Справа № 664/2945/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року Цюрупинський районний суд

Херсонської області

у складі: судді Никифорова Є.О.,

при секретарі Імшеницькій К.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Цюрупинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про виділ в натурі частини житлового будинку та поділ земельної ділянки в натурі,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в якому просить здійснити поділ земельної ділянки площею 0,10 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває у спільній сумісній власності сторін. В ході розгляду справи позивач доповнила позовні вимоги та просила також виділити їй в натурі 23/100 частини житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці 0,10 га.

Позивач та її представники позовні вимоги підтримали та пояснили, що позивач є власником 23/100 частини житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці 0,10 га. на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 16.09.2000 року після смерті її чоловіка ОСОБА_7, право власності якого на 23/100 частини будинку виникло на підставі договору купівлі-продажу від 14.09.1980 року. Співвласниками 32/100 та 45/100 частин будинку були ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відповідно. ОСОБА_7 та ОСОБА_9 мали самостійні виходи на вулицю через хвіртку та на свої земельні ділянки. ОСОБА_8 мала вихід лише у прохід між будинками по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, а на свій город, де розташовані туалет, сарай та водопровід, вона проходила по земельній ділянці ОСОБА_7 через двір та попід вікнами та повз вхідної двері. 27.01.2012 року співвласниками будинку ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_10 отримано земельну ділянку, на якій розташований будинок, у спільну сумісну власність, що підтверджується державним актом про право власності на земельну ділянку. На даний час відповідач ОСОБА_5 як власник 32/100 частин будинку продовжує таким же чином як і ОСОБА_8 проходити до свого городу через земельну ділянку позивача чим створює для неї незручності, а саме: шум, гавкання собаки, прохід родичів ОСОБА_5 та сторонніх людей, що спричиняє позивачу головні болі, підвищення тиску, а також призводить до постійних конфліктів між позивачем та відповідачем ОСОБА_5 та її сином, що стало приводом для неодноразових звернень її до міліції. За таких обставин спільне користування земельною ділянкою неможливе. Також пояснили, що порядок користування будинком склався протягом тривалого часу, кожен із співвласників має свою ізольовану частину будинку з окремим входом, спору щодо користування будинком немає. Позивач фактично користується частиною житлового будинку літ. «А» з тамбуром ІІ (прибудова літ. «а ІІ»), кухнею 2-1, жилою кімнатою 2-2, та ? частина сараю літ. «В» належить позивачу, але ним користується відповідач ОСОБА_5, та туалетом літ. «К». Просили здійснити поділ земельної ділянки за ІІ варіантом розділу висновку № 394 судової інженерно-технічної експертизи від 25.04.2014 року.

Представник відповідача ОСОБА_5 позов не визнав. Від відповідача надійшли письмові заперечення на позов. В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що земельна ділянка знаходиться у спільній сумісній, а не спільній частковій власності, при цьому частки співвласників не виділялися, а тому відсутнє порушення прав позивача на користування нею. Крім того, будинок не поділено в натурі, а тому поділ земельної ділянки є передчасним. В разі задоволення вимог позивача просив здійснити поділ земельної ділянки за І варіантом висновку № 394 судової інженерно-технічної експертизи від 25.04.2014 року, що відповідає існуючому порядку користування, та пояснив, що інші варіанти поділу створюють для відповідача ОСОБА_5 значні незручності при проході від її частини будинку до відповідної частини земельної ділянки.

Відповідач ОСОБА_6 в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що належна їй частина будинку та земельної ділянки є відокремлена від інших співвласників, має окремий вхід. Спору про користування будинком з іншими співвласниками не має. Просила здійснити поділ земельної ділянки за І або ІІ варіантом згідно висновку № 394 судової інженерно-технічної експертизи від 25.04.2014 року, оскільки вони відповідають її фактичному землекористуванню.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка представник позивача ОСОБА_2 показала, що знайома з позивачем ОСОБА_1 з 2003 року та допомагає їй по господарству. У 2012 році тодішніми співвласниками будинку були оформлені документи на землю, але з відповідачем ОСОБА_5 не досягнуто згоди щодо проходу до її земельної ділянки. Між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 виникають конфлікти, оскільки син відповідача приводив у двір сторонніх людей, погрожував позивачу та застосовував до неї фізичну силу. Зазначені конфліктні ситуації негативно відобразилося на стані здоров'я позивача. Також зазначила, що сараєм «В» завжди користувалася ОСОБА_1

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 16.09.2000 року, позивач є власником 23/100 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 з відповідною частиною надвірних будівель та споруд. Зазначене спадкове майно з часткою 23/100 належало спадкодавцю ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу від 14.05.1980 року, що складено між ним та ОСОБА_11 Згідно довідки, що міститься в матеріалах інвентарної справи, за заявою власника були відчужені: в будинку літ. «А» коридор 2-1, житлова кімната 2-4; ? частина сараю літ. «В». Згідно зі змінами і технічній документації приміщення 2-4 стало приміщенням 2-2. Відповідач ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 12.11.1999 року, укладеного з ОСОБА_12, є власником 32/100 частин житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 з відповідною частиною надвірних будівель та споруд. Зазначений договір дарування укладено з ОСОБА_12. Згідно з довідкою-характеристикою, що міститься матеріалах інвентарної справи, за заявою власника відчужується приміщення: в будинку літ. «А» кухня 3-1, житлова 3-2, тамбур «а»; ? частина сараю «В», частина огорожі №1, недобудована кухня «Г». Відповідач ОСОБА_6 є власником 45/100 частин вказаного вище житлового будинку на підставі договору купівлі-продажу від 04.09.2012 року, укладеного з ОСОБА_10 Угода про порядок користування спільною земельною ділянкою співвласниками будинку не укладалась як до, так і після приватизації землі.

27.01.2012 ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_10 року видано державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0,10 га, на якій розташовано вказаний вище житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Згідно списку співвласників, земельна ділянка була виділена у спільну сумісну власність.

Співвласники будинку користуються вказаними вище приміщеннями будинку та спору щодо порядку користування ним немає, але сторони не можуть дійти згоди щодо порядку користування спільною земельною ділянкою.

Згідно з частинами 4 та 5 ст. 89 Земельного кодексу України, співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Пленум ВСУ у пункті 21 постанови № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», роз'яснив, що якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

За таких обставин суд приходить до висновку, що поділ земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності сторін, та виділ частки позивача, слід здійснити відповідно до частки кожного співвласника у праві власності на будинок.

При вирішенні питання про поділ суд приймає до уваги варіант ІІ висновку № 394 судової інженерно-технічної експертизи від 25.04.2014 року як найбільш оптимальний, оскільки цей варіант виключає залишення частини земельної ділянки у спільному користуванні, що дозволить в подальшому уникнути конфліктних ситуацій між співвласниками.

Позовні вимоги в частині виділу в натурі 23/100 частини житлового будинку задоволенню не підлягають.

Згідно з висновком № 394 судової інженерно-технічної експертизи від 25.04.2014 року, неможливо визначити варіанти реального поділу 23/100 частин домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 з господарськими будівлями для позивача, оскільки будівлі та споруди належать кожному з співвласників домоволодіння на підставі наступних правовстановлюючих документів: позивач ОСОБА_1 - свідоцтва про право на спадщину, виданого 16.09.2000 року, позивач є власником 23/100 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 з відповідною частиною надвірних будівель та споруд. Зазначене спадкове майно з часткою 23/100 належало спадкодавцю ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу від 14.05.1980 року, що складено між ним та ОСОБА_11 Згідно довідки, що міститься в матеріалах інвентарної справи, за заявою власника були відчужені: в будинку літ. «А» коридор 2-1, житлова кімната 2-4; ? частина сараю літ. «В». Згідно зі змінами і технічній документації приміщення 2-4 стало приміщенням 2-2; відповідач ОСОБА_5 - договору дарування від 12.11.1999 року, укладеного з ОСОБА_12, є власником 32/100 частин житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 з відповідною частиною надвірних будівель та споруд. Зазначений договір дарування укладено з ОСОБА_12. Згідно з довідкою-характеристикою, що міститься матеріалах інвентарної справи, за заявою власника відчужується приміщення: в будинку літ. «А» кухня 3-1, житлова 3-2, тамбур «а»; ? частина сараю «В», частина огорожі №1, недобудована кухня «Г»; відповідач ОСОБА_6 є власником 45/100 частин вказаного вище житлового будинку на підставі договору купівлі-продажу від 04.09.2012 року, укладеного з ОСОБА_10 Угода про порядок користування спільною земельною ділянкою співвласниками будинку не укладалась як до, так і після приватизації землі.

Судові витрати у справі, а саме витрати на проведення експертизи, підлягають віднесенню на відповідачів в рівних частках.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 89 ЗК України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 61, 212-215, ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Здійснити поділ земельної ділянки площею 0,10 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та знаходиться у спільній сумісній власності ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 згідно ІІ варіанту згідно висновку № 394 судової інженерно-технічної експертизи від 25.04.2014 року, виділивши в натурі:

- ОСОБА_1 земельну ділянку площею 230 кв.м., що відповідає частці 23/100 та позначена у додатку №5 до висновку № 394 судової інженерно-технічної експертизи від 25.04.2014 року червоним кольором з входом через хвіртку влаштовану в огородженні фасадної межі з боку вул. Крилова;

- ОСОБА_5 земельну ділянку площею 320 кв.м., що відповідає частці 32/100 та позначена у додатку №5 до висновку № 394 судової інженерно-технічної експертизи від 25.04.2014 року блакитним кольором та складається з двох частин: першої, площею 96 кв.м., з входом через хвіртку влаштовану в огородженні фасадної межі з боку вул. Крилова, та другої, площею 224 кв.м. з облаштуванням входу у лівому куті огородження фасадної межі з боку вул. Крилова;

- ОСОБА_6 земельну ділянку площею 450 кв.м., що відповідає частці 45/100 та позначена у додатку №5 до висновку № 394 судової інженерно-технічної експертизи від 25.04.2014 року зеленим кольором з входом та в'їздом через хвіртку та ворота влаштовані в огородженні правої межі з боку проходу.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 компенсацію за ? частину сараю літ. «В» сумі 1307 грн.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 щодо виділу в натурі частини житлового будинку відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 судові витрати на проведення судової інженерно-технічної експертизи по 1358,64 грн. з кожної.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Херсонської області через Цюрупинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є.О. Никифоров