провадження № 2/760/5117/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 липня 2015 року м. Київ
Солом'янський районний суд м. Києва у складі судді Шевченко Л. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу, ухвалив таке рішення.
Позиції осіб, які беруть участь у справі:
15.06.2015 позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 3 376,38 грн.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04.06.2014 по пр-ту Г. Сталінграда сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «ГАЗ», д/н НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Дайхатсу», д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2
Внаслідок ДТП транспортному засобу «Дайхатсу», д/н НОМЕР_2, були завдані механічні пошкодження, а його власнику ОСОБА_2 - матеріальний збиток.
Відповідно до постанови Оболонського районного суду м. Києва від 04.07.2014 ОСОБА_1 визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ГАЗ», д/н НОМЕР_1 ОСОБА_1, на момент ДТП була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Провідна».
05.06.2014 ОСОБА_2 подала до ПАТ «Страхова компанія «Провідна» заяву про виплату страхового відшкодування.
30.07.2014 позивач здійснив виплату страхового відшкодування власнику транспортного засобу «Дайхатсу», д/н НОМЕР_2, ОСОБА_2 у розмірі 3 376,38 грн.
Відповідач всупереч підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не повідомив позивача про ДТП, що сталася 04.06.2014, та не надав будь-які документальні підтвердження того, що відповідач не мав змоги виконати обов'язок повідомити позивача про ДТП у відповідні строки.
У зв'язку з невиконанням вимог вищезазначеного закону у страховика виникло право подати регресний позов до страхувальника.
Враховуючи вищевикладене, позивач просив стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 3 376,38 грн.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав клопотання про розгляд справи без його участі та зазначив, що проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 31).
Відповідно до вимог частини дев'ятої статті 74 ЦПК відповідач викликався в суд через оголошення у друкованому засобі масової інформації «Урядовий кур'єр» від 23.07.2015, №132 (а.с. 32).
Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином.
Відповідно до частини першої статті 224 ЦПК «у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи».
Враховуючи ці обставини та зважаючи на думку представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутності відповідача, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
З'ясувавши обставини справи, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд
04.06.2014 по пр-ту Г. Сталінграда сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «ГАЗ», д/н НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Дайхатсу», д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 Цей факт підтверджується довідкою ВДАІ Оболонського району у м. Києві № 9396117 про дорожньо-транспортну пригоду від 9396117 (а.с. 7).
Відповідно до постанови Оболонського районного суду м. Києва від 04.07.2014 ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та до нього застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.8).
Автомобіль «Дайхатсу», д/н НОМЕР_2, внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою ДАІ від 04.06.2014 (а.с. 6).
Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АС/4068897 цивільна-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована у ПАТ «Страхова компанія «Провідна».
За вказаним полісом ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 50 000,00 грн. та розмір франшизи становить 500 грн (а.с. 5).
На виконання вимог Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач відшкодував ОСОБА_2 шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної у розмірі 3 376,38 грн. Цей факт підтверджується платіжним дорученням № 0035276 від 30.07.2014 та відомістю № ВПТ-010831 від 30.07.2014 (а.с.15).
Встановивши усі обставини справи та здійснивши загальну оцінку доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити у повному обсязі з таких підстав.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» «у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи».
За правилами статті 12 вищезазначеного Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.
Факти обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності ОСОБА_1, настання страхового випадку та виплати суми страхового відшкодування ОСОБА_2 встановлені судом.
Підпункт 33.1.4 пункту 33.1. статті 33 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.
Суд встановив, що відповідач всупереч нормам чинного законодавства не повідомив позивача про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце по проспекту Г. Сталінграда та не надав будь-які документи, які підтверджують поважність неповідомлення про факт дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно з абзацом «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.
Верховний Суд України у постанові від 12.02.2014 у справі № 6-1цс14 вказав, що «виходячи з аналізу статей 33, 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції з 18 вересня 2011 по 8 січня 2012 року), слід зазначити, що у зв'язку із внесеними до цього Закону змінами було збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП.
Неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування", не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову».
Висновок щодо застосування норм права, викладений у вищезазначеній постанові Верховного Суду України, відповідно до вимог статті 360-7 враховується судом при розгляді цієї справи.
З урахуванням викладеного суд робить висновок про необхідність захистити порушені права позивача в обраний ним спосіб судового захисту, що відповідає статті 16 ЦК.
Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.
Розподіляючи судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд зазначає, що з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60 грн. та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, у розмірі 420 грн.
Керуючись Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статтями 1, 4-11, 18, 57-66, 74, 79, 88, 157-196, 208, 209, 212-215, 218, 224-226, 360-7 ЦПК, суд
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу - задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем у загальному порядку.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду міста Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. В. Шевченко