РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/15417/15-ц

пр. № 2/759/6451/15

30 листопада 2015 року Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого- судді Петренко Н.О.

при секретарі Рагімовій Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Святошинський РВ ГУ ДМС України в м. Києві про визнання втратившим право користування жилим приміщенням

встановив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 10.07.1997р. Крім позивача в спірній квартирі зареєстрований його онук, відповідач по справі, який є громадянином США і на даний час проживає в Сполучених Штатах Америки з лютого 2008 року, куди виїхав добровільно. Оскільки в спірній квартирі відповідач не проживає більше року, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які нараховуються на двох осіб. Тому позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 та зняти його з реєстраційного обліку спірної квартири.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач про день слухання справи належним чином повідомлений, причини неявки суду невідомі, тому суд, керуючись вимогами ч. 4 ст. 169 ЦПК України ухвалив розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення по справі, проти чого не заперечує представник позивача.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно договору купівлі-продажу від 10.07.1997р. ОСОБА_1 купив квартиру АДРЕСА_1, яка зареєстрована за ним як особиста власність в Київському міському бюро технічної інвентаризації.

Як вбачається з довідки ф-3 від 16.09.2015р. в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані дві особи: позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2.

Згідно актів КП РЕО-3 при обстеженні квартири АДРЕСА_1 на предмет проживання ОСОБА_2 встановлено, що станом на 05.11.2014р., 12.01.2015р., 13.02.2015р. ОСОБА_2 в квартирі не знаходився.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зважаючи на докази, суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги щодо визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 як такої, що обґрунтована на законі та доведена матеріалами справи.

В частині зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 суд відмовляє.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10,11,60,212-215,224-228 ЦПК України, ст. ст. 316,317,319, 391 ЦК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.

В задоволенні іншої вимоги відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: