Провадження № 2/760/5629/15
14 грудня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва
у складі головуючого судді - Букіної О.М.
при секретарі - Січкар Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції м. Києва, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк», УДАІ м. Києва про визнання права власності та звільнення майна з-під арешту,-
11.11.2015 року Солом'янським районним судом м. Києва було винесено рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції м. Києва, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк», УДАІ м. Києва про визнання права власності та звільнення майна з-під арешту, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено.
03.12.2015 року на адресу Солом'янського районного суду м. Києва повернулася вищезазначена цивільна справа, відповідно до ухвали Апеляційного суду м. Києва від 27.11.2015 року для належного дооформлення.
В ухвалі Апеляційного суду м. Києва від 27.11.2015 року зазначено про необхідність ухвалення додаткового рішення для вирішення питання щодо стягнення судових витрат за заявлену вимогу майнового характеру.
Сторони в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд до відома не поставили.
Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, оскільки їх неявка не перешкоджає її розгляду .
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до п. 1. ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Рішенням Солом'янського районного суду м. Києві від 11.11.2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено повністю.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позов ОСОБА_1 складається з вимоги майнового характеру - визнання права власності на автомобіль, а також вимоги немайнового - зняття з автомобіля арешту.

Судом встановлено, що при поданні даної позовної заяви позивачем сплачено судовий збір лише за одну вимогу немайнового характеру, а саме у розмірі 243,60 грн.

Докази сплати судового збору за вимогу майнового характеру в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції чинній на час подання позову, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру становила 1 % ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня календарного року , а позовної заяви немайнового характеру складала 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Також, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року роз'яснено, що якщо факт недоплати судового збору з'ясовано судом у процесі розгляду прийнятої заява (скарги), суд залежно від конкретних обставин справи може зокрема стягнута належну суму судового збору за результатами вирішення спору з урахуванням положень статті 88 ЦПК України (п. 28).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь Держави судовий збір за вимогу майнового характеру в розмірі 1200,00 грн., що становить 1% від ціни позову.

На підставі викладеного керуючись ст. 220 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд, -

В И Р І Ш И В:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Держави суму судового збору в розмірі 1200,00 гривень.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: