АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/322/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : Резнік Ю. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоЄльцова В. О.
суддівПальонного В. С. , Нерушак Л. В.
при секретаріПосипайко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_7 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем ОСОБА_6 у зареєстрованому шлюбі до 1998 року.

22 квітня 1998 року шлюб між ними було розірвано. Від спільного проживання у них народився син ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час син повнолітній і навчається на денній бюджетній формі навчання в медично-стоматологічній академії м. Полтава. Син знаходиться на утриманні позивачки та потребує матеріальної допомоги. Йому необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники, тощо.

Тому позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частин всіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ним 23-річного віку або до закінчення навчання.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 грудня 2014 року позов було частково задоволено. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання сина ОСОБА_10 аліменти в розмірі 1/6 частин всіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення ним 23- річного віку з 14 жовтня 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 грудня 2014 року скасувати та ухвалити нове, яким повністю відмовити позивачці в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта ОСОБА_6 про задоволення його апеляційної скарги, позивачку ОСОБА_7 про безпідставність апеляційних вимог, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення не відповідає, а тому відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі, мають сина ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки №720 від 26 вересня 2014 року (а.с.6) ОСОБА_10 є студентом денної форми навчання вищого державного навчального закладу України «Українська медична стоматологічна академія» медичного факультету 1 курсу. Термін навчання 30 червня 2010 року.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У зазначеній нормі права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, яка передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Врахувавши вищенаведене, доводи сторін, місцевий суд прийшов до вірного висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, з урахуванням матеріального стану дитини - ОСОБА_10 яка навчається та матеріального стану відповідача, який є пенсіонером, отримує пенсію у розмірі 2053 грн. 47 коп. також те, що останній має іншу сім'ю та неповнолітню доньку - ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2. Тому, доводи позивача у частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення з нього аліментів є необґрунтованими.

Проте, при визначенні місцевим судом мінімального розміру аліментів, а саме встановлення їх мінімального стягнення у розмірі 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, судом не враховано положення ст.200 СК України, відповідно до якої зазначений мінімальний рівень розміру аліментів не передбачено, а тому цій частині рішення підлягає зміні з виключенням з резолютивної частини зазначене посилання.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається змінити.

Резолютивну частину рішення викласти у наступній редакції:

Стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с. Шляхова Бершадського району Вінницької області, пенсіонера, проживаючого АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчатися у розмірі 1/6 частин всіх видів заробітку, доходу, починаючи з 14 жовтня 2014 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :