У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 17 грудня 2014 року у справі за позовом Київського квартирно - експлуатаційного управління Міністерства оборони України до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1, Васильківська районна державна адміністрація Васильківського району Київської області як орган опіки та піклування, про виселення без надання іншого житлового приміщення,

в с т а н о в и в :

У травні 2012 року Київське квартирно-експлуатаційне управління Міністерства оборони України звернулось в суду із позовом, який у подальшому уточнило, про виселення ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 без надання іншого житлового приміщення. Зазначало, що підставою для вселення колишнього військовослужбовця ОСОБА_2 та його родини у квартиру АДРЕСА_1, був лише оглядовий ордер, виданий начальником Васильківського гарнізону та наказ начальника Васильківського гарнізону № 126 від 10 грудня 2009 року «Щодо закріплення службового житла за окремим військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1», що суперечить чинному законодавству в частині надання у користування службового житла лише на підставі спеціального ордеру, який є єдиною підставою для вселення у службове житлове приміщення. Оскільки рішення уповноваженого органу щодо включення спірного житлового приміщення до числа службових не приймалось, спеціальний ордер на вселення відповідачів до указаної квартири не видавався, на час надходження квартири на розподіл майор ОСОБА_2 вже був звільнений у запас, проте самоправно заселився до спірної квартири, просило задовольнити позов.

У листопаді 2012 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись в суд у своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 з зустрічним позовом до Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України про визнання права користування спірною квартирою. Вказували, що згідно рішення Міністра оборони України № 234 від 26 січня 2012 року за начальником повітряно-вогневої і тактичної підготовки військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_2 відповідно до усного доручення Президента України та на підставі наказу начальника Васильківського гарнізону № 126 від 10 грудня 2009 року була закріплена квартира АДРЕСА_2 та надано дозвіл на проживання в ній. Оскільки родина ОСОБА_2 вселилась до спірного приміщення з дозволу уповноваженої особи та у відповідності до вимог чинного законодавства, просили задовольнити позов.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 березня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 19 червня 2013 року, у задоволенні позову Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України та зустрічного позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 листопада 2013 року касаційну скаргу Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оброни України, задоволено частково.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 березня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 19 червня 2013 року в частині вирішення позову Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оброни України про виселення без надання іншого житлового приміщення скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині рішення залишено без змін.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 серпня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 17 грудня 2014 року, у задоволенні позову Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оброни України про виселення без надання іншого житлового приміщення відмовлено.

У касаційній скарзі Міністерство оборони України просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про виселення ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 без надання іншого житлового приміщення, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також врахувавши обставини справи, обґрунтовано відмовив у позові з підстав, заявлених у позові.

Ухвалюючи рішення у справі, суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалили законні й обґрунтовані рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Міністерству оборони України у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1, Васильківська районна державна адміністрація Васильківського району Київської області як орган опіки та піклування, про виселення без надання іншого житлового приміщення, за касаційною скаргою на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 17 грудня 2014 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак