У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 року суддя Подільського районного суду м.Києва Декаленко В. С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним, третя особа: ПАТ «Дельта Банк»,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору дійсним.

Дослідивши матеріали позовної заяви, приходжу до висновку, що вона (позовна заява) подана з порушенням вимог чинного цивільно-процесуального законодавства, які ставляться до її форми та змісту, а тому підлягає залишенню без руху для усунення недоліків, виходячи з наступних підстав.

Стаття третя ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 118 ЦПК України, позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції, де вона реєструється, з дотриманням порядку, встановленого частинами другою і третьою статті 11-1 цього Кодексу, та не пізніше наступного дня передається визначеному судді.

Статті 119 та 120 ЦПК України встановлюють обов'язкові вимоги до змісту та форми позовної заяви, обов'язок дотримання яких покладається на позивача.

Так частина п'ята статті 119 ЦПК України, зокрема визначає, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2015 рік», з 01.01.2015 року в Україні встановлено мінімальну заробітну плату в розмір 1 218,00 грн.

Як вбачається зі змісту поданої позивачем до суду позовної заяви вимоги в ній носять немайновий характер, у зв'язку з чим сума судового збору, яка підлягає сплаті за її подання до суду складає 487, 20 грн.

Мною встановлено, що позивачем незважаючи на вимоги вищезазначених норм цивільно-процесуального закону та роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, не надано до суду документ, що підтверджує сплату судового збору в розмірі встановленому ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», а саме 487, 20 грн., а той документ який наданий, не може бути взятий мною до уваги, оскільки судовий збір сплачено не за місцем розгляду справи, а на розрахунковий рахунок ГУ ДКСУ у Харківській області.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява не може вважатися такою, що відповідає вимогам чинного цивільно-процесуального законодавства, які ставляться до її форми та змісту.

Стаття 121 ЦПК України визначає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 5 своєї Постанови від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснив, що частиною першою статті 9 Закону № 3674-VI передбачено сплату судового збору за місцем розгляду справи із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. При цьому місце розгляду справи судом визначається відповідно до вимог закону, зокрема статей 107 - 114, 251, 257, 260, 269, 287, 291, 323, 363, 389-1, 389-7, 392, 400 ЦПК. Встановивши, що судовий збір сплачено не за місцем розгляду справи, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без руху та пропонує сплатити судовий збір до бюджету за місцем розгляду справи (стаття 121 ЦПК) і одночасно цією ж ухвалою відповідно до Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного або місцевого бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 року за № 1650/24182, вирішує питання про повернення помилково сплаченого судового збору.

Враховуючи зазначені роз'яснення Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а також ту обставину, що мною встановлено, що судовий збір сплачений позивачем не за місцем розгляду справи, він підлягає поверненню останньому відповідно до вимог наказу Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 року за № 1650/24182, як помилково сплачений.

На підставі викладеного, ст.ст. 4, 6 ЗУ «Про судовий збір», наказу Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 року за № 1650/24182, керуючись ст.ст. 3, 11, 118, 119, 120, 121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним, третя особа: ПАТ «Дельта Банк» - залишити без руху.

Надати позивачу строк в 2 (два) дні з дня отримання ухвали, для усунення недоліків, а саме для надання документу, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 487, 20 грн. на р/р УДКСУ у Подільському районі м. Києва № 0008, МФО 820019, код 37975298, ГУ ДКСУ у м. Києві.

Роз'яснити позивачу, що в разі невиконання вимог ухвали в указаний термін, матеріали позовної заяви будуть вважатись неподаними і повернуті йому.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 487, 20 грн., сплачений відповідно до Квитанції № 0.0.451872400.1 від 22.10.2015 року на р/р ГУ ДКСУ у Харківській області № 0005, МФО 851011, код 37999680.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяВ. С. Декаленко