№ 2-834-15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.04.2015 року Солом'янський районний суд м. Києва
в складі головуючого судді Бобровник О. В.
при секретарі: Мурга Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення різниці заборгованості за кредитним договором, суд
Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача 324 470,36 грн. заборгованості за кредитним договором.
Посилається в позові на те, що 23.05.2008 року між банком та відповідачем був укладений Кредитний договір №1629.
За умовами договору відповідачу був наданий кредит в сумі 4 200 000 грн. строком на 120 місяців з терміном погашення кредиту не пізніше 22.05.2018 року під 18,5% річних.
Додатковими договорами №№1, 2, 3 були змінені умови кредитного договору щодо порядку та умов погашення кредиту, а також відсоткової ставки.
21.02.2012 року позивач звертався з позовною заявою до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача. Рішенням суду від 19.08.2013 року було стягнуто з відповідача заборгованість за тілом кредиту, відсотки та пеню по 27.06.2013 року включно, також в рахунок погашення заборгованості відповідача перед позивачем звернуто стягнення на предмет іпотеки, який належить майновому поручителю.
Вищезазначене рішення суду набрало законної сили 12.12.2013 року.
Однак за період з 28 червня 2013 року по 12 грудня 2013 року (включно) нараховані, відсотки та пеня:
· простроченні відсотки за користування кредитом у сумі 100 899,47 грн.;
· пеня за прострочення сплати чергових платежів (тіла кредиту) у сумі 123 421,90 грн.;
· пеня за прострочення сплати відсотків за користування кредитом у сумі 96 936,41 грн.;
Загальна сума різниці заборгованості по кредиту, а саме: відсотки та пеня, становить на 321 257,78 грн.
Враховуючи викладене вище, просить задовольнити позов.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи судом повідомлялась.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та постановлення заочного рішення відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України .
Судом встановлено, що 23.05.2008 року між банком та відповідачем був укладений Кредитний договір №1629.
За умовами договору відповідачу був наданий кредит в сумі 4 200 000 грн. строком на 120 місяців з терміном погашення кредиту не пізніше 22.05.2018 року під 18,5% річних (а.с. 10-11).
Додатковими договорами №№1, 2, 3, 4 були змінені умови кредитного договору щодо порядку та умов погашення кредиту, а також відсоткової ставки (а.с. 12,13,14,15).
21.02.2012 року позивач звертався з позовною заявою до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача. Рішенням суду від 19.08.2013 року було стягнуто з відповідача заборгованість за тілом кредиту, відсотки та пеню по 27.06.2013 року включно, також в рахунок погашення заборгованості відповідача перед позивачем звернуто стягнення на предмет іпотеки, який належить майновому поручителю(а.с. 16-19).
Вищезазначене рішення суду набрало законної сили 12.12.2013 року.
Однак за період з 28 червня 2013 року по 12 грудня 2013 року (включно) нараховані, відсотки та пеня:
· простроченні відсотки за користування кредитом у сумі 100 899,47 грн.;
· пеня за прострочення сплати чергових платежів (тіла кредиту) у сумі 123 421,90 грн.;
· пеня за прострочення сплати відсотків за користування кредитом у сумі 96 936,41 грн.;
Загальна сума різниці заборгованості по кредиту, а саме: відсотки та пеня, становить на 321 257,78 грн. (а.с. 7-8)
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти/кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
На момент звернення позивача до суду з даною вимогою відповідач свої зобов'язання перед банком не виконав.
З цього випливає, що не дивлячись на ухвалення судом рішення про стягнення з нього заборгованості, зобов'язання відповідача перед банком свого існування не припинило.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти.
Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Виходячи з викладеного вище, суд вважає, що набрання рішенням суду про стягнення грошового боргу не є підставою для припинення грошового зобов'язання відповідача перед банком, а тому вона має нести обов'язок по відшкодуванню суми заборгованості, не охопленої рішенням суду від 19.08.2013 року.
Керуючись ст. ст. 526, 536, 1054 ЦК України, ст. ст. 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» 321 257,78 грн. заборгованості за кредитним договором та 3 212,58 грн. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення.
Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: