У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Ситнік О.М., Горелкіної Н.А., Євграфової Є.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, який діє у власних інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_9, ОСОБА_10, треті особи: орган опіки та піклування Виконавчого комітету Хмельницької міської ради, ОСОБА_11, приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Паляниця Людвіга Сигізмундівна, про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, факту проживання в житловому будинку, права користування житловим будинком та визнання договору купівлі-продажу житлового будинку недійсним, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4, яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, який діє у власних інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7 - ОСОБА_13 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 05 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4, яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, який діє у власних інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулися до суду з позовом, у якому зазначали, що 19 січня 2010 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 укладений договір купівлі-продажу житлового будинку по АДРЕСА_2, після укладення якого продавець ОСОБА_10 та члени його сім'ї залишилися проживати у зазначеному будинку. ОСОБА_4 та ОСОБА_8 проживають однією сім'єю як чоловік та жінка разом із дітьми, тому вважали, що мають право на проживання та користування житловим будинком.

Просили встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу у будинку по АДРЕСА_2

з 01 червня 2009 року; визнати за ними право на проживання та користування зазначеним житловим будинком; встановити факт проживання позивачів та їх дітей у зазначеному будинку; визнати недійсним договір купівлі-продажу від 19 січня 2010 року.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 05 березня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4, яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, який діє у власних інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7 - ОСОБА_13, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 19 січня 2010 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_2, що належав ОСОБА_10 на праві власності на підставі свідоцтва від 06 серпня 1996 року (а. с. 6−7).

Із копій паспорта вбачається, що ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_8, зняті з реєстрації у зазначеному будинку 14 січня 2010 року (а. с. 12, 14, 19).

ОСОБА_4 з 26 листопада 1987 року зареєстрована у АДРЕСА_1 (а. с. 17).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновителів) або одного з них, з ким вона проживає.

Таким чином місцем проживання дітей ОСОБА_4 є адреса її проживання та реєстрації: квартира АДРЕСА_1.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 серпня 2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 28 жовтня 2014 року, відмовлено у задоволені позову ОСОБА_10 про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку від 19 січня 2010 року (а. с. 46−49).

Суди обґрунтовано відмовили у задоволенні позову, оскільки позивачами не доведено належними та допустимими доказами той факт, що вони проживали однією сім'єю; письмових доказів реєстрації ОСОБА_8, ОСОБА_4 та трьох неповнолітніх дітей за адресою: АДРЕСА_2 на день укладання договору купівлі-продажу житлового будинку від 19 січня 2010 року позивачі не надали. Відсутні в матеріалах справи докази того, що позивачі є членами сім'ї колишнього власника будинку.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4, яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, який діє у власних інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7 - ОСОБА_13 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 05 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М., Горелкіна Н.А., Євграфова Є.П.