Справа № 127/4208/14-ц
Провадження № 6/127/469/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Борисюк І.Е.,

за участю: секретаря Пєскова Є.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження керівника боржника у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 із поданням про тимчасове обмеження керівника ДП «Вінницький авіаційний завод «ВІАЗ» ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань.

Подання мотивоване тим, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області перебуває зведене виконавче провадження № 34239593 за яким боржником виступає ДП «Вінницький авіаційний завод «ВІАЗ» до складу якого входять 29 виконавчих проваджень на загальну суму 927 729, 05 гривень.На адресу боржника: м. Вінниця, вул. Чехова, 7, направлялись копії постанов про відкриття виконавчих проваджень, на які відповіді, щодо виконання не надавались, боржник до відділу не зявлявся. Рішення суду в добровільний термін та станом на сьогоднішній день не виконані в повному обсязі, оскільки проплачені кошти в сумі лише 107 172, 43 гривень.

Вище викладене й стало підставою для звернення державного виконавця до суду з поданням про обмеження керівника ДП «Вінницький авіаційний завод «ВІАЗ» ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань.

Згідно ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

В судове засідання головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 не зявилася, хоча про час та місце розгляду подання повідомлялася завчасно та належним чином. Однак, в поданні головний державний виконавець зазначила про розгляд справи у її відсутність.

Розглянувши подання, суд приходить до висновку, що в його задоволенні слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області перебуває зведене виконавче провадження № 34239593 про стягнення з боржника ДП «Вінницький авіаційний завод «ВІАЗ» 927 729, 05 гривень.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 2 протоколу № 4 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зазначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Частиною 1 ст. 377-1 ЦПК України передбачено право державного виконавця на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Стаття 32 Закону України «Про виконавче провадження» закріплює заходи примусового виконання рішень.

Відповідно до підпункту «г» п. 11.1.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, подання державного виконавця, зокрема, має містити підтвердження факту ухилення боржника від виконання зобовязань.

В той же час, згідно п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Суду не надано доказів того, що у керівника боржника є всі реальні можливості (наявність майна, грошових коштів тощо) виконати боргові зобовязання і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини, а також наявність з боку керівника боржника свідомих діянь дій або бездіяльності), спрямованих на невиконання обовязку у виконавчому провадженні, що може вважатись ухиленням боржника від виконання зобовязань, покладених на нього судовими рішеннями.

Отже, з погляду значення словосполучення «ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», позначає з обєктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків. У звязку з цим і здійснюється примусове виконання. Особа, яка має невиконані зобовязання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст .10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання».

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання.

Згідно ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Суду не надано жодних доказів, які б давали підстави вважати, що боржник отримав постанови про відкриття виконавчих проваджень, що йому відомо які суми і яким чином він має сплачувати стягувачам.

Додані до подання копії рекомендованих повідомлень не підтверджують отримання боржником постанов про відкриття виконавчих проваджень, враховуючи відсутність зазначення у повідомленнях що саме було направлено конвертом із цим повідомленням.

З подання, поданого головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1, вбачається відсутність будь-яких даних про суму заборгованості станом на момент звернення до суду із поданням, а також належні докази ухилення керівника ДП «Вінницький авіаційний завод «ВІАЗ»від виконання зобовязань, покладених на неї судовими рішеннями. Суду не надано доказів того, що керівник юридичної особи боржника може виїхати за межі України, не виконавши вказані зобовязання.

З матеріалів подання вбачається наявність накладених державним виконавцем арештів на рахунки боржника в банківських установах та накладення арешту, на кошти, що перебувають у касі боржника або надходять до неї. Однак, суду не надано доказів вчинення державним виконавцем визначених Законом України «Про виконавче провадження» відповідних дій після виявлення майна, належного на праві власності боржнику. Зокрема, не зясовано наявність/відсутність коштів на рахунках боржника в банківських установах та в касі боржника.

Враховуючи вищевказані обставини і зважаючи на положення вказаних норм, суд приходить до переконання про відсутність достатніх підстав для задоволення даного подання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 2 протоколу № 4 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод,Законом України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст. 377-1 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити головному державному виконавцю відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 в задоволенні подання про тимчасове обмеження керівника ДП «Вінницький авіаційний завод «ВІАЗ» ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов'язань.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: