АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/791/362/15 Головуючий в І інстанції Дригваль В.М.
Категорія 27 Доповідач: Пузанова Л.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року лютого місяця 10 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Пузанової Л.В.
Суддів:Фурман Т.Г.
Чиркової К.Г.
При секретарі:Бараш Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Приватбанк» на рішення Високопільського районного суду Херсонської області від «11» грудня 2014 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2014 року публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, зазначаючи, що 14.11.2006р. сторони уклали договір, за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 3000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 24 відсотків річних за користування грошовими коштами та зобов'язалася щомісячно погашати кредит, сплачувати відсотки та комісію у визначених Умовами та правилами надання банківських послуг розмірах.

Посилаючись на те, що свої зобов'язання за кредитним договором ОСОБА_5 не виконувала, в результаті чого у неї перед банком утворилася заборгованість, розмір якої станом на 04.09.2014р. становить 10751,67 грн., позивач просив суд стягнути з неї з врахуванням стягнутих судовим наказом від 03.07.2008 року 3473,02 грн. - 8142,58 грн. та судові витрати.

Рішенням суду від 11 грудня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення заявлених ним вимог, зазначаючи, що висновки суду щодо застосування до спірних правовідносин позовної давності не відповідають положенням цивільного законодавства та умовам укладеного сторонами кредитного договору.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що 14 листопада 2006 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та ОСОБА_5 укладено договір, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом за користування грошовими коштами. При цьому сторони визначали, що строк дії кредитного ліміту співпадає зі строком дії кредитної картки /а.с. 10-16/.

Відповідачка, як позичальник зобов'язалася щомісячно повертати частину отриманих у кредит грошових коштів та сплачувати проценти за користування ними у розмірі, визначеному Умовами і правилами надання банківських послуг, протягом строку дії картки.

Відповідно до наданих позивачем суду апеляційної інстанції відомостей строк дії виданої ОСОБА_5 кредитної картки визначений травнем 2009 року.

Оскільки відповідачка свої зобов'язання щодо повернення кредиту частинами та сплати процентів за користування кредитними коштами не виконувала, банк звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу і 03 липня 2008 року Високопільський районний суд Херсонської області видав судовий наказ про стягнення із ОСОБА_5 на користь ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», заборгованості за кредитним договором в сумі 3473 грн. 02 коп.

Відмітки про виконання в судовому наказі відсутні /а.с. 6/.

Із наданої суду апеляційної інстанції копії заяви про видачу судового наказу вбачається, що банк використав своє право щодо дострокового повернення кредиту і витребував від позичальника ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором станом на 25.05.2008 року, яка складалася із заборгованості за кредитом в сумі 2751,77 грн. та заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом в сумі 721,25 грн. (всього 3473,02 грн.).

Предметом спору в даній справі є заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом, нарахована, починаючи з листопада 2006 року (за мінусом стягнутої судовим наказом) по 04.09.2014р. в сумі 4935 грн., заборгованості зі сплати комісії станом на 04.09.2014р. у розмірі 3064,92 грн., штрафу (фіксована частина) - 500 грн. та штрафу (процентна складова) - 363 грн. 93 коп. /а.с. 7-9/.

Враховуючи, що строк дії кредитної картки у спірних правовідносинах закінчився в травні 2009 року та те, що останній платіж за цією карткою зроблено відповідачкою 25 жовтня 2007 року (до видачі судового наказу 03 липня 2008 року), колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що пред'явивши до суду позов щодо стягнення процентів за користування кредитом, комісії та неустойки (штрафу) в жовтні 2014 року, позивач пропустив встановлений ст. 257 ЦК України загальний строк позовної давності у три роки та встановлений ст. 258 ЦК України спеціальний строк позовної давності в один рік щодо вимоги про стягнення неустойки (штрафу) і вважає, що суд обґрунтовано, застосувавши позовну давність за заявою відповідачки, відмовив ПАТ КБ «Приватбанк» у задоволенні заявлених ним вимог, як це передбачено ч.4 ст. 267 ЦК України /а.с. 31, 37/.

Висновки суду відповідають обставинам справи в межах наданих сторонами і досліджених в судовому засіданні доказів, нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а також правовій позиції Верховного Суду України, яка висловлена, зокрема, в постанові від 19 березня 2014 року (справа №6-14цс14) про те, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою частиною кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі, погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на належних доказах та законі і, як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Так, доводи апеляційної скарги щодо дотримання банком позовної давності в зв'язку з пролонгацією дії договору за умовами, визначеними п.9.12 Умов та Правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, колегія суддів до уваги не приймає, зважаючи на наведені вище висновки Верховного Суду України, які відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів України, а також на те, що за умовами укладеного сторонами договору, в тому числі і тих, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог, для продовження дії договору, якщо жодна із сторін не повідомляє про його розірвання, позичальнику повинна видаватися нова платіжна картка. Відповідно до п.3.1.3 Правил користування платіжною карткою це відбувається, якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступила письмова заява держателя картки про закриття картрахунку, а також при умові наявності грошових коштів на картковому рахунку для оплати послуг з виконання розрахункових операцій по картковому рахунку і при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором /а.с. 15/.

Встановлено, і позивач цей факт не заперечує, що нова платіжна картка відповідачці не видавалася. Більше того, пред'явивши в липні 2008 року вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом, банк, як кредитор, відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, а тому безпідставно посилається на продовження дії кредитного договору.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення ухвалено судом з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303,307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» відхилити.

Рішення Високопільського районного суду Херсонської області від 11 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: (підпис)

Судді: (два підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя: Л.В.Пузанова