У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Нагорняк В.А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Корольовського районного суду

м. Житомира від 17 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 17 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Житомирської міської ради, ОСОБА_3 про скасування рішення та визнання недійсним державного акта про право власності на землю,

в с т а н о в и в :

У червні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Житомирської міської ради, ОСОБА_3 про скасування рішення та визнання недійсним державного акта про право власності на землю.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 18 грудня 1989 року згідно з договором купівлі-продажу він придбав у приватну власність частину будинку по АДРЕСА_1. Вказаний будинок разом допоміжними будівлями та спорудами розташований на земельній ділянці розміром 0,0134 га. 31 грудня 2004 року йому було видано державний акт про право власності на вказану земельну ділянку. Позивач вказував, що

ОСОБА_3 є власником суміжної земельної ділянки і неодноразово пред'являв до нього усні претензії на його частину земельної ділянки, де розміщено сарай, який межує з його земельною ділянкою. Зазначав, що під час судового розгляду іншої справи йому стало відомо, що його та ОСОБА_3 державні акти на право власності на належні їм земельні ділянки суперечили один одному щодо довжини зовнішньої межі земельної ділянки на

0,98 м. Оскільки державний акт на ім'я ОСОБА_4 який мешкає по АДРЕСА_2 було видано 05 травня 1994 року, а державний акт на ім'я ОСОБА_3 - 20 квітня 1998 року, то при приватизації вказаної земельної ділянки іншими співвласниками, серед яких і ОСОБА_3, необхідно було виходити саме з встановлених у 1994 році зовнішніх меж земельної ділянки. Вказував, що державний акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 порушує його права, оскільки за його державним актом межа між їхніми ділянками зміщена в сторону його ділянки, тому вважає, що вказаний державний акт підлягає визнанню недійсним, а рішення виконкому Житомирської міської ради від 26 березня

1998 року № 173 скасуванню.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 17 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 17 березня 2015 року, відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального права та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову про скасування рішення та визнання недійсним державного акта про право власності на землю, правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішили спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій та з їх оцінкою.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Житомирської міської ради, ОСОБА_3 про скасування рішення та визнання недійсним державного акта про право власності на землю.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.А. Нагорняк