АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22ц/791/391/15 Головуючий в суді І інстанції: Гаврилов Д.В.
Категорія: 19 Доповідач: Чиркова К.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року лютого місяця 10 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Чиркової К.Г.

Суддів: Пузанової Л.В.

Фурман Т.Г.

при секретарі: Бараш Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 18 грудня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватне підприємство «Віжес» про стягнення заборгованості за договором поставки,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватне підприємство «Віжес» про стягнення заборгованості за договором поставки, посилаючись на те, що 26.08.2010 року між приватним підприємством «Віжес» та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 укладено договір поставки №54/8 відповідно до якого підприємство зобов'язалося проводити поставку товару, а відповідач прийняти та оплати вартість товару (а.с.5-6).

Строк дії договору сторони обумовили до 31.12.2010 року, у випадку якщо розрахунки до договору зроблені не в повному обсязі, то дія договору продовжується до повного закінчення розрахунків.

Умови договору приватним підприємством «Віжес» виконано, поставлено товар на суму 9075 грн., що підтверджено відповідним видатковими накладними, а відповідач здійснив лише часткову оплату товару на суму 4000 грн.

03.07.2014 року первісний кредитор приватне підприємство «Віжес» відступив позивачу у справі право вимоги за договором поставки №54/8, про заміну кредитора у зобов'язанні, відповідач був повідомлений 15.07.2014 року(а. с. 21-23).

Направлені претензії - вимоги погасити заборгованість залишені відповідачем без задоволення.

З огляду на викладене та з урахуванням уточнених позовних вимог позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в сумі 5445 грн. і судові витрати.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 18 грудня 2014 року позов задоволено.

Судом стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором поставки №54/8 від 26.08.2010 року в сумі 5445 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Зокрема, суд не врахував його прохання та не витребував у позивача відповідні документи щодо проведеної ним оплати за поставлений товар, що привело до неправильного вирішення спору.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_4 її доводів не визнав і просить відхилити, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом установлено, що 26.08.2010 року між приватним підприємством «Віжес» та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 укладено договір поставки №54/8, відповідно до якого підприємство зобов'язалося проводити поставку товару, а відповідач прийняти та оплати вартість товару.

Строк дії договору сторони обумовили до 31.12.2010 року, у випадку якщо розрахунки до договору зроблені не в повному обсязі, то дія договору продовжується до повного закінчення розрахунків (а.с.5-6).

Умови договору приватним підприємством «Віжес» виконано, поставлено товар на суму 9075 грн., що підтверджено відповідним видатковими та податковими накладними, а відповідач здійснив лише часткову оплату товару на суму 3630 грн. (а.с. 7-14).

Вимоги про добровільне погашення заборгованості за договором поставки направлялася відповідачу 04.11.2013 року, проте залишені ним без відповідного реагування (а.с. 17).

Згідно до п1.ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передавання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).

03.07.2014 року первісний кредитор приватне підприємство «Віжес» відступив ОСОБА_5 право вимоги за договором поставки №54/8 на суму 9075 грн.

Про заміну кредитора у зобов'язанні відповідач був повідомлений 15.07.2014 року, а лист - вимога про погашення боргу направлена 27.08.2014 року ( а.с. 21-23).

Враховуючи, що за встановленими судом обставинами справи підтверджено, що умови договору приватним підприємством «Віжес» виконано, поставлено товар на суму 9075 грн., а відповідач здійснив лише часткову оплату товару на суму 3630 грн., суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що новий кредитор має право вимагати стягнення витребуваних сум.

Заперечуючи проти позову відповідач, не надав належних та допустимих доказів на підтвердження повної оплати за отриманий товар, що відповідно до положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України є його обов'язком.

Висновки суду відповідають обставинам справи в межах наданих сторонами доказів та нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, доказах, і як такі, що висновки суду не спростовують підлягають відхиленню.

Посилання апелянта на те, що судом не були досліджені касові розрахункові документи позивача не заслуговують на увагу, оскільки відповідач, як фізична особа - підприємець зобов'язаний здійснювати торгівельні операції та вести їх відповідний облік, однак на підтвердження проведеної оплати за отриманий товар не надав суду свої касові розрахункові, чи інші відповідні документи про оплату ним вартості товару отриманого за накладними і в процесі розгляду справи не здійснив відповідну звірку із первісним кредитором.

Такими, що не заслуговують на увагу є доводи апеляційного скарги відносно того, що судом не врахована надана відповідачем квитанція від 13.05.2013 року про сплату 2000 грн. за отриману продукцію по накладній за №21561, оскільки згідно до матеріалів зазначена сума врахована первісним кредитором при визначенні суми боргу, докази зворотного в матеріалах справи відсутні (а.с. 19).

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування та ухвалення нового рішення не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 18 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Суддя: