АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2335/15 Справа № 202/9551/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Шклярук Д. С. Доповідач - Прозорова М.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року

10 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Максюти Ж.І., Макарова М.О.,

при секретарі: Видюковій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.12.2014 року в частині визначення розміру аліментів, збільшивши розмір аліментів з 450 грн. до 2000 грн. щомісячно (а.с.80-84).

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.12.2014 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Суд стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання їхньої доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 450 грн. щомісячно, починаючи стягувати з 18.09.2014 року до моменту досягнення дитиною повноліття.

Також, суд стягнув з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

У задоволенні решти позовних вимог суд відмовив (а.с.74-76).

Як на підстави апеляційній скарги, ОСОБА_2 посилається на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, а також неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи (а.с.36-37).

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони з 22.10.1999 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано відділом РАГС виконкому Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська. Під час шлюбу в сторін народилася донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.02.2014 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішення про розірвання шлюбу набрало законної сили 28.02.2014 року.

Дитина проживає із позивачкою, що підтверджується довідкою житлової організації (а.с.6), та що не заперечувалося сторонами у судовому засіданні.

Згідно довідки від 26.11.2014 року позивач працює в головному управлінні статистики у Дніпропетровській області з 11.03.1994 року на посаді головного спеціаліста-економіста відділу статистики населення, та за період з вересня по жовтень 2014 року отримала сукупний дохід у вигляді заробітної плати в розмірі 4398,74 грн.

В судовому засіданні також встановлено, що договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, стягнень по іншим аліментним зобов'язанням відповідач немає.

За таких обставин, в силу діючого законодавства, а саме: ст.ст. 180,181,182,183,184 СК України, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їхньої доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 450 грн. щомісячно, починаючи стягувати з 18.09.2014 року до моменту досягнення дитиною повноліття, оскільки об'єктивних причин, які б заважали відповідачу сплачувати аліменти судом не встановлено.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі, є необґрунтованими та нічим об'єктивно не підтверджені.

Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї.

Доказів того, що відповідач працює та має постійний і стабільний щомісячний заробіток як суду першої інстанції так і суду апеляційної інстанції надано не було.

При визначенні розміру аліментів, суд врахував, що позивач працює та має регулярний щомісячний заробіток, а відповідач не працює, що підтверджується копію його трудової книжки, хворіє на захворювання, має на утриманні батька похилого віку, також суд врахував стан здоров'я дитини та те, що вона навчається у ССЗШ №9 м. Дніпропетровська, де здобуває середню освіту.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями самих сторін.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи не спростовують висновків місцевого суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315,319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: