісна книжка, довідка-рахунок, розрахунковий документ, який посвідчує факт купівлі транспортних засобів.

Відповідно до викладеного, після оформлення і отримання необхідних документів та передачі автомобіля у позивача на законних підставах виникло право власності на нього, незалежно від його подальшої реєстрації, про яку йдеться у вищезгаданому договорі купівлі-продажу.

Оскільки у встановленому законом порядку договори комісії, купівлі-продажу та будь-які інші документи видані позивачеві, визнані недійсними не були, і позивач не довів факту невизнання їх відповідачами, - його позов у частині визнання права власності на автомобіль не можна визнати обґрунтованим, а тому рішення суду в цій частині стосовно до ч. 2 ст. 308 ЦПК слід залишити без змін.

Разом з тим, мотивувальну частину рішення суду необхідно частково змінити, виключивши з неї висновок, який лежить поза межами заявленого позову і предмета доказування у справі, а саме про те, що при вчиненні правочинів щодо переходу права власності на спірний автомобіль ТОВ «Автотехстандарт» та ОСОБА_3 не дотримані істотні умови договорів комісії та купівлі-продажу, оскільки предметом указаних договорів є автомобіль, який знятий з обліку.

У частині ж відхилення позовних вимог про зняття арешту з автомобіля з рішенням суду погодитися не можна, так як суд ухвалив його, неправильно застосувавши норми матеріального права.

По-перше, суд не застосував при цьому норми Закону «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (далі Закону), які поряд із іншими нормативно-правовими актами, також розповсюджуються на спірні правовідносини.

Так, частиною 1 ст. 9 Закону передбачено, що предмет обтяження, право власності на який належить боржнику, може бути відчужений останнім, якщо інше не встановлено законом або договором.

У разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати особа, яка придбала це майно за відплатним договором, вважається, як зазначено у ч. 1 ст. 10 Закону, його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право на таке рухоме майно без обтяжень.

У свою чергу обтяжувач, права якого порушені внаслідок таких дій боржника, вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків (ч. 3 ст. 10 Закону).

Крім того, частинами 1 і 2 статті 12 Закону визначено, що взаємні права та обовязки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом.

Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим законом.

З огляду на перелічені норми Закону позивач є добросовісним набувачем автомобіля, оскільки на момент його придбання у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про його обтяження не було. Тому ОСОБА_3 слід вважати таким, що набув право власності на спірне майно без обтяжень.

По-друге, згідно з частинами 1 та 2 ст. 60 Закону «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту.

У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Таким чином, вимога позивача, який є титульним власником спірного майна, про зняття арешту з автомобіля підлягає задоволенню, а рішення суду в цій частині на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК скасуванню з ухвалення нового рішення.

Та обставина, що ОСОБА_4 провів відчуження автомобіля за наявності відносно нього незареєстрованого у той час обтяження, чинного для боржника і обтяжувача ТОВ «ОТП Факторинг», сама по собі не може братися до уваги, так як обтяжувач для захисту своїх прав не позбавлений можливості оспорити це відчуження в іншому провадженні.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути по 60 грн. 90 коп. з кожного на компенсацію сплаченого судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та по 30 грн. 45 коп. на компенсацію судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 88, 303, 304, 307, ч. 2 ст. 308, п. 4 ч. 1 ст. 309, ст. ст. 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 червня 2015 року в даній справі частково змінити, виключивши з його мотивувальної частини висновок суду про те, що при вчиненні правочинів щодо переходу права власності на спірний автомобіль ТОВ «Автотехстандарт» та ОСОБА_3 не дотримані істотні умови договорів комісії та купівлі-продажу, оскільки предметом указаних договорів є автомобіль, який знятий з обліку.

У частині вирішення судом спору про зняття арешту з майна рішення скасувати і ухвалити нове.

Арешт, накладений постановою державного виконавця Першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького управління юстиції від 20 січня 2015 року на автомобіль BMW 525і, 1992 року випуску, № кузова WBAHD51090BG26153, № двигуна 256S131397028, зняти.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5, Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотехстандарт», Першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції в Хмельницькій області на корись ОСОБА_3 по 60 грн. 90 коп. з кожного на компенсацію сплаченого судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та по 30 грн. 45 коп. на компенсацію судового збору за подання апеляційної скарги.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього дня на нього може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -