Категорія 48 Доповідач Іванюк М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі : головуючого - судді Іванюка М.В, суддів БереговогоО.Ю. та ПанасюкаО.С, при секретарі ПантелеймоновійА.І, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду від 10 квітня 2015р. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дитину, --

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2014р. ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення 1 / 2 частини від суми понесених нею додаткових витрат на їх сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1. народження. Зазначила, що додаткові витрати обумовлені хворобливим станом дитини та відвідуванням на оплатній основі занять по її загальному розвитку в міні-садочку ЦРД «Смайл» ТОВ «Візард». Протягом 2013-2014р.р. позивачка витратила на такі заняття 14100грн. У зв'язку з цим просила стягнути з відповідача половину зазначеної суми - 7050грн.

Заочним рішенням Вінницького міського суду від 10 квітня 2015р. у задоволенні вказаного позову ОСОБА_3 було відмовлено.

ОСОБА_3. у своїй апеляційній скарзі просить дане рішення скасувати і ухвалити нове, яким позов задовольнити. Вважає, що відмовляючи їй у позові, суд першої інстанції належним чином не взяв до уваги доводи, наведені в обгунтування заявлених вимог, невірно застосував норми матеріального права.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3. підтримала апеляційну скаргу з наведених у ній підстав.

Представник ОСОБА_4. - ОСОБА_6. просить апеляційну скаргу відхилити як безпідставну.

Вислухавши зазначених осіб, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав :

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції правильно виходив з того, що у даному випадку понесені позивачкою витрати на загальний розвиток дитини не обумовлені особливими обставинами, визначеними у ч.1 ст.185 ЦПК України, так як не пов'язані з необхідністю розвитку виявлених у дитини конкретних особливих здібностей до мистецтва чи науки. Адже згідно з довідкою ТОВ «Візард» від 17.02.2015р (а.с.69) дитина навчалася за напрямком «загальний розвиток», а на момент видачі цієї довідки навчалася в структурному підрозділі школи іноземних мов. При цьому крім тверджень самої ОСОБА_3, переконливих доказів, з яких вбачалося б, що дитина у чомусь проявила особливі здібності, які потребують подальшого розвитку, нею не наведено. Тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ці витрати позивачки мають покриватися за рахунок аліментів, які стягуються з відповідача на утримання сина у розмірі ? частини від усіх видів заробітку згідно з рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 17 травня 2012р (а.с.13). Щомісячний розмір аліментів, які отримує позивачка, в залежності від заробітку відповідача коливається від 2181грн. до 3960грн, тобто значно перевищує визначений мінімальний розмір аліментів для дитини відповідного віку (а.с. 42-44).

Той факт, що ОСОБА_3. не працює у зв'язку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 6-річного віку, не впливає на правову природу понесених позивачкою витрат, які неможливо вважати додатковими в контексті положень ч.1 ст.185 СК України.

Також не можуть братися до уваги доводи ОСОБА_3. про незадовільний стан здоров'я сина. Адже вона так і не надала суду першої інстанції документального підтвердження вартості його лікування згідно з медичним призначенням. При цьому вона у позовній заяві не вимагала стягнення з відповідача якоїсь частини суми на таке лікування.

Інші доводи апеляційної скарги фактично повторюють зміст позовних вимог і на увагу не заслуговують.

Разом з тим колегія суддів вважає необхідним виключити з мотивувальної частини оскаржуваного рішення посилання суду першої інстанції на те, що обсяг всіх утримань з заробітної плати відповідача складає 50%, що не відповідає дійсності. У зв'язку з цим рішення має бути змінено.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 304, 307ч.1 п.3, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, --

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду від 10.04.2015р. у даній справі змінити, виключивши з його мотивувальної частини посиланя суду першої інстанції на те, що обсяг всіх утримань з заробітної плати відповідача складає 50%.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :