АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/728/14-ц 22-ц/774/963/К/15
Справа № 214/728/14-ц Головуючий у 1-й інстанції
Провадження №22ц/774/963/К/15 суддя Ковтун Н.Г.
Категорія - 50 (ІІІ) Доповідач Бондар Я.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Бондар Я.М.

суддів: Ляховської І.Є., Митрофанової Л.В.

при секретарі: Трофименко О.О.

за участі: представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 24 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якому просить розірвати шлюб, укладений 22 березня 2002 року між нею та відповідачем. Від шлюбу є неповнолітня донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Подружні відносини і спільне проживання були припинені через те, що між нею та відповідачем сформувалися неприязні відносини і у зв'язку з цим постійно виникали сварки та скандали, тому позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. Разом з тим, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини доходів відповідача, але не менше 30% від усіх видів доходу відповідача що місяця, і до досягнення нею повноліття, оскільки відповідач, будучи рідним батьком, від виконання свого обов'язку ухиляється.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 24 березня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Розірвано шлюб, укладений між сторонами.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Керч Автономної Республіки Крим, на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу відповідача щомісяця, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 жовтня 2013 року і до досягнення донькою повноліття.

Також вирішено питання щодо судового збору.

Рішення оскаржено в частині розміру аліментів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на необґрунтованість рішення суду першої інстанції, поставив питання про зміну рішення в частині розміру стягнутих аліментів, зменшивши його з 1/3 частини від усіх видів його заробітку щомісяця до 1/4.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначив, що ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції не прийняв до уваги, що він має батьків пенсіонерів, яким він надає матеріальну допомогу та на даний момент разом з ним проживає його мати. Також відповідач зауважив на тому, що між ним та позивачкою тривалий час вирішувалось питання щодо його спілкування з дитиною та участі в її вихованні та утриманні, оскільки позивачка забрала дитину до себе та чинила йому перешкоди у спілкуванні з дитиною.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який було зареєстровано 22.03.2002 року (а.с.7) та розірвано рішенням,що переглядається 24.03.2015 року.

Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у свідоцтві про її народження батьками вказані сторони по справі (а.с.6). На даний час дитина проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні.

Сторонами не оспорюється, тому відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню, що ОСОБА_2 має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки має задовільний стан здоров'я та отримує постійний дохід.

Ухвалюючи рішення про задоволення позивних вимог ОСОБА_3, суд першої інстанції керувався вимогами ст. 180-183 СК України та виходив з того, що відповідач є батьком дитини, отже зобов'язаний утримувати її до досягнення нею повноліття.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується не в повній мірі.

Так, ст. 180 СК України покладає обов'язок на батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, щодо обов'язку відповідача утримувати свою дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею повноліття.

Разом з тим, згідно положень ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Пленумом Верховного Суду України в абз. 3 п. 17 Постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року надано роз'яснення, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року з відповідними змінами, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Однак, визначаючи розмір аліментів суд першої інстанції зазначених положень не врахував та не надав оцінки доказам про наявність у відповідача непрацездатних за віком батьків, при цьому мати відповідача ОСОБА_5 проживає разом з ним та фактично знаходиться на його утриманні. Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги в цій частині.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає за можливе зменшити розмір стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 з 1/3 до 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду має бути змінено, на підставі п.1,3 ч.1 ст. 309 ЦПК України, в частині розміру стягнутих з аліментів на утримання дитини. В іншій частині рішення суду не оспорюється, тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.1, 3 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 24 березня 2015 року змінити в частині розміру стягнутих аліментів, зменшивши цей розмір 1/3 частини від усіх видів доходів ОСОБА_2 до 1/4.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: