АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 683/2347/14-ц
Провадження № 22-ц/792/79/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Власенка О.В.,

суддів: Юзюка О.М., Ярмолюка О.І.,

при секретарі: Шевчук Ю.Г.

з участю: прокурора,

представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

представника ТОВ "Енселко Агро" - Товмача В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22-ц/792/79/15 за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Енселко Агро", ОСОБА_1 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 14 листопада 2014 року у справі за позовом Старокостянтинівського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області, Головного управління державного земельного агентства у Хмельницькій області до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Енселко Агро", про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки орендодавцю.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

В серпні 2014 року Старокостянтинівський міжрайонний прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області, Головного управління державного земельного агентства у Хмельницькій області з позовом до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Енселко Агро" (далі - ТОВ "Енселко Агро"), про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки орендодавцю.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що прокуратурою було

__________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Сагайдак І.М. Провадження № 22-ц/792/79/15

Доповідач -Власенко О.В. Категорія № 47

проведено перевірку, якою встановлено, що 08.02.2011 року між Старокостянтинівською РДА та ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі. За умовами договору оренди, орендодавець надав орендарю, а останній прийняв в строкове платне користування до 7 лютого 2060 року на умовах оренди земельну ділянку, сільськогосподарського призначення, площею 94,997 га нормативно-грошовою оцінкою 2796615 грн. 73 коп., яка знаходиться в межах Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району для ведення фермерського господарства. Вказаний договір 01.07.2011 року зареєстрований в Управлінні Держкомзему у Старокостянтинівському районі за № 01068. В порушення умов договору відповідач не виконував обов'язок щодо своєчасного внесення плати за землю, у зв'язку з чим з 2011 року за ним рахується заборгованість в сумі 7980 грн.

З 15.11.2012 року відповідач ОСОБА_1 припинив фермерську діяльність та всупереч умовам договору оренди передав орендовану ним земельну ділянку без погодження з орендодавцем в суборенду ТОВ "Енселко Агро". На думку позивача, припинення відповідачем господарської діяльності з безпосереднього цільового використання орендованої земельної ділянки та передача ТОВ "Енселко Агро" функцій з її обробітку й оплати орендної плати орендодавцю виходить за межі господарської діяльності, яку може здійснювати орендар без погодження із орендодавцем та є підставою згідно з ст. 32 Закону України "Про оренду землі" для розірвання договору оренди землі.

Оскільки протиправні дії орендаря щодо передачі земельної ділянки в суборенду порушують встановлений порядок передачі, погодження і використання земельної ділянки державної власності, права власника землі щодо розпорядження нею та унеможливлює передачу землі добросовісному орендарю, прокурор звернувся до суду та просив розірвати договір оренди землі від 08.02.2011 року, укладений між Старокостянтинівською райдержадміністрацією та ОСОБА_1, стягнувши з останнього судові витрати.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 14 листопада 2014 року позов задоволено.

Ухвалено розірвати договір оренди земельної ділянки загальною площею 94,997 га, що розташована на території Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, укладений 8 лютого 2011 року між Старокостянтинівською районною державною адміністрацією Хмельницької області та ОСОБА_1, зареєстрований управлінням Держкомзему у Старокостянтинівському районі Хмельницької області від 1 липня 2011 року за № 01068.

Зобов'язано ОСОБА_1 повернути орендовану земельну ділянку, загальною площею 94,997 га, що розташована на території Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області орендодавцю - Старокостянтинівській районній державній адміністрації Хмельницької області.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ТОВ "Енселко Агро" вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати його і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Не погоджуючись із рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 14 листопада 2014 року, ОСОБА_1 також подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати його і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на те, що суд першої інстанції дійшов неправильних висновків та не в повному обсязі з'ясував обставини справи.

Колегія суддів вважає, що апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Енселко Агро" і ОСОБА_1 підлягають відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно з ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом вірно встановлені фактичні обставини справи, дана їм правильна оцінка, а його висновки узгоджуються з матеріалами справи і відповідають закону.

Встановлено, що 8 лютого 2011 року між Старокостянтинівською районною державною адміністрацією Хмельницької області (орендодавцем) та ОСОБА_1 (орендарем) було укладено договір оренди земельної ділянки (а.с.12-17), згідно з яким орендодавець, на підставі розпорядження голови Старокостянтинівської районної державної адміністрації № 78/2010 від 30.12.2010 року, передає, а орендар приймає земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 94,997 га, для ведення фермерського господарства у тимчасове користування на умовах оренди на строк до 07.02.2060 року для використання за цільовим призначенням; орендна плата вноситься орендарем у відповідності до вимог чинного законодавства, а саме: 112 грн. за один гектар землі, що складає 10640 грн. на рік, орендна плата виплачується щомісячно, рівними долями; орендар має право передавати земельну ділянку у суборенду без зміни цільового призначення за письмовою згодою орендодавця; зміна умов договору можлива за взаємною згодою сторін (п.п. 1.1,2.1,3.1,4.1-4.3,9.2.1,12.1).Вказаний договір оренди землі 01.07.2011 року було зареєстровано в управлінні Держкомзему у Старокостянтинівському районі Хмельницької області за № 01068.

Встановлено також, що 01.02.2012 року ОСОБА_1 передав орендовану ним земельну ділянку в суборенду ТОВ "Енселко Агро", що підтверджується договором суборенди землі від 01.02.2012 року (а.с.5-11), який зареєстровано в управлінні Держкомзему у Старокостянтинівському районі Хмельницької області за № 937.

Таким чином, на момент передачі земельної ділянки в суборенду, ОСОБА_1 на порушення вимог договору оренди землі (п.9.1.2) не запитував на це письмової згоди орендодавця, відповідно останній такої згоди не надавав.

Зазначені обставини сторонами не заперечуються і підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Крім цього, встановлено, що в період з 01.07.2011 року по квітень 2012 року, ОСОБА_1 лише один раз сплатив орендну плату в сумі 886 грн. 66 коп, а тому виникла заборгованість в розмірі 7093 грн. 36 коп., що підтверджується відповідними повідомленнями сільського голови с. Сербинівка ОСОБА_5 та сільського голови ОСОБА_6 (а.с.38,39), тому безпідставними є посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 про те, що заборгованість по орендній платі не мала систематичного характеру, а в матеріалах справи відсутні будь-які докази існування такої заборгованості.

Крім цього, встановлено, що 15.11.2012 року фермерське господарство "Калина", головою якого був ОСОБА_1, припинило свою діяльність, що підтверджується витягами з Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців серії АГ №№№ 370709, 370710,370711 (а.с.23-25).

Згідно з ч. 3 ст. 792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Встановлено, що таким законом є Закон України "Про оренду землі" № 161-ХІV від 06.10.1998 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України "Про оренду землі", орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

Згідно з ч. 1 ст. 24 цього ж Закону, орендодавець має право вимагати від орендаря безпосереднього використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди та своєчасного внесення орендної плати.

Згідно з ч. 1 ст. 8 цього ж Закону, орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем в суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 цього ж Закону, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору.

Задовольняючи позовні вимоги в частині розірвання договору оренди землі, суд першої інстанції виходив з того, що з квітня 2012 року ОСОБА_1 господарської діяльності з безпосереднього використання орендованої земельної ділянки не здійснював, орендована ним земельна ділянка оброблялась ТОВ "Енселко Агро", яке сплачувало орендну плату за спірним договором оренди землі, ОСОБА_1, без письмової згоди орендодавця, передав орендовану ним земельну ділянку в користування ТОВ "Енселко Агро", тобто суд вважав, що орендар порушив права орендодавця, визначені ст.ст. 24, 25 Закону України "Про оренду землі", а тому виходячи з вимог ч. 1 ст.32 цього ж Закону, є підстави для розірвання договору оренди землі, укладеного між Старокостянтинівською районною державною адміністрацією Хмельницької області (орендодавцем) та ОСОБА_1 (орендарем).

Вказаний висновок суду першої інстанції узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду України № 166цс13 від 12.02.2014 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, є обов`язковою для всіх судів України, а саме: виходячи зі змісту статей 24 та 25 закону України від 6 жовтня 1998 року № 161-ХІV "Про оренду землі" (далі - Закон № 161-ХІV) припинення орендарем господарської діяльності з безпосереднього цільового використання орендованої земельної ділянки та передача третім особам функцій з її обробітку й оплати орендної плати орендодавцю, виходить за межі господарської діяльності, яку може здійснювати орендар без погодження з орендодавцем, та є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки за статтею 32 Закону № 161-ХІV.

Правильним, на думку колегії суддів, є висновок суду першої інстанції про те, що оскільки договір оренди землі від 08.02.2011 року розривається за рішенням суду, тобто підстава набуття у оренду ОСОБА_1 земельної ділянки площею 94, 997 га відпала, він зобов`язаний повернути її орендодавцю, а саме Старокостянтинівській районній державній адміністрації Хмельницької області (ч. 1 ст. 34 Закон № 161-ХІV).

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає, що не заслуговують на увагу через безпідставність і необґрунтованість доводи апеляційних скарг в частині того, що прокурор не мав права звертатися до суду з позовом в інтересах держави в особі Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області та Головного управління Державного земельного агентства у Хмельницькій області, оскільки ці доводи спростовуються рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/99 від 08.04.1999 року, та ч. 2 ст. 45 ЦПК України; щодо надання 30.07.2014 року Старокостянтинівською райдержадміністрацією письмової згоди на передачу спірної земельної ділянки в суборенду, оскільки ця згода 11.08.2014 року була відкликана як помилкова, крім цього, на момент укладення договору суборенди спірної земельної ділянки - 01.02.2012 року. орендар такої згоди не запитував, а орендодавець відповідно такої письмової згоди не надавав; доводи апеляційної скарги в частині того, що орендну плату упродовж 2013-2014 років сплачував ОСОБА_1, а не ТОВ "Енселко Агро", оскільки з пояснень представника ТОВ "Енселко Агро" ОСОБА_7 в судовому засіданні встановлено, що саме ТОВ "Енселко Агро" здійснювало від імені ОСОБА_1 сплату орендної плати.

Інші доводи апеляційних скарг також не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційних скарг для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Енселко Агро" і ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 14 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.В. Власенко