Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Подрєзова Г. О. ,

при секретарі - Александрова А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква

позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 стягнення заборгованості за кредитним договором ;

В С Т А Н О В И В :

Позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 17.02.2007р. № К2ХRRХ04280450, згідно з яким відповідачу був наданий кредит на суму 3969,78грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 29.07.2014р. виникла заборгованість на загальну суму - 69067,19грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 2284,51грн., заборгованість за відсотками - 16251,41грн., заборгованість за комісією - 633,60грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов»язань -49897,67грн. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд стягнути вказану заборгованість з відповідача на користь банку та судові витрати - 633,29грн.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю позовні вимоги уточнив та остаточно просив стягнути заборгованість за кредитом , яка складається з заборгованості станом на 29.07.2014р. за мінусом стягнутої суми згідно з судовим наказом Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.06.2008р., тобто стягнути різницю, яка становить 61522,09грн. та штраф 500грн. -фіксована частина, 3076,10грн. -процентна складова, всього - 65098,19грн.

Відповідач ОСОБА_2. в судовому засіданні позов не визнав повністю, пояснив, що дійсно уклад кредитний договір з позивачем, але сплатив суму заборгованості за кредитним договором, яка була стягнута за судовим наказом в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що дійсно між ПАТ Комерційний Банк "Приватбанк" та ОСОБА_2 17.02.2007р. був укладений кредитний договір № К2ХRRХ04280450, згідно з яким відповідачу був наданий кредит на суму 3969,78грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Дані обставини повністю підтверджуються копією кредитного договору від 17.02.2007р., не заперечував відповідач по справі.

Позивач в позовній заяві уточненій послався на те, що станом на 29.07.2014р. виникла заборгованість на загальну суму - 69067,19грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 2284,51грн., заборгованість за відсотками - 16251,41грн., заборгованість за комісією - 633,60грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов»язань -49897,67грн.

Також послався на судовий наказ від 02.06.2008р., яким на користь позивача було стягнуто заборгованість за вказаним кредитним договором, яка виникла станом на 18.04.2008р. в сумі 9230,38грн. та складалася з 3969,79грн. заборгованості по кредиту, 3749,04грн. заборгованості по процентах, 633,60грн. - заборгованість по комісії, 877,95грн. - пені за несвоєчасне виконання зобов»язань за договором.

Таким чином, суд приходить до висновку, що згідно з наданими доказами, в тому числі з поясненнями сторін, сума заборгованості за кредитом яка виникла станом на 18.04.2008р. була повністю стягнута на користь позивача, в тому числі тілу кредиту та відсотки в розмірі , що відповідали суму кредиту, визначеному у договорі.

Суд погоджується з твердженнями представника позивача, щодо дії договору між сторонами до повного виконання, але при цьому, суд не приймає до уваги посилання представника позивача на те, що після стягнення всієї суми заборгованості у позивача залишилося право на нарахування процентів, комісій, пені.

При цьому суд виходить з того, що згідно з ст. 599 ЦК України зобов»язання припиняються його виконанням, проведеним належним чином (а не у силу ухваленого рішення суду). Наявність судового наказу за відсутності реального виконання боржником свого зобов»язання (добровільного чи примусового) не свідчить про припинення договірних правовідносин між сторонами, а тому кредитор не позбавлений права на отримання сум , передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, якою визначено, що - боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Також, суд враховує і те, що строк дії договору передбачений сторонами у заяві позичальника визначений з 17.02.2007р. по 17.02.2008р.

Представник позивача послався на умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») в п. 5.5 якого передбачено терміни позовної давності по вимогам про стягнення заборгованості за кредитом тривалістю 5 років.

Судом враховується і те, що в умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка»), які приєднані до заяви про видачу судового наказу п. 5.5. взагалі відсутній. Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

А тому, з урахуванням встановлених судом обставин, вимоги відповідача ОСОБА_2 застосувати строки позовної давності та відмовити в позовних вимогах банку суд вважає, що позов до задоволення не підлягає.

Керуючись ст..ст.15,60,212-215,223 ЦПК України, ст..ст. 267,625 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Г. О. Подрєзова