Справа № 405/9369/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого: Циганаш І.А.

при секретарі: Возлюбленій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-

Встановив:

14.10.2014 року ПАТ КБ « ПриватБанк » звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши його тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 26.12.2013 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь - який момент змінити ( зменшити або збільшити ) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь - якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по будь - якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.08.2014 року має заборгованість у розмірі 40 703 грн. 68 коп., яка складається з наступного: 29419 грн. 16 коп. - заборгованість за кредитом; 8470 грн. 06 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 400 грн. 00 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 500 грн. - штраф ( фіксована частина ), 1914 грн. 46 коп. - штраф ( процентна складова ). Просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 26.12.2013 року у розмірі 40 703 грн. 68 коп., а також понесені судові витрати по справі.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, в задоволенні позову просив відмовити. Зазначив, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 є надуманим, безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. Посилання в позовній заяві на ту обставину, що відповідач отримав кредит у розмірі 15 00 грн. є безпідставним, так як ніякого кредиту він не отримував. В самій позовній заяві банк вказує на обов'язок відповідача сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Отже, шляхом встановлення кредитного ліміту та видачі платіжної картки, банк лише надає своїм клієнтам право отримати кредит. В обов'язок повернути кредитні кошти та сплатити відсотки за користування ним виникає лише у випадку отримання готівки або використання іншим способом кредитних коштів. В позовній заяві ПАТ КБ «ПриватБанк» навіть не наводить посилань на той факт, що відповідач дійсно отримав грошові кошти готівкою, або іншим чином використав кошти банку та не надає доказів цього. Отже, позивачем не підтверджений факт отримання кредитних коштів відповідачем. В позовній заяві банк не вказує ні номеру картки, ні номеру рахунку, з якого відповідач начебто отримав чи використав гроші та на який мав би їх повернути. Відсутнє таке посилання і в доданому до позову розрахунку заборгованості. Натомість, до позовної заяви додана копія анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Вказана анкета - заява не є кредитним договором, за який її намагається видати позивач. Більш того, з неї є зрозумілим, що картки відповідач не отримував. В ній вказані серія та номер паспорта, якого на дату складання вказаної анкети - заяви у відповідача не було, а був новий. Не стоїть позначка напроти назви картки, яку б відповідач мав бажання оформити, а стоїть напроти пункту «Идентификация с паспортом». В графі «Желаемый кредитный лимит по платежной карте «Универсальная»/Gold» стоїть позначка «0 грн.». Походження заяви - анкети може пояснити тим, що звертався до банку для отримання кредиту готівкою, але його так і не отримав. В позовній заяві банк вказує, що відповідач отримав кредит в сумі 15 000 грн., але тут же зазначає, що заборгованість за кредитом складає 29 419 грн. 16 коп. Звідки взялась саме така сума не пояснюється ні в самій позовній заяві, ні в доданому до неї розрахунку. В позовній заяві банк вказує на 30% ставку за кредитом, але в розрахунку заборгованості вказана ставка 27,6%. Такі невідповідності свідчать про те, що розрахунок зроблений не на основі реальних даних, а є надуманим.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В судовому засіданні встановлено, що 26 грудня 2013 року між ПАТ КБ « ПриватБанк » та ОСОБА_1, паспорт серії НОМЕР_1, виданий 04.06.1999 року Ленінським РВ УМВС України в Кіровоградській області, було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом ( а.с. 6-8 ).

Клієнт підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

В заяві на отримання кредиту вказано, що боржник ознайомився та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

У відповідності до п. 1.1.2.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п. 1.1.3.2.11 Умов і правил надання банківських послуг банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а будь - яку іншу заборгованість, яка виникла у клієнта зважаючи у зв'язку з невиконанням зобов'язань перед банком.

Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на той же термін.

Згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по будь - якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості.

З розрахунку заборгованості за договором №б/н від 26.12.2013 року, укладеного між ПриватБанком та ОСОБА_1 вбачається, що станом на 31.08.2014р. у ОСОБА_1 існує заборгованість у розмірі 40 703 грн. 68 коп., яка складається з наступного: 29 419 грн. 16 коп. - заборгованість за кредитом; 8470 грн. 06 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 400 грн. 00 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 500 грн. - штраф ( фіксована частина ), 1914 грн. 46 коп. - штраф ( процентна складова ) ( а.с. 5 ).

З довідки про прийняття і реєстрацію заяви, наданої слідчим СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області ст. лейтенантом міліції Новак А.В. вбачається, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 60 КПК України подане ОСОБА_1 повідомлення про кримінальне правопорушення, а саме те, що 24.12.2013 року гр. ОСОБА_3 шляхом обману та зловживання довірою оформив кредит на ОСОБА_1 на суму 15 500 грн., тим самим завдавши останньому матеріальної шкоди на вказану суму. 19.11.2014 року прийнято та зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, реєстраційний №0010091. Розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України ( а.с. 55 ).

Вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 серпня 2014 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 71 КК України до покарання за даним вироком, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.09.2013 року і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Цивільні позови у кримінальному провадженні заявлені потерпілими: ОСОБА_4 у сумі 17 300 грн., ОСОБА_1 в сумі 30 000 грн., ОСОБА_5 в сумі 7 000 грн. - задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_3 заподіяну злочином шкоду на користь потерпілих: ОСОБА_4 у сумі 17 300 грн., ОСОБА_1 в сумі 30 000 грн., ОСОБА_5 в сумі 7 000 грн. ( а.с. 65- 70 ).

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 04 листопада 2014 року вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 серпня 2014 року стосовно ОСОБА_3 в частині призначення покарання змінено. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13 вересня 2013 року і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців. В решті вирок залишено без змін ( а.с. 71- 74 ).

Згідно довідки Управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області від 22.01.2015 року за №1/3-637 вбачається, що паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 оформлений 05.09.2012 року Ленінським РС у м. Кіровограді УДМС України в області на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Кіровограда, у зв'язку з непридатністю для користування та на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_1, виданого 04.06.1999 року Ленінським РВ УМВС України в Кіровоградській області ( а.с. 63 ).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В ході судового розгляду судом встановлено, що 26.12.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1 кредитний договір № б/н не укладався, оскільки паспорт відповідача в кредитному договорі вказаний серії НОМЕР_1 виданий 04 червня 1999 року Ленінським РВ УМВС України в Кіровоградській області, а відповідач надав суду паспорт серії НОМЕР_2, виданий 05 вересня 2012 року Ленінським РС у м. Кіровограді УДМС України в Кіровоградській області. Тобто на час укладання договору у відповідача був інший паспорт, ніж вказаний у договорі.

Будь-яких інших об'єктивних доказів, які б підтверджували факт отримання відповідачем ОСОБА_1 кредиту у розмірі 15 000 грн. в ПАТ КБ «ПриватБанк», суду надано не було.

Оцінюючи зібрані та дослідженні по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні і тому задоволенню не підлягають.

У відповідності до Закону України «Про судовий збір» позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір на користь держави у розмірі 407 грн. 04 коп., які згідно ст. 88 ЦПК України слід віднести за рахунок позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 79, 88, 212-215, 218 ЦПК України,-

Вирішив:

В задовленні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 26.12.2013 року - відмовити в повному обсязі.

Судові витрати віднести за рахунок позивача - ПАТ КБ «ПриватБанк».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів після проголошення рішення через Ленінський районний суд м. Кіровограда до Апеляційного суду Кіровоградської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда Циганаш І.А.