АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22 -ц/796/859/2015 року Головуючий у 1-й інстанції: Колдіна О.О.
Доповідач: Чобіток А.О.
У х в а л а

Іменем України

05 лютого 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - судді Чобіток А.О..

суддів - Немировської О.В., Ящук Т.І.

при секретарі - Басюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1,поданої в інтересах ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 18 вересня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк»,3-ті особи:Відділ державної виконавчої служби Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області,приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання виконавчих написів такими,що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и л а:

В червні 2014 року позивач пред»явив вказаний позов до відповідача та зазначав, що між ним та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» , були укладені кредитні договори: №СМ- МЕС00/092/2008 від 07 липня 2008 року,за умовами якого йому було надано кредит у розмірі 100 000 доларів США, № СМ - МЕС00/88/2007 від 20 грудня 2007 року,за умовами якого йому було надано кредит у розмірі 184 500 доларів США,

№ СМ-МЕС00/034/2008 від 24 березня 2008 року,за умовами якого йому було надано кредит у розмірі 250 000 доларів США.В забезпечення виконання зобов»язань по кредитним договорам між ним та банком були укладені договори іпотеки,відповідно до яких він зобов»язався забезпечити боргові зобов»язання нерухомим майном,що знаходиться за адресою АДРЕСА_1,АДРЕСА_2..,АДРЕСА_3.

Оскільки він належним чином не виконував своїх зобов»язань щодо погашення кредитів, 24 червня 2009 року та 08 липня 2009 року відповідач направив йому досудові вимоги щодо погашення заборгованості, які 21.09.2009 року отримала його дружина ОСОБА_4

22 грудня 2009 року та 25 грудня 2009 року банк звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 і отримав виконавчі написи про звернення стягнення на предмет іпотеки за № 2552 від 22.12.2009 року, за №12553 від 22.12.2009 року та за № 12881 від 25.12.2009 року, на підставі яких старшим державним виконавцем Охтирського ВДВС були відкриті виконавчі провадження.

Посилаючись на порушення приватним нотаріус при вчиненні вказаних виконавчих написів Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України»,затвердженої Наказом міністерства юстиції України від 03.03.2004 року №20/5, не співмірність суми оцінки іпотечного майна та сум, вказаних у виконавчих написах ,а також зазначених у досудових вимогах, які він як боржник не отримував та які отримала його дружина, що не може вважатись належним повідомленням, позивач просив визнати вказані виконавчі написи такими,що не підлягають виконанню.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 18 вересня 2014 року відмовлено в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове по суті позовних вимог,посилаючись на невірне застосування норм матеріального права при обґрунтуванні відмови в задоволенні позовних вимог.

Вислухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги , обставини справи , колегія суддів приходить до наступного.

Встановлено, що між ОСОБА_2 та ЗАТ «ОТП Банк» ,правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», були укладені кредитні договори: №СМ- МЕС00/092/2008 від 07 липня 2008 року,за умовами якого йому було надано кредит у розмірі 100 000 доларів США, № СМ - МЕС00/88/2007 від 20 грудня 2007 року,за умовами якого йому було надано кредит у розмірі 184 500 доларів США , № СМ-МЕС00/034/2008 від 24 березня 2008 року,за умовами якого йому було надано кредит у розмірі 250 000 доларів США.

В забезпечення виконання зобов»язань по кредитним договорам між ним та банком були укладені договори іпотеки, відповідно до яких він зобов»язався забезпечити боргові зобов»язання нерухомим майном,що знаходиться за адресами : АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, Сумська обл..,АДРЕСА_3.

22.12.2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 вчинено виконавчі написи, зареєстровані в реєстрі за №№12881,12552,12553 , якими запропоновано звернути стягнення на предмети іпотеки , визначені вказаними договорами, за якими 25.01.2010 року ВДВС Охтирського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавчі провадження.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 03.02.2011 року ОСОБА_2 відмовлено у визнанні виконавчих написів зареєстрованих в реєстрі за №№12881,12552,12553 здійснених приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 такими, що не підлягають виконанню. При цьому судом встановлено, що ОСОБА_2 допущено порушення умов кредитних договорів №СМ- МЕС00/092/2008 від 07 липня 2008 року, № СМ - МЕС00/88/2007 від 20 грудня 2007 року, № СМ-МЕС00/034/2008 від 24 березня 2008 року, дружиною позивача 21.09.2009 року було отримано досудову вимогу про погашення заборгованості за вказаними кредитними договорами , що відповідно до Правил надання послуг поштового зв»язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1155 від 17.08.2002 року та ст. 76 ЦПК України є належним доказом отримання боржником вказаних документів, а приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 при вчиненні вказаних виконавчих написів дотримано умови та порядок їх вчинення .

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції встановив та виходив з того, що при вчинені виконавчих написів, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 дотримано вимоги Закону України «Про нотаріат» та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 року за № 20/5, врахувавши при цьому і рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 03.02.2011 року .

Таке рішення суду є законним та обґрунтованим, відповідним обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права, які регулюють правовідносини, що виникли між сторонами, висновків якого доводи апеляційної скарги не спростовують.

Частиною 3 ст. 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вже зазначалось вище , рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 03.02.2011 року , яке набрало законної сили, встановлено ту обставину, що отримання дружиною ОСОБА_2 досудових вимог щодо необхідності погашення заборгованості за кредитними договорами №СМ- МЕС00/092/2008 від 07 липня 2008 року, № СМ - МЕС00/88/2007 від 20 грудня 2007 року, № СМ-МЕС00/034/2008 від 24 березня 2008 року є належним доказом отримання боржником вказаних документів, як і не встановлено порушень приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 при вчиненні вказаних виконавчих написів норм чинного законодавства .

Тобто, зазначені факти є преюдиційними при вирішенні даної справи , а тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що отримання досудових вимог його дружиною, не може вважатись належним його повідомленням , на увагу не заслуговують.

При цьому слід зазначити, що порядок вчинення виконавчих написів визначається Законом України «Про нотаріат» та Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 року за № 20/5 , відповідно до яких нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості, і для одержання виконавчого напису подаються документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов»язання.

При цьому , постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», передбачено, що для посвідчення виконавчого напису подаються : оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає право звернення стягнення на заставлене майно і документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення.

Зазначеними нормативними актами не передбачено обов»язок нотаріуса перевіряти співмірність суми оцінки іпотечного майна та сум заборгованості, в зв»язку з чим і в цій частині доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують .

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення суду, ухваленого в даній справі, підстави до скасування якого відсутні .

Керуючись ст.ст.304,307,308,313-315,319 ЦПК України,колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1,поданої в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - Судді -