Номер провадження: 22-ц/785/325/15
Головуючий у першій інстанції Чебан Н. В.
Доповідач Доценко Л. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Доценко Л.І.,

суддів - Заїкіна А.П., Гірняк Л.А.,

за участю секретаря - Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом представника ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 до територіальної громади с. Салгани в особі Салганської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 листопада 2014 року,

ВСТАНОВИЛА :

04.09.2014 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до територіальної громади с. Салгани в особі Салганської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4, яка за життя заповідала на ім'я ОСОБА_3 земельну ділянку, площею 4,44 га, що розташована на території Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, про що свідчить заповіт, посвідчений секретарем Салганської сільської ради.

Позивач обгрунтовує свої вимоги тим, що не знав та не міг знати про факт відкриття спадщини (смерть спадкодавця), оскільки він по-перше, мешкає на території іншої адміністративно-територіальної одиниці ( а саме в с. Базарянка Татарбунарського району), а відтак не міг дізнатися від будь-кого з оточення спадкодавця чи сільської ради про смерть спадкодавця, а по-друге є спадкоємцем за заповітом, який не перебуває у родинних відносинах зі спадкодавцем, а відтак про смерть спадкодавця йому не повідомляли ані близькі родичі, ані будь-хто інший. Нотаріусом Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із пропуском строку для прийняття спадщини, у зв'язку із чим позивач просив суд визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 строком у два місяці.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, з підстав наведених у позові.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 листопада 2014 року в задоволенні позову представника ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 відмовлено.

Рішення суду оскаржує ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувся до належного відповідача і не надав поважних доказів пропуску строку звернення до нотаріальної контори для отримання спадщини.

Однак погодитись з таким висновком суду першої інстанції не можна, оскільки суд не правильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що вказані порушення призвели до неправильного вирішення справи, тому суд апеляційної інстанції на підставі п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України рішення суду першої інстанції скасовує , ухвалює нове рішення із наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого виконкомом Салганської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області 21.11.2011 року (а.с.6).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне їй майно у вигляді земельної ділянки площею 4,44 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області,масив НОМЕР_2 ділянка НОМЕР_3, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та яка належала останній на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 095847(а.с.13).

19.10.2010 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: земельну ділянку площею 4,44 га, що розташована на території Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області заповідала ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Даний заповіт було посвідчено ОСОБА_5, секретарем Салганської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (а.с.7).

ОСОБА_3 звернувся до Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини за заповітом, на що листом № 703/01-16 від 19.03.2014 року нотаріуса було відмовлено останньому у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із пропуском строку для прийняття спадщини (а.с.11,12).

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК , він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя , який його пережив, та батьки.

Згідно довідки від 18.03.2014року Салганської сільської ради вбачається, що на час смерті ОСОБА_4 з нею за адресою: АДРЕСА_1 проживав її син ОСОБА_7, 1973року народження ( а.с. 10).

Суд першої інстанції на це уваги не звернув і не дав оцінку тим обставинам, що спадкоємцем за законом є син ОСОБА_4- ОСОБА_7, який прийняв спадщину у відповідності до вимог ст.1270 ч.3 ЦК України.

Суд першої інстанції в порушення вимог ст.10 ч.4 ЦПК України не роз;яснив ОСОБА_3 його прав заявити клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем ОСОБА_7, якщо позов пред;явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом.

Також суд першої інстанції в порушення вимог ст.33 ЦПК України не провів заміну неналежного відповідача або залучення співвідповідача, оскільки територіальна громада с. Салгани в особі Салганської сільської ради не є належним відповідачем по справі.

Пред;явлення ОСОБА_3 позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, порушує права спадкоємця ОСОБА_7, який не був залучений до участі у справі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову .

Керуючись ст.ст. 307 ч.1п.2, 309 ч.1п.п.3,4, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 листопада 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до територіальної громади с. Салгани в особі Салганської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Л.І. Доценко

Судді А.П. Заїкін

Л.А. Гірняк