Справа № 337/6598/13-ц
Провадження № 2/337/288/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючої судді - Ширіної С.А.,

при секретарі - Цокур Г.А.,

представника позивача - адвоката ОСОБА_1,

представника відповідача ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" - Бугаєнко Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу за позовом ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" і ОСОБА_5, та участю третьої особи - ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" та ОСОБА_5, та участю третьої особи - ОСОБА_6 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди заподіяної ДТП. У своєму позові ОСОБА_4 зазначив, що 12.06.2012 року, приблизно о 22 годині 50 хвилин, водій ОСОБА_5, керуючи автомобілем „Камаз-55102", реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_6, на перехресті нерівнозначних доріг, при виїзді з другорядної дороги від с. Мар'ївка на автомагістраль "Запоріжжя - Біленьке" в районі 9 км. + 200 м., не надав перевагу в русі автомобілю "Мерседес", реєстраційний номер НОМЕР_2, під його керуванням, чим припустив зіткнення вказаних транспортних засобів. В наслідок зіткнення належний йому на праві власності автомобіль "Мерседес" було пошкоджено. Згідно до звіту № 06/10/12 про оцінку розміру матеріального збитку, завданного власнику КТЗ, складеного експертом автотоварознавцем ОСОБА_7 матеріальна шкода, спричинена власнику автомобіля "Мерседес", реєстраційний номер НОМЕР_2 в наслідок ДТП, складає 48 768, 51 гривень. За послуги експерта позивач сплатив 400 (чотириста) гривень. Позивач зазначив, що крім матеріальної шкоди йому завдано і моральну шкоду яка складається з моральних переживань пов'язаних з пошкодженням його майна - автомобіля "Мерседес", реєстраційний номер НОМЕР_2. Оскільки автомобіль було пошкоджено і тривалий час не експлуатувався, то це спричинило певні незручності та порушення звичного режиму та стилю його життя. ОСОБА_4 моральну шкоду оцінив в розмірі 3 000 гривень.

Оскільки до подій ДТП відповідальність перед третіми особами за шкоду, заподіяну в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу (автомобіля „Камаз-55102 реєстраційний номер НОМЕР_1) була застрахована у ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" і на момент пригоди був чинним поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/1733384 та додатковий договір № DCVN.100505, то ОСОБА_4 просить стягнути:

1) з ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" на свою користь матеріальну шкоду на суму 48 768, 51 гривень, спричинену внаслідок ДТП; 400 гривень - витрати, пов'язані з оплатою висновків спеціаліста, 7 800,00 гривень - витрати за допомогу адвоката та витрати, пов'язані з оплатою державного мита на суму 875,6 гривні. Враховуючи, що ПрАТ"Страхова компанія "ПЗУ Україна" не було своєчасну виплачено страхове відшкодування, то позивач просить стягнути з ПрАТ"Страхова компанія "ПЗУ Україна" пеню в розмірі 20 415, 04 гривень. Загалом 78 259, 15 гривень;

2) з ОСОБА_5 на свою користь в рахунок відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 3 000 гривень.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" позов не визнав. Вважає, що позивач надав свідомо неправдиві відомості про факт настання страхового випадку. А саме, на думку відповідача - ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" пошкодження автомобіля "Мерседес", реєстраційний номер НОМЕР_2 не могли утворитися в умовах, викладених позивачем.

Відповідач ОСОБА_5 позов визнав та просив розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, а цивільна справа розглядається в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, а тому на запитання суду про надання інших доказів, крім наданих, чи неможливості їх витребування і необхідність цієї дії судом. Сторони пояснили, що всі докази надані, а тому суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог і прийшов до такого висновку

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення по справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлено, що 12.06.2012 року, приблизно о 22 годині 50 хвилин, водій ОСОБА_5, керуючи автомобілем „Камаз-55102", реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_6, на перехресті нерівнозначних доріг, при виїзді з другорядної дороги від с. Мар'ївка на автомагістраль "Запоріжжя - Біленьке" в районі 9 км. + 200 м., не надав перевагу в русі автомобілю "Мерседес", реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, чим припустив зіткнення вказаних транспортних засобів. В наслідок зіткнення належний ОСОБА_4 на праві власності автомобіль "Мерседес" було пошкоджено, чим позивачу завдано матеріальної шкоди.

Вказані обставини пригоди досліджувалися Хортицьким районним судом м. Запоріжжя під час розгляду справи про адміністративне правопорушення №3/0825/1096/2012 відносно ОСОБА_5. Відповідно до постанови Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 03.07.2012 року водія ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні ДТП при обставинах викладених позивачем та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Під час розгляду справи, за клопотанням представника відповідача - ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна", судом було призначено судову транспортно-трассологічну експертизу. Згідно висновку експерта Дніпропетровського НДІСЕ № 740-14 від 15.05.2014 р. "Оскільки пошкодження на передній лівій частині автомобіля "КамАЗ" за висотою ( у верхній частині пошкоджень ) співпадають з пошкодженнями ,які розташовані в районі правого переднього крила автомобіля "Мерседес" та "КамАЗ" могли утворитися за обставин вказаних у поясненнях водіїв ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Крім того, клопотанням представника відповідача - ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна", судом було призначено додаткову судову транспортно-трассологічну експертизу. Згідно висновку експерта Дніпропетровського НДІСЕ № 2420-14 від 28.08.2014 р. " З технічної точки зору, за певних умов, пошкодження на автомобілях "Мерседес" та "КамАЗ" можуть відповідати обставинам вказаних в поясненнях водіїв ОСОБА_4 та ОСОБА_5 З технічної точки зору ,за певних умов ,комплекс пошкоджень на автомобілях Мерседес" та "КамАЗ" могли утворитися за обставин вказанних в поясненнях водіїв ОСОБА_4 та ОСОБА_5."

До наданого відповідачем - ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" висновоку №000112/1 від 27.07.2012 року, складеного ТОВ "Українські незалежні судові експерти" суд ставиться критично, оскільки це дослідження викликає відвертий сумнів у своєї правильності та протирічить усім іншим доказам, які є у матеріалах справи. Крім того, вказане дослідження проведено без участі інших учасників процессу, що унеможливило їх скористатися своїми правами при призначенні дослідження та особа, яка проводила дослідження не попереджалася про відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

З урахуванням вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України, де вказано, що "обставини, встановлені судовим рішенням у .... адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини" та на підставі вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України "... постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено ...постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою" суд доходить до висновку, що є всі підстави звільнити позивача від доказування обставин дорожньо-транспортної пригоди, на які він посилається. Сумніву в тому, що шкода, яка спричинена позивачу ОСОБА_4, сталася саме при таких обставинах у суда не викликає, що додатково підтверджується висновками судової транспортно-трассологічної експертизи № 740-14 від 15.05.2014 р. та № 2420-14 від 28.08.2014 р., які проведено під час розгляду справи.

Одже, суд доходить до висновку, що шкода заподіяна позивачеві ОСОБА_4 настала за обставинами, викладеними у постанові Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 03.07.2012 року, а заперечення відповідача, щодо пошкодження автомобіля "Мерседес", реєстраційний номер НОМЕР_2 при інших обставинах безпідставні.

Згідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 01.03.2013 року, а саме п. 4. "розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи...".

Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в повному обсязі. В частині 2 цієї статті зазначається, що збитками є втрати, яких особа зазнала, у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Вищевикладене зобов'язує ОСОБА_5 відшкодувати завдані ним під час дорожньо-транспортної пригоди збитки позивачу ОСОБА_4, оскільки його вина встановлена судом та підтверджується наданими на розгляд суду доказами.

Однак, до подій ДТП, а саме 16.05.2012 року (строком на 8 місяців) відповідальність перед третіми особами за шкоду, заподіяну в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу (автомобіля „Камаз-55102 реєстраційний номер НОМЕР_1) була застрахована у ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна", що підтверджується Полісом № АВ/1733384, згідно якого його цивільно-правова відповідальність лімітована сумою 50 000,00 гривень за шкоду, заподіяну майну з франшизою 0,00 гривень та додатковим договором страхування № DCVN.100505 від 29.05.2012 року строком дії до 28.01.2013 року з лімітом страхової суми 150 000 гривень.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", яким врегульовано порядок та умови виплати страхового відшкодування за полісами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик при настанні страхового випадку відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи відповідно до лімітів відповідальності страховика. В ст. 6 цього Закону наведено визначення поняття страхового випадку - це подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором". Для здійснення виплати страхового відшкодування необхідним є встановлення вини особи, цивільна відповідальність якої застрахована за полісом.

Відповідно до статті 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Вищезазначене безперечно вказує на зобов'язаність відповідача ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" відшкодовути оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну позивача ОСОБА_4 відповідно до лімітів відповідальності страховика.

Обсяг матеріальної шкоди заподіяної позивачу ОСОБА_4 внаслідок пошкодження автомобіля "Мерседес", реєстраційний номер НОМЕР_2, згідно зі звітом № 06/10/12 про оцінку розміру матеріального збитку від 15.06.2012 року становить 48 768, 51 гривень. Зазначений висновок є письмовим доказом, що відповідає положенням ч.2 ст.57 ЦПК України.

Стосовно позовних вимог до ПрАТ"Страхова компанія "ПЗУ Україна" щодо пеню в розмірі 20 415,04 гривень слід зазначити, що у відповідності до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 01.03.2013 року, а саме п. 21.: "При безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом".

Відповідно до ст. 37.2. Закону України "Про обов'язкове страхування..." передбачена відповідальність страховика за несвоєчасну виплату страхового відшкодування. Згідно вказаної норми Закону "за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика, особі яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє у період, за який нараховується пеня".

Слід зазначити, що у відповідності до вимог п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафа, пені). Але, з огляду на вимоги ч. 3 ст. 267 ЦК України суд позбавлений можливості застосувати позовну давність у данному випадку, оскільки вона може бути застосована судом лише за заявою сторони у спорі. Оскільки зазначеної заяви від жодної з сторін до суду не надходило, то відповідач ПрАТ"Страхова компанія "ПЗУ Україна" повин стлатити на користь позивача пеню у розмірі 20 415, 04 гривень, виходячи з наступного.

Постановами Правління НБУ про регулювання грошового ринку встановлено облікову ставку НБУ на 2012 рік до 10.06.2013 року в об'єму 7,5%, з 10.06.2013 року до 13.08.2013 року - 7%, з 14.08.2013 до 14.04.2014 року в об'єму 6,5%, з 15.04.2014 року до 16.07.14 року - 9,5%, з 17.07.14 року до 12.11.2014 року - 12,5%, з 13.11.2014 року до 02.02.2015 року 14%.

Таким чином, виходячи з підрахунків:

в період з 19.08.2012 року по 09.06.2013 року (295 днів) зі ставкою НБУ 7,5%

(7,5% х 2) (подвійна ставка) : 365(за 1 день) х 49 168,51(грн.) х 295 (днів) = 5 960, 84 грн.

в період з 10.06.2013 року по 12.08.2013 року (65 днів) зі ставкою НБУ 7,0 %

(7,0% х 2) (подвійна ставка) : 365(за 1 день) х 49 168,51(грн.) х 65 (днів) = 1 225, 85 грн.

в період з 13.08.2013 року по 01.11.2013 року (79 днів) зі ставкою НБУ 7,0 %

(6,5% х 2) (подвійна ставка) : 365(за 1 день) х 49 168,51(грн.) х 79 (днів) = 1 383, 45 грн.

в період з 01.11.2013 року по 14.04.2014 року (135 днів) зі ставкою НБУ 6,5%

(6,5% х 2) (подвійна ставка) : 365(за 1 день) х 49 168,51(грн.) х 135 (днів) = 2 364, 13 грн.

в період з 15.04.2014 року по 16.07.2014 року (93 дні) зі ставкою НБУ 9,5%

(9,5% х 2) (подвійна ставка) : 365(за 1 день) х 49 168,51(грн.) х 93 (дні) = 2 380,30 грн.

в період з 17.07.14 року по 12.11.2014 року (119 днів) зі ставкою НБУ 12,5% (12,5% х 2) (подвійна ставка) : 365(за 1 день) х 49 168,51(грн.) х 119 (днів) = 4 007,57 грн.

в період з 13.11.2014 року по 02.02.2015 року (82 дні) зі ставкою НБУ 14%

(14% х 2) (подвійна ставка) : 365(за 1 день) х 49 168,51(грн.) х 82 (дні) = 3 092,90 грн.

сума пені складає: 20 415 (двадцять тисяч чотириста п"ятнадцять), 04 грн.

Щодо вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_5 моральної шкоди в сумі 3000 гривень., суд вважає, що вони підлягають задоволенню, оскільки у відповідності до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її прав. п. 3 зазначенної норми права передбачена моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та моральних страждань потерпілого.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Позивач, в обґрунтування розміру моральної шкоди, пояснив, що йому була спричинена моральна шкода, яка виражається в порушені звичайного життєвого укладу та перенесеного стресу, тяжкості змін у побуті, які настали внаслідок пошкодження автомобілю.

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд виходить від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), стану здоров'я позивача, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, які необхідні для відновлення попереднього стану, а також із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи наведене, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 3 000 гривень підлягають задоволенню, оскільки є достатніми для компенсації моральних переживань позивача та такими, що відповідають обставинам справи.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивача підлягають відшкодуванню понесені судові витрати, сплачений судовий збір в розмірі 782,59 гривень.

З позовними вимогами щодо стягнення з відповідача ОСОБА_5 понесених судових витрат у вигляді судового збору ,позивач до суду не звертався.

Крім того, з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у вигляді наданої правової допомоги адвокатом ОСОБА_1 на підставі Закону України „" Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах, яким встановлено граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу під час розгляду судами цивільних та адміністративних справ" у сумі 7800,00 гривень (розрахунок додається). Згідно двох квитанцій оплачено 2 500 + 5 300 = 7 800 гривень.

Керуючись ст.ст. 10-11, 60-61, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 22-23, 1166-1167, 1188, 1194 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" і ОСОБА_5, та участю третьої особи - ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" на користь ОСОБА_4: суму майнової шкоди у розмірі 48 768,51 гривень, спричинену внаслідок ДТП; 400 гривень - витрати, пов'язані з оплатою висновків спеціаліста; 7 800 гривень - витрати за допомогу адвоката та пеню в розмірі 20 415,04 гривень. Загалом 78 259 ( сімдесят вісім тисяч двісті п"ятьдесят дев"ять)гривень 15 копійок.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди 3 000 гривень..

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" на користь ОСОБА_4 суму судових витрат у розмірі 782,59 гривень.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м.Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя С.А.Ширіна