Провадження № 2/522/3639/15
29 січня 2015 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Домусчі Л.В.,
при секретарі - Герасименко Ю.С.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Шостої Одеської державної нотаріальної контори про встановлення факту та зобов'язання видати свідоцтво про право на спадщину, -
Позивачка ОСОБА_2 звернулася 09.09.2014 року до Приморського районного суду м.Одеси з позовом до відповідачів про видачу свідоцтва про право на спадщину, 10.12.2014 року надала уточнення до позову та просила встановити факт відмови ОСОБА_2 від прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, зобов'язати Шосту Одеську державну нотаріальну контору видати їй свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, що складається з 1/5 частини квартири під АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.
В обґрунтування позову вказує, що на підставі заяви ОСОБА_2 про прийняття спадщини була відкрита спадкова справа № 565/2003 відносно майна ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Спадкове майно складається з 1/5 частини квартири під АДРЕСА_1, спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4 є його син ОСОБА_2 та його мати ОСОБА_1, тобто позивачка. Станом на сьогоднішній день ОСОБА_2 до Шостої нотконтори за свідоцтвом про право на спадщину не звернувся. Після багаторічних очікувань 12.08.2014 року вона звернулася до нотконтори з вимогою видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на 1/5 частини квартири під АДРЕСА_1, оскільки іншій спадкоємець ОСОБА_2 починаючи з 2003 року не виконує законний обов'язок в отриманні ним свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 25.07.2003 року була відкрита спадщина, а отже після спливу шести місяців, починаючи з 25.01.2004 року ОСОБА_2 повинен був отримати в нотконторі свідоцтво про право на спадщину, оскільки до складу спадщини входить нерухоме майно. За таких обставин єдиним спадкоємцем за законом залишилася вона - ОСОБА_1. 12.08.2014 року вона отримала від нотаріуса лист, в якому їй було роз'яснено, що нотаріус не може видати їй Свідоцтво про право на спадщину на все спадкове майно, а саме 1/5 частину спадкової квартири. Вважає, що факт ігнорування іншим спадкоємцем законного обов'язку в отриманні свідоцтва про право на спадщину вже на протязі 11 років підтверджує факт втрати інтересу до спадкового майна, а отже відповідач фактично відмовився від прийняття спадщини за законом.
В судове засідання представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 (діє на підставі довіреності від 26.05.2014р.) не з'явився, надав до суду заяву в якій просив розглядати справи за його відсутності.
В минулих судових засіданнях підтримав уточнену позовну заяву, просив позовні вимоги задовольнити. При цьому зазначив, що позивачка є матір'ю померлого ОСОБА_4, вона проживала разом з ним до його смерті в спірній квартирі. У померлого є син ОСОБА_2, який проживає окремо та який разом із позивачкою звернувся до нотконтори зі заявою про прийняття спадщини, за заявою була відкрита спадкова справа, але на протязі 11 років відповідач не з'являється у нотконторі для отримання свідоцтва про право на спадщину. На неодноразові звернення до нього, з приводу дооформлення спадщини, він повідомив, що не претендує на вказану спадщину, заїхати до нотаріуса не має можливості, так як дуже зайнятий.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутністю не надавав.
В судове засідання не з'явився представник Шостої Одеської державної нотаріальної контори, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника нотконтори.
Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, у зв'язку з неявкою відповідача ОСОБА_2 та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у його відсутності, згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України, у порядку ст.ст.. 224-225 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, прийшов до наступного.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 16.04.2003 року. (а.с. 26).
ОСОБА_4 був сином позивачки ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_2 від 22.06.1960 року. (а.с. 27).
Згідно свідоцтва про право власності на житло від 08.11.2000 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в рівних долях. (а.с. 7).
З технічного паспорту вбачається, що квартира АДРЕСА_1, загальною площею 60,6 кв.м., складається з 3-х кімнат, житловою площею 41,1 кв.м. (а.с. 9-10)
Згідно довідки ЖКЕП «Радіалка» від 18.04.2014р. в квартирі АДРЕСА_1, особовий рахунок відкрито на ОСОБА_1, яка зареєстрована в квартирі з 01.09.1972 року, також в квартирі зареєстровані ОСОБА_7 - онук з 19.09.1999р., ОСОБА_5 - онук з 18.10.2000р.(а.с. 44)
Як вбачається з відповіді КП «БТІ» Одеської міської ради від 10.06.2014 року квартира під АДРЕСА_1 зареєстрована за: ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_4 в рівних долях на підставі свідоцтва про право власності, яке видане ЖКЕП «Радіалка» 08.11.2000р. № 906. (а.с. 56).
Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 565/03р., ОСОБА_2 25.07.2003 року звернувся до Шостої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на підставі його заяви 25.07.2003 року заведена спадкова справа № 565/2003 року до майна ОСОБА_4.(а.с. 40).
Спадкове майно складається з 1/5 частини квартири під АДРЕСА_1
Спадкоємцями за законом ОСОБА_4 є його син ОСОБА_2, та його мати - ОСОБА_1. Заповіт ОСОБА_2 не залишав.
Як вбачається з копії свідоцтва про народження від 05.01.1983 року (а.с. 45), ОСОБА_2 є сином померлого ОСОБА_4.
26.05.2014 року ОСОБА_1 звернулася до нотконтори із заявою про прийняття спадщини на 1/5 частину спадкової квартири. (а.с. 41).
Листом Шостої Одеської державної нотаріальної контори від 12.08.2014 року ОСОБА_2 було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину на все спадкове майно, а саме 1/5 частину спадкової квартири, що залишилося після - ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року та роз'яснено, що нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину на все спадкове майно, а саме 1/5 частину спадкової квартири, так як заяви про відмову від прийняття спадщини від ОСОБА_2 до нотаріальної контори не находило.(а.с. 5-6)
Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
На підставі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до п.4.8. Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, частки у спадщині кожного із спадкоємців є рівними. Спадкоємці можуть за усною угодою між собою, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, змінити розмір частки у спадщині когось із них.
Свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.
Згідно п. 4.10. Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцями, які прийняли спадщину ніяким строком не обмежена.
Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Твердження позивача, що відповідач ОСОБА_2 фактично відмовився від прийняття спадщини не знаходить свого підтвердження, так як заяви ОСОБА_2 про відмову від прийняття спадщини до нотконтори не находило, що підтверджується матеріалами спадкової справи.
При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Як вбачається із змісту позовної заяви, пояснень представника позивача в судових засіданнях, ОСОБА_4 помер, а позивачка фактично прийняла спадщину після смерті сина, продовжуючи проживати в квартирі, яка також була місцем проживання спадкодавця, і що прийнята спадщина на підставі частини другої статті 548 ЦК УРСР належить їй з моменту відкриття спадщини, тобто з 15.04.2003р.
Згідно зі ст. 553 ЦК УРСР спадкоємець за законом або за заповітом в праві відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-не-будь з інших спадкоємців, закликаних до спадкування за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних та інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем своєї заяви не допускається.
Відповідно до ч. 1 ст. 560 ЦК УРСР спадкоємці, закликані до спадкування, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину.
Згідно з ч. 1 ст. 561 ЦК УРСР свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після шести місяців з дня відкриття спадщини.
Згідно з п. 112 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яка діяла на час відкриття спадщини, видача свідоцтва про спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена.
Однак, при цьому суд бере до уваги, що відповідно до ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з моменту її відкриття, і що у спадкоємця, який прийняв спадщину, право власності на спадкове майно виникає з моменту відкриття спадщини, а не з дня одержання свідоцтва про право на неї.
За таких обставин слід дійти висновку, що після смерті ОСОБА_4 спадкоємцями першої черги за законом відповідно до ст. 529 ЦК УРСР стали в рівних частинах позивачка ОСОБА_1 (мати померлого) та відповідач ОСОБА_2 (син померлого), тобто кожен з них має право власності на 1/2 частину спадкового майна, що складається з 1/5 частини квартири. Тобто позивачка має право отримати свідоцтво про право на спадщину на половину від 1/5 частини спадкового майна у встановленому законом порядку.
Крім того, ні стаття 561 ЦК УРСР, ні стаття 1298 ЦК України, які передбачають право спадкоємця на одержання свідоцтва про право на спадщину, не містять обмежувального строку одержання такого свідоцтва.
Таким чином, нотаріус правомірно надав відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/5 частину квартири під АДРЕСА_1.
При цьому суд вважає, що нотаріальна контора є неналежним відповідачем у справі, так як не має ніякої зацікавленості у вирішенні справи.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Керуючись ст.ст.10, 11, 15, 60, 88, ст.169 ч.4, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 15,16, 60, 1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1258, 1261, 1267, 1268, 1270, 1273, 1296, 1297,1299 ЦК України, ст..ст. 529,548, 549, 553, 560, 561 ЦК УРСР, ст.ст.49, 50, 67 Закону України "Про нотаріат" суд -
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Шостої Одеської державної нотаріальної контори про встановлення факту та зобов'язання видати свідоцтво про право на спадщину - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Приморського районного суду
м. Одеси Л.В. Домусчі