Справа № 565/1041/15-ц
У Х В А Л А

05 серпня 2015 року м.Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі: судді Горегляд О.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області про визнання дій незаконними, відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органом досудового слідства, -

В С Т А Н О В И В:

03 серпня 2015 року в Кузнецовський міський суд Рівненської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до Державної казначейської служби України в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області з наступними вимогами: визнати незаконними дії управлінням Служби безпеки України в Рівненській області при розгляді заяви ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури; відшкодувати на користь ОСОБА_1 за рахунок коштів державного бюджету України матеріальну шкоду, завдану ОСОБА_1 незаконними діями органом досудового слідства управлінням Служби безпеки України в Рівненській області, визначену у межах фактично понесених та документально підтверджених витрат, шляхом списання у безспірному порядку коштів з рахунку Державного казначейства України в сумі 8216 (вісім тисяч двісті шістнадцять) грн. 00 коп.

Відповідно до п.п.2, 3, 5 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити: ім'я (найменування) відповідача, зміст позовних вимог та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Проте позовна заява ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області про визнання дій незаконними, відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органом досудового слідства, не відповідає вказаним вимогам цивільного процесуального законодавства.

Так, в другому пункті прохальної частини позовної заяви ОСОБА_1 просить визнати незаконними дії управлінням Служби безпеки України в Рівненській області при розгляді її заяви про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури. По-перше, з цих вимог слідує, що вони стосуються іншої особи, яка не зазначена у позові ОСОБА_1 в якості відповідача. По-друге, зміст вказаних позовних вимог ОСОБА_1 є неконкретним. Позивачка не зазначила які саме дії управління Служби безпеки України в Рівненській області при розгляді її заяви про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури вона просить визнати незаконними та які саме права при цьому були порушені або обмежені.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Отже, слідуючи принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд повинен чітко з'ясувати межі заявлених позовних вимог та обсяг доказів, на підставі яких підлягає розгляду цивільна справа.

Пунктами 3 і 4 ст.3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що у наведених в ст.1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються): штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином; суми, сплачені громадянином у зв'язку з поданням йому юридичної допомоги.

Згідно з п.10 Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», затвердженого наказом Міністерства юстиції, Генеральної прокуратури та Міністерства фінансів України від 04 березня 1996 року №6/5/3/41, до інших витрат відносяться суми, стягнуті з громадянина на виконання вироку в частині задоволеного цивільного позову, суми, внесені ним на відшкодування матеріальної шкоди добровільно або за вимогою адміністрації, а також суми, витрачені на оплату проїзду за викликами органів розслідування і суду та найом жилого приміщення. Відповідно до п.4 ст.3 Закону громадянинові підлягають також поверненню суми, сплачені ним у зв'язку з наданням юридичної допомоги. До цих сум відносяться суми, сплачені ним адвокатському об'єднанню (адвокату) за участь адвоката у справі, написання касаційної і наглядної скарги, а також внесені ним в рахунок оплати витрат адвоката у зв'язку з поїздками у справі до касаційної та наглядної інстанції.

В розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню, позивачка включила суму в розмірі 8000 (вісім тисяч) грн. 00 коп., як оплату нею 05 серпня 2012 року наданої адвокатом ОСОБА_2 правової допомоги в кримінальній справі. При цьому в позовній заяві ОСОБА_1 не зазначила обставин щодо виду послуг, що були їй надані адвокатом на зазначену суму. Натомість позивачка перерахувала всі види адвокатської діяльності, передбачені ст.5 Закону України «Про адвокатуру», в тому числі надання юридичної допомоги підприємствам, установам, організаціям; здійснення правового забезпечення підприємницької та зовнішньоекономічної діяльності громадян і юридичних осіб, як дії, вчинені адвокатом ОСОБА_2 під час досудового слідства та судового розгляду кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_1 в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.362 КК України. Окрім цього ОСОБА_1 не виклала в позовній заяві обставин, які б свідчили про допуск адвоката ОСОБА_2 до участі в даній кримінальній справі на стадії досудового розслідування чи судового розгляду в якості її захисника. Згідно з умовами доданої до позову додаткової угоди до угоди-доручення про надання правової допомоги від 20 жовтня 2011 року, укладеної між довірителем ОСОБА_1 і повіреним ОСОБА_2, довіритель бере на себе зобовязання щодо оплати роботи повіреного в сумі 8000 гривень на період здійснення ним повноважень з моменту допуску до справи в якості захисника і до закінчення досудового слідства. Проте цих обставин щодо моменту допуску до справи адвоката ОСОБА_2, як захисника ОСОБА_1, в позовній заяві не зазначено, відповідних процесуальних рішень з цього питання не додано.

Частиною 1 ст.121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин, що свідчать про недотримання позивачкою п.п.2, 3, 5 ч.2 ст.119 ЦПК України при оформленні позовної заяви, суд постановляє ухвалу про залишення без руху позовної заяви ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області про визнання дій незаконними, відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органом досудового слідства, і надає позивачці пятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків шляхом подання позовної заяви в новій редакції.

На підставі викладеного, керуючись п.п.2, 3, 5 ч.2 ст.119, ч.1 ст.121, п.1 ч.1 і ч.2 ст.208, ч.1 ст.210, ч.2 ст.293 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області про визнання дій незаконними, відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органом досудового слідства, - залишити без руху, надавши позивачці пятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.

Суддя О.І.Горегляд