У х в а л а

іменем україни

13 травня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Хопти С.Ф.

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В., Черненко В.А., Штелик С.П.

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення апеляційного суду Полтавської області від 11 листопада 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з указаним позовом, в якому просило стягнути на його користь з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором від 28 серпня 2012 року у розмірі 31 217 грн 95 коп.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 28 серпня 2012 року між банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 22 600 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту за платіжною карткою зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % річних на залишок заборгованості за кредитом. Зазначав, що відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 30 травня 2014 року виникла заборгованість за тілом кредиту у розмірі 22 542 грн 63 коп., за процентами по користуванню кредитом у розмірі 6 112 грн 56 коп., комісія -600 грн, штраф (фіксована частина) - 500 грн та штраф (процентна складова) - 1 462 грн 76 коп., яку просив стягнути на свою користь.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 21 серпня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору від 28 серпня 2012 року у розмірі 31 217 грн 95 коп., яка складається із суми заборгованості за кредитом у розмірі 22 542 грн 63 коп., процентів за користування кредитом - 6 112 грн 56 коп., комісії - 600 грн, 500 грн штрафу (фіксована частина) та 1 462 грн 76 коп. штрафу (процентна складова).

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 11 листопада 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» по кредитному договору від 28 серпня 2012 року суму заборгованості за кредитною картою НОМЕР_1 по виникненню овердрафту у розмірі 894 грн 35 коп.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати в частині, рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив із того, що з ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість, яка непогашена за кредитною карткою, разом з неустойкою.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та частково задовольняючи позов в межах заборгованості, що виникла після виникнення овердрафту, по платіжній картці, виходив із того, що вказана заборгованість виникла з вини відповідача і є наслідком невиконання нею свого зобов'язання щодо погашення несанкціонованого овердрафту по платіжній картці.

Проте, повністю погодитись з таким висновком апеляційного суду не можна.

Судами установлено, що 28 серпня 2012 року між банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 22 600 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту за платіжною карткою зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % річних на залишок заборгованості за кредитом, строк дії картки до червня 2016 року.

Зазначав, що відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 30 травня 2014 року виникла заборгованість у розмірі 31 217 грн 95 коп.

Відповідно ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 цього Кодексу зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У ст. 629 ЦК України зазначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судами установлено, що згідно з положеннями пп. 1,1.2.11.1. Умов і правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 6 березня 2010 року, у випадку, якщо держателю картки відомо щодо незаконного використання картки, останній зобов'язаний у триденний термін після усної заяви про втрату картки, стикера РауРаss, РІN-кода, надати до банку детальний виклад обставин втрати картки, стикера РауРаss, РІN-кода, та відомості щодо їх незаконного використання.

Відповідно до Постанови Національного банку України від 20 квітня 2004 року № 223 «Про здійснення операцій з використанням спеціальних платіжних засобів» та п.п, 6.7., 6.8.,7.11., 10.1. Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням» емітент у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

ОСОБА_1 визнала, що вона не повідомила банк про втрату картки і користування її платіжною карткою могло бути здійснено іншими особами.

Підпунктом 1.1.1.52 витягу з Умов і правил надання банківських послуг, овердрафт є короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у випадку перевищення суми операції за платіжною карткою на суму залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Використання клієнтом грошових коштів понад суми залишку по рахунку чи встановленого банком ліміту овердрафту, є несанкціонованим овердрафтом.

Відповідності до пп. 1.1.3.7. Умов і правил надання банківських послуг у випадку виникнення овердрафту, чи отримання усного чи письмового повідомлення держателя чи довіреної особи, переданого в порядку, передбаченому правилами про утрату картки чи можливості несанкціонованого використання третіми особами, банк зобов'язаний забезпечити призупинення розрахунків з використання картки.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд відображає у рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови в їх прийнятті.

Всупереч зазначеної норми закону апеляційний суд не відобразив в рішенні результати оцінки наданих банком вищенаведених доказів та не навів мотивів відмови в їх прийнятті.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Апеляційний суд, вищевказаного не врахував, не дав належної оцінки тому, що ОСОБА_1 своїми діями (бездіяльністю) порушила вимоги Умов і правил надання банківських послуг, не врахував, що основна сума кредитної заборгованості була знята до вчинення злочину та в іншій сумі, ніж встановлено судом при розгляді кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_2 та ОСОБА_3, не звернув уваги на те, що в анкеті-заяві від 28 серпня 2012 року взагалі не вказано можливість використання держателем картки коштів банку за рахунок овердрафту, та позивачем не надано до суду вичерпної інформації щодо встановлення його ліміту і взагалі, чи такий ліміт овердрафту по картці встановлювався, та дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог в межах заборгованості, яка виникла після виникнення овердрафту.

Таким чином судом апеляційної інстанції у зв'язку з неповним з᾽ясуванням обставин справи були допущені порушення норм матеріального та процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а тому рішення апеляційного суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 336, 338, 343-345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Полтавської області від 11 листопада 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до апеляційного суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.Ф. Хопта

Судді В.І. Журавель

О.В. Закропивний

В.А. Черненко

С.П. Штелик