АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5040/15 Справа № 201/9927/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Черновськой Г. В. Доповідач - Ремез В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року м.Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді - Ремеза В.А.

суддів - Міхеєвої В.Ю., Свистунової О.В.,

за участю секретаря - Видюкової Ю.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі по тексту ПАТ КБ «ПриватБанк»),

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2015 року по справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсною умови договору, розірвання договорів, зобов'язання повернути грошові кошти, -

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсною умови договору, розірвання договорів, зобов'язання повернути грошові кошти, посилаючись на те, що ним було укладено з відповідачем договори № SAMDN8162 від 26.04.2013р.; № SAMDN9033 від 31.10.2013р.; № SAMDN9108 від 31.10.2013р.; № SAMDN3189 від 30.04.2013р.; №SAMDN3310 від 30.04.2013р.; №SAMDN3235 від 30.04.2013р.; №SAMDN2986 від 30.04.2013р.; № SAMDN3084 від 30.04.2013р.; №SAMDN3415 від 30.04.2013р.; №SAMDN3500 від 30.04.2013р. строком на 3 місяці та у разі відсутності заяви про відсутність наміру подовження строку їх дії - строк подовжувався на той самий строк.

У квітні 2014р. він декілька разів звертався на адресу Банку із заявами про розірвання зазначених договорів та повернення грошових коштів, проте такі заяви не були задоволені, грошові кошти не були повернуті позивачу, а тому позивач просив, з урахуванням всіх уточнень, визнати недійсною умову про відмову від дострокового розірвання зазначених договорів; розірвати вказані договори банківських вкладів; стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на його користь грошові кошти за вказаними договорами: - за договором № SAMDN8162 від 26.04.2013р. на рахунку НОМЕР_10 - у сумі 273 259,14грн.; - за договором № SAMDN9033 від 31.10.2013 р. на рахунку НОМЕР_1 - у сумі 427 858,70грн.; - за договором № SAMDN9108 від 31.10.2013 р. на рахунку НОМЕР_2 - у сумі 427 858,70грн.; - за договором № SAMDN3189 від 30.04.2013 р. на рахунку НОМЕР_3 - у сумі 463 333,20грн.; - за договором №SAMDN3310 від 30.04.2013 р. на рахунку НОМЕР_4 - у сумі 463 333,20грн.; - за договором №SAMDN3235 від 30.04.2013 р. на рахунку НОМЕР_5 - у сумі 463 333,20грн.; - за договором №SAMDN2986 від 30.04.2013 р. на рахунку НОМЕР_6 - у сумі 463 333,20грн.; - за договором № SAMDN3084 від 30.04.2013 р. на рахунку НОМЕР_7 - у сумі 463 333,20грн.; - за договором №SAMDN3415 від 30.04.2013р. на рахунку НОМЕР_8 - у сумі 463 333,20грн.; - за договором №SAMDN3500 від 30.04.2013р. на рахунку НОМЕР_9 - у сумі 463 333,20грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01.04.2015р. позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Визнано недійсною умову про відмову від дострокового розірвання договорів в угодах: № SAMDN8162 від 26.04.2013р.; № SAMDN9033 від 31.10.2013р.; № SAMDN9108 від 31.10.2013р.; № SAMDN3189 від 30.04.2013р.; №SAMDN3310 від 30.04.2013р.; №SAMDN3235 від 30.04.2013р.; №SAMDN2986 від 30.04.2013р.; № SAMDN3084 від 30.04.2013р.; №SAMDN3415 від 30.04.2013р.; №SAMDN3500 від 30.04.2013р.

Розірвано договори банківських вкладів № SAMDN8162 від 26.04.2013р.; № SAMDN9033 від 31.10.2013р.; № SAMDN9108 від 31.10.2013р.; № SAMDN3189 від 30.04.2013р.; № SAMDN3310 від 30.04.2013р.; № SAMDN3235 від 30.04.2013р.; № SAMDN2986 від 30.04.2013р.; № SAMDN3084 від 30.04.2013р.; № SAMDN3415 від 30.04.2013р.; №SAMDN3500 від 30.04.2013р.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 грошові кошти, що містяться в ПАТ КБ «ПриватБанк»: - за договором № SAMDN8162 від 26.04.2013р. на рахунку НОМЕР_10 - у сумі 273 259,14грн.;

- за договором № SAMDN9033 від 31.10.2013р. на рахунку НОМЕР_1 - у сумі 427 858,70грн.;

- за договором № SAMDN9108 від 31.10.2013р. на рахунку НОМЕР_2 - у сумі 427 858,70грн.;

- за договором № SAMDN3189 від 30.04.2013р. на рахунку НОМЕР_3 - у сумі 463 333,20грн.;

- за договором №SAMDN3310 від 30.04.2013р. на рахунку НОМЕР_4 - у сумі 463 333,20грн.;

- за договором №SAMDN3235 від 30.04.2013р. на рахунку НОМЕР_5 - у сумі 463 333,20грн.;

- за договором №SAMDN2986 від 30.04.2013р. на рахунку НОМЕР_6 - у сумі 463 333,20грн.;

- за договором № SAMDN3084 від 30.04.2013р. на рахунку НОМЕР_7 - у сумі 463 333,20грн.;

- за договором №SAMDN3415 від 30.04.2013р. на рахунку НОМЕР_8 - у сумі 463 333,20грн.;

- за договором №SAMDN3500 від 30.04.2013р. на рахунку НОМЕР_9 - у сумі 463 333,20грн.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 3 654грн.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, не повно з'ясовано усі фактичні обставини справи, суд не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому розгляду справи, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи та є необґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» були укладені договори банківських вкладів, а саме: № SAMDN8162 від 26.04.2013р. за умовами якого позивач передав банку грошові кошти у сумі 200 000грн. з процентною ставкою 16% річних; № SAMDN9033 від 31.10.2013р. за умовами якого позивач передав банку грошові кошти у сумі 400 000грн. з процентною ставкою 16% річних; № SAMDN9108 від 31.10.2013р. за умовами якого позивач передав банку грошові кошти у сумі 400 000грн. з процентною ставкою 16% річних; № SAMDN3189 від 30.04.2013р. за умовами якого позивач передав банку грошові кошти у сумі 400 000грн. з процентною ставкою 16% річних; № SAMDN3310 від 30.04.2013р. за умовами якого позивач передав банку грошові кошти у сумі 400 000грн. з процентною ставкою 16% річних; № SAMDN3235 від 30.04.2013р. за умовами якого позивач передав банку грошові кошти у сумі 400 000грн. з процентною ставкою 16% річних; № SAMDN2986 від 30.04.2013р. за умовами якого позивач передав банку грошові кошти у сумі 400 000грн. з процентною ставкою 16% річних; № SAMDN3084 від 30.04.2013р. за умовами якого позивач передав банку грошові кошти у сумі 400 000грн. з процентною ставкою 16% річних; № SAMDN3415 від 30.04.2013р. за умовами якого позивач передав банку грошові кошти у сумі 400 000грн. з процентною ставкою 16% річних; № SAMDN3500 від 30.04.2013р. за умовами якого позивач передав банку грошові кошти у сумі 400 000грн. з процентною ставкою 16% річних.

Кожен з договорів був укладений на строк 3 місяці і умовами договорів було передбачено, що дія договору автоматично пролонгується на новий строк у разі, якщо вкладник не заявить про відмову від пролонгації дії цього договору.

19 червня 2014р. між сторонами було укладено додаткові умови до вказаних договорів, згідно яких строк дії договорів банківського вкладу продовжується на 5 років до 19.06.2019р. без права вкладника звертатись з вимогами по поверненню вкладу, та встановлено, що вкладнику виплачуються щомісячно нараховані на суми вкладів відсотки виходячи із процентної ставки 9,5% річних.

Згідно ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до вимог ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції встановив, що позивач неодноразово звертався у 2014р. з заявами до відповідача про виплату йому коштів за укладеними договорами, однак відповідач відмовлявся повернути кошти.

У червні 2014р. працівники відповідача з посиланням на відсутність фінансової можливості для повернення суми вкладів, запропонували ОСОБА_2 укласти додаткові угоди, умовами яких передбачена неможливість вкладника звернення до банку із вимогами про повернення сум вкладів до 19.06.2019р. що свідчить про порушення прав позивача, а тому враховуючи наведені обставини, та з урахуванням того, що позивач бажає розірвати укладені договори, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про визнання недійсними умов у додаткових угодах від 19.06.2014р. про відмову від дострокового розірвання договорів в угодах про банківські вклади, розірвавши за вимогою позивача укладені договори, та стягнувши з відповідача на користь позивача кошти за вищевказаними договорами, і колегія суддів вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим.

Доводи ПАТ КБ «ПриватБанк» в апеляційній скарзі про те, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, не повно з'ясовано усі фактичні обставини справи, суд не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому розгляду справи, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи та є необґрунтованим з посиланням на те, що позивач на виконання умов укладених договорів банківських вкладів не звертався до установи Банку з вимогою про повернення грошових коштів безпідставні, оскільки як вбачається з матеріалів справи позивач неодноразово звертався до установи Банку з вимогою про повернення банківських вкладів однак отримував відповіді про відмову в поверненні коштів.

Доводи ПАТ КБ «ПриватБанк» в апеляційній скарзі про те, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, з посиланням на те, що відсутні підстави для визнання недійсності укладеного правочину в порядку ст.ст. 203, 215 ЦК України, не свідчать про незаконність судового рішення, оскільки під час розгляду справи судом було вирішено питання про визнання недійсними умов у додаткових угодах від 19.06.2014р. про відмову від дострокового розірвання договорів в угодах про банківські вклади у відповідності до положень ст. 1060 ЦК України, а не самого правочину.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не містить підстав для скасування судового рішення, оскільки її доводи не спростовують встановлених судом обставин, а тому рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.304,308,315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 1 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду вступає в силу з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: