пр. № 2/759/4661/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Коваль О.А., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу недійсним,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 недійсним.

До матеріалів вказаного позову, представником позивача була подана заява про забезпечення позову, шляхом заборони ОСОБА_3 вчиняти дії по вселенню в зазначену квартиру, обгрунтовуючи її тим, що позивач в зазанченій квартирі живе, тоді як, відповідачка намагається вселитися в його квартиру на підставі оспорюваного ним договору купівлі-продажу квартири.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, вдень її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Одним із видів забезпечення позову, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України, є накладення арешту на майно.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов немайнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом забороною вчиняти певні дії.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тоді як, стороною позивача не наведено реальних обгрунтувань забезпечення вказаного позову саме шляхом заборони відповідача вчиняти певні дії по вселенню в спірну квартиру, враховуючи, що вказаний спір стосується дійсності укладеного правочину, а забезпечення позову відбувається задля можливості виконання можливого позитивного рішення суду, тоді як в даному випадку є необгрунтованим, яким чином можливі дії відповідача по вселенню в квартиру вплинуть на можливе рішення суду щодо недійсності правочину, з огляду на, що вказана заява задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.151, 152, 153, ст.210, ст. 293 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва протягом пяти днів з дня отримання її копії (рішення Коституційного Суду України, від 27.01.2010 року за № 3-рп/2010 та інші, лист Вищого Спецалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.07.2011 року ).

Суддя: