Справа № 451/980/14 Головуючий у 1 інстанції: Мулявка О.В.
Провадження № 22-ц/783/1413/15 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р., Ніткевича А.В.,

з участю секретаря Гацій І.І.,

з участю ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Радехівського районного суду Львівської області від 18 листопада 2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа - Корчинська сільська рада Радехівського району, про зобов"язання встановити межові знаки,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 В апеляційній скарзі стверджує про порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з"ясування обставин, що мають значення для справи. Вважає, що при розгляді справи судом не взято до уваги наявність генерального плану забудови земельної ділянки відповідача, де чітко зазначені розміри його присадиби та межові відстані між сусідами. Зазначає, що сусіди тепер відраховують відстань між будинками, що зазначена в їх генеральному плані забудови земельної ділянки не від встановленого будинку, а від новозбудованої добудови, де власну відстань - 4,5 м до його межі собі зберігають. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, що аналогічні її доводам, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено такі обставини.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 23.05.1999 року єспадкоємцем ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. До складу спадкового майна входить будинок по АДРЕСА_1. (а.с.11)

Згідно з договором купівлі-продажу від 10.10.2009 року ОСОБА_4 придбала у ОСОБА_6 житловий будинок по АДРЕСА_1. (а.с.46)

Згідно з ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 2 ст.90 ЗК України передбачено, що порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Витрати на встановлення суміжних меж несуть власники земельних ділянок у рівних частинах, якщо інше не встановлено угодою між ними.

Згідно з положеннями ст.107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин.

Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 року №376, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.06.2010 року за №391-17686, затверджено Інструкцію про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, якою визначено механізм відновлення меж земельних ділянок на місцевості, який здійснюють: виконавець - юридична або фізична особа, яка отримала ліцензії на проведення робіт із землеустрою та топографо - геодезичних робіт; замовник - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, власник (користувач) земельної ділянки, який замовляє роботи із встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивач і відповідачка по справі не мають правовстановлюючих документів, які підтверджують право користування чи власності на земельні ділянки, а відтак відсутні дані щодо наявних меж між земельними ділянками, в зв"язку з чим безпідставною є вимога щодо встановлення межових знаків.

Висновки суду достатньо мотивовані і підтверджені доказами, наявними в матеріалах справи.

Відповідно до ст. ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Однак сторонами не подано суду першої інстанції жодного доказу на підтвердження правомірності користування земельними ділянками.

Позивачем не доведено факт переходу права користування земельною ділянкою у визначених розмірах та межах в порядку спадкування будинку в 1999 році, а з договору купівлі-продажу будинку вбачається, що предметом купівлі відповідачкою по справі був лише будинок.

Посилання апелянта на план земельної ділянки, відведеної ОСОБА_7 (а.с.9), не може прийматись до уваги, оскільки вказаний план не стверджує ні право власності, ні право користування сторін по справі земельними ділянками.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Радехівського районного суду Львівської області від 18 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Павлишин О.Ф.

Судді : Ніткевич А.В. Мікуш Ю.Р.