Справа № 0301/2746/2012 Головуючий у 1 інстанції: Лященко О.В.
Провадження № 22-ц/773/308/15 Категорія: 81 Доповідач: Свистун О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Свистун О.В.,

суддів - Завидовської-Марчук О.Г., Федонюк С.Ю.,

при секретарі - Губарик К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області Аркушиної Наталії Русланівни про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,

за апеляційною скаргою відділу державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області на ухвалу Володимир-Волинського міського суду від 14 січня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду від 14 січня 2015 року в задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області Аркушиної Наталії Русланівни про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 відмовлено.

В поданій на ухвалу суду апеляційній скарзі начальник ВДВС Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції, покликаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просив скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою подання про тимчасове обмеження виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 задовольнити. Посилається на те, що боржник ОСОБА_2 ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини, у зв'язку із чим виникла заборгованість по аліментах.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце судового засідання. Причин неявки суд не повідомили.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи 05.10.2012 року відкрито виконавче провадження ВП № 34607011 за виконавчим листом № 2/0301/879/2012 від 12.09.2012 року, який виданий Володимир-Волинським міським судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі по 500 гривень щомісячно, починаючи з 17.08.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах заборгованість ОСОБА_2 станом на 01.12.2014 року становить 12000,00 грн.

Судом першої інстанції при огляді виконавчого провадження встановлено, що державним виконавцем майна, яке б належало ОСОБА_2 на праві приватної власності і яке підлягало б опису в рахунок погашення боргу у нього не виявлено.

Інших документів в підтвердження своїх вимог заявник суду не надав. Судом встановлено, що попередження про виклик боржника до державного виконавця Омельчуком В.В. не отримувалися, так як відсутні докази про їх вручення.

У відповідності до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Закон України від 21 січня 1994 року "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері. Так, п. 5 ст. 6 вказаного Закону передбачено, що громадянинові України, який має паспорт може бути тимчасово відмовлено у праві виїзду за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

У п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено право державного виконавця у процесі здійснення виконавчого провадження, що у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього рішенням, звертатись до суду з таким поданням.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та інші факти, як обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Отже, враховуючи вимоги чинного законодавства доведенню підлягає факт ухилення від виконання даних зобов'язань, а не факт невиконання зобов'язань.

Однак, звертаючись із даним поданням державний виконавець відділу державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції не подав взагалі будь-яких доказів, якими підтверджується факт ухилення боржника від виконання зобов'язань.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно відмовив у задоволенні даного подання, оскільки не було передбачених законом підстав для обмеження останнього у праві виїзду за межі України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, ухвала постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області відхилити.

Ухвалу Володимир-Волинського міського суду від 14 січня 2015 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: