Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/3055/14-ц

06 лютого 2015 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківскої області

в складі головуючої - судді: Міськевич О.Я.

секретаря: Боєчко О.Р.

з участю представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження житловим приміщенням.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження житловим приміщенням, який в ході судового розгляду уточнила та просила визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1

В даній квартирі зареєстрований ОСОБА_3, однак він фактично не проживає в даній квартирі більше двох років, починаючи з 26.10.2012р., шлюб з яким розірвано.

Його реєстрація у належному їй на праві приватної власності будинку, перешкоджає у здійсненні нею права власності, позбавляє можливості користуватися та розпоряджатися майном на свій розсуд, останній є для неї чужою та сторонньою людиною. Вважає, що відповідач не проживаючи в даній квартирі без поважних причини більше року втратив право користування вказаним приміщенням.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав зазначених в уточненій позовній заяві та просить визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач в судове засідання не з"явився. У відповідності до п.9 ст.74 ЦПК України, він був повідомлений, про час і місце слухання справи через оголошення у газеті Галичина № 7(4960) від 17.01.2015р. у встановленому законом порядку, про причини неявки не повідомив. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши письмові докази, надані на виконання вимог ст.ст. 56, 60 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, та, з'ясувавши фактичні обставини, приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що позивач проживала у шлюбі з ОСОБА_3, який був зареєстрований 27.06.1998 року у Тур'ївській сільській раді, Старосамбірського району, Львівської області, актовий запис № 4.(а.с.8)

У шлюбі народилося двоє дітей: ОСОБА_4 -ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_3., що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження.(а.с.9-10)

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано - Франківської області від 08.12.2014 року шлюб між сторонами розірвано.(а.с.8)

14.11.2003 року батько позивача ОСОБА_1 подарував ОСОБА_2 6000 грн. для придбання за договором купівлі продажу квартири АДРЕСА_1, який посвідчила державний нотаріус Надвірнянської районної державної нотаріальної контори, Дремлюк В.В.та зареєстрований в реєстрі за № Д-1994р.(а.с.4).

14.11.2003 року між ОСОБА_7та позивачем ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу трьохкімнатної квартири житловою площею 40.4 кв.м. та загальною площею 55.5 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1, який посвідчено державний нотаріус Надвірнянської районної державної нотаріальної контори. Дремлюк В.В.та зареєстровано в реєстрі за № Д-1997р.(а.с.5) Даний договір купівлі - продажу /Д-1997/ від 14.11.2003 року зареєстровано у Івано-Франківському обласному бюро технічної інвентаризації від 24.11.2003 року, про що свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 24.11.2003 року за № 2071400.(а.с.6)

Таким чином позивач ОСОБА_2 є власником квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1.(а.с.6) Дане майно не є об"єктом спільної сумісної власності подружжя.

Крім позивача в квартирі, що знаходиться в АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_3, з яким шлюб розірвано, про що свідчить копія будинкової книги та довідка КП"Житловик" від 29.12.2014р. за № 2648 (а.с.11,35-39)

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання, складеного депутатом Надвірнянської міської ради від 29.10.2014р. встановлено, що ОСОБА_3 не проживає по місцю реєстрації в АДРЕСА_1 більше двох років.(а.с.7) В даний час місце проживання ОСОБА_3 позивачу не відоме.

Вищевказані обставини підтвердили допитані в якості свідків в судовому засіданні ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Реєстрація ОСОБА_3 у належній ОСОБА_2 на праві приватної власності квартирі, що знаходиться в АДРЕСА_1 перешкоджає у здійсненні нею права власності, позбавляє можливості користуватися та розпоряджатися майном на свій розсуд.

Частиною першою ст. 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні " зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку.

Цивільним кодексом України з 2004 року передбачена спеціальна норма для визнання членів сім'ї власника такими, що втратили право користування житловим приміщенням (ч. 2 ст. 405 ЦК України), яка підлягає застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік,якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 р. "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Враховуючи вищенаведені обставини суд прийшов до переконання, що відповідач ОСОБА_3 втратив право користування житловим приміщенням в АДРЕСА_1, тому позов підлягає до задоволення.

На підставі, ст.ст. 386, 391,405 ЦК України, керуючись ст.ст.209,213,214 215,224 ЦПК України,суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задовільнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст рішення виготовлено 11.02.2015 року