Справа № 441/827/15-ц
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення позову

"22" червня 2015 р. суддя Городоцького районного суду Львівської області Яворська Н. І., вивчивши клопотання Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» про забезпечення позову, -

в с т а н о в и л а:

10.06.2015 р. ПАТ «ВіЕс Банк» звернулося в Городоцький районний суд Львівської області з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором.

10.06.2015 р. позивачем було подано клопотання про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2, та обмежити право виїзду відповідачам за межі України шляхом тимчасової відмови їм у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон, тимчасового затримання або вилучення паспорта, якщо він був виданий раніше.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України, суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів забезпечення позову.

Дослідивши матеріали справи вважаю, що заява ПАТ «ВіЕс Банк» не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У заяві про забезпечення позову позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту та обмеження виїзду за кордон.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України, суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів забезпечення позову.

Так, згідно статті 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як видно з кредитного договору від 30.05.2008 р., п. 2.1 (а.с.9) виконання зобовязань позичальника за вказаним кредитним договором забезпечується іпотекою квартири, за адресою: Львівська, обл. АДРЕСА_1, таким чином вказане нерухоме майно забезпечене іпотекою і не може бути відчуженим відповідачами, на що посилається позивач.

Відповідно до п.5 ст.6 ЗУ «Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Згідно Протоколу N 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Права, викладені в пункті 1, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Посилання на факти наявні у клопотанні про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, та ОСОБА_2 невиконаного зобовязання покладеного на них кредитним договором, не є підставою для обмеження гарантованих прав громадян на вільне пересування та вибір місця проживання.

В порушення вище зазначених вимог законодавства, подаючи заяву про забезпечення позову позивач не надав суду доказів, які б підтверджували обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначених заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку винесення його на користь позивача, не доказано, що відповідачі в подальшому будуть ухилятись від виконання такого рішення суду, позивач фактично просить достроково задовольнити позовні вимоги (арешт майна) про звернення стягнення на пердмет іпотеки, суд приходить до висновку, що заява позивача про забезпечення позову є необґрунтованою, не співмірною з позовними вимогами, а тому не підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст. 151, 152 ЦПК України, -

у х в а л и л а:

У задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5-ти днів.

Суддя ОСОБА_3