Справа № 226/105/15-ц
Справа № 2/226/138/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2015 року Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Перекупка І.Г.,

при секретарі Трифоновій І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Димитров справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах недієздатного ОСОБА_2 та неповнолітньої ОСОБА_3 до Димитровської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду в інтересах недієздатного ОСОБА_2 та неповнолітньої ОСОБА_3 з позовом до відповідача Димитровської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_6 року помер її чоловік - ОСОБА_5, який постійно по день смерті мешкав за адресою: АДРЕСА_1. Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1. Зазначену квартиру чоловік позивача придбав у ОСОБА_6, 22 липня 2000 року за договором купівлі-продажу, який було укладено на Регіональній товарній біржі «Юго-Восток». Позивач з моменту придбання квартири постійно мешкала та до теперішнього часу мешкає у квартирі разом зі своїми дітьми: ОСОБА_2, 1994 року народження та ОСОБА_3, 2005 року народження. Відповідно до рішення Димитровського міського суду Донецької області від 14.10.2014 року за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1. 25 грудня 2014 року рішенням Димитровського міського суду визнано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, недієздатним, встановлено над ним опіку та призначено опікуном ОСОБА_1. Відповідно до статті 1268 ЦК України, як спадкоємець першої черги за законом, в установлений законом шестимісячний строк, вона та діти померлого ОСОБА_5 фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, розпоряджаються речами домашньої обстановки та вжитку. Просила суд визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 в порядку спадкування право власності по 1/3 частці на квартиру АДРЕСА_1.

Позивач та представник позивача до судового засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача до судового засідання не з'явився, надав до судового засідання заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає.

Дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22 липня 2000 року регіональною товарною біржею «Юго-Восток» укладена угода купівлі-продажу квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1, згідно з якою ОСОБА_6 продала, а ОСОБА_5 купив зазначену квартиру (а.с. 20).

Своє право власності на квартиру, ОСОБА_5 зареєстрував у БТІ м.Димитров 25 жовтня 2000 року (а.с. 21,21а,22-23).

ІНФОРМАЦІЯ_6 року чоловік позивача ОСОБА_5 помер (а.с. 18,19).

Позивач, разом з дітьми ОСОБА_2, 1994 року народження та ОСОБА_3, 2005 року народження зареєстровані та мешкають за адресою: АДРЕСА_1 з 6 грудня 2005 року(а.с. 14,15,29).

Відповідно до рішення Димитровського міського суду Донецької області від 14.10.2014 року за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 Донецької області (а.с.30-31).

25 грудня 2014 року рішенням Димитровського міського суду визнано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, недієздатним, встановлено над ним опіку та призначено опікуном ОСОБА_1 (а.с.32).

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси осіб, які звернулися до суду у спосіб, визначений законами України.

Оскільки правовідносини щодо відчуження квартири виникли до 1 січня 2004 року, то суд вважає, що при вирішенні спору, відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року необхідно керуватися нормами Цивільного Кодексу УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 153 ЦК УРСР, договір вважається укладеним, коли мiж сторонами в потрiбнiй в належному випадку формi досягнута угода з усіх істотних умов.

За змістом статті 224 ЦК УРСР iстотними умовами для укладення договору купівлi-продажу є передача продавцем майна у власнiсть покупця i обов'язок покупця прийняти майно i сплатити за нього певну грошову суму.

Суд вважає, що сторони договору, уклавши договiр купівлi - продажу квартири, досягли згоди з усіх істотних умов договору, оскільки договiр мiж ними був пiдписаний добровiльно, без примусу, вимоги про визнання його у майбутньому недiйсним вiд сторiн не заявлялись.

Відповідно до частини другої статті 47 ЦК УРСР якщо одна iз сторiн договору повнiстю або частково виконала угоду, яка потребує нотарiального оформлення, а друга сторона ухиляється вiд нотарiального оформлення угоди, то суд вправi визнати цю угоду дiйсною.

Відповідно до статті 227 ЦК УРСР договiр купівлi-продажу жилого будинку повинен бути нотарiально оформлений, якщо хоча б однiєю iз сторiн є громадянин.

Згідно з вимогами ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 є його дружина - ОСОБА_1, діти померлого ОСОБА_2, 1994 року народження та ОСОБА_3, 2005 року народження. Відповідно до рішення Димитровського міського суду Донецької області від 14.10.2014 року за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 Донецької області (а.с.30-31).

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню і за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 необхідно визнати право власності по 1/3 частці на квартиру 31 будинку 20 на м-ні «Молодіжний» місто Димитров Донецької області.

На підставі ст.ст.392, 1223, 1261, 1267-1270 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, яка діє в інтересах недієздатного ОСОБА_2 та неповнолітньої ОСОБА_3 до Димитровської міської ради про визнання права власності в порядку спадкуваннязадовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, в порядку спадкування право власності по 1/3 частці на квартиру АДРЕСА_1 яка належала на підставі договору купівлі-продажу квартири від 22 липня 2000 року ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Г.Перекупка