У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Ситнік О.М., Горелкіної Н.А., Євграфової Є.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Запорізького прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Південного регіону України в інтересах Держави в особі Міністерства оборони України, Південно-Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління м. Одеси до ОСОБА_4, третя особа - Квартирно-експлуатаційний відділ м. Запоріжжя, про відшкодування шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 11 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року Запорізький прокурор з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Південного регіону України звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що у період з червня 2011 року по липень 2012 року ОСОБА_4 тимчасово виконував службові обов'язки начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя Міністерства оборони України (далі - КЕВ м. Запоріжжя МОУ).

30 травня 2011 року між Південно-Східним територіальним квартирно-експлуатаційним управлінням та Товариством з обмеженою відповідальністю «Західна топливна компанія» (далі - ТОВ «Західна топливна компанія») укладений договір № 7/11 про закупівлю товарів (кам'яного вугілля марки АС). Прийом вугілля за кількістю та якістю повинен був здійснювати представниками замовника, тобто, у Запорізькому та Мелітопольському гарнізонах саме КЕВ м. Запоріжжя МОУ.

Комісією військової частини НОМЕР_1 під час прийому вугілля складений акт про неякісний стан вугілля, який затверджений 07 листопада 2011 року, та направлений начальнику KEB м. Запоріжжя МОУ. Однак ОСОБА_4, використовуючи своє службове положення, всупереч інтересам служби, склав документи про прийом вугілля належної якості та у подальшому змусив посадових осіб військової частини НОМЕР_1 прийняти неякісне вугілля.

Прокурор просив стягнути з ОСОБА_4 на користь МОУ в особі Південно-Східного територіальної КЕУ м. Одеси завдану державі майнову шкоду у розмірі 306 360 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 11 лютого 2015 року, позов задоволено. Стягнуто з

ОСОБА_4 на користь МОУ в особі Південно-Східного територіального КЕУ м. Одеси 306 360 грн на відшкодування майнової шкоди. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Судами встановлено, що з червня 2011 року по липень 2012 року ОСОБА_4 тимчасово виконував службові обов'язки начальника КЕВ м. Запоріжжя МОУ.

У зв'язку з погіршенням якості котельного палива (вугілля та мазута), що отримувалося квартирно-експлуатаційними відділами, військовими частинами, з метою удосконалення порядку прийому такого палива (особливо вугілля), запобігання прийому вагонів з неякісним паливом начальником Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України видано наказ від 26 січня 2006 року № 10 «Про вдосконалення прийому вагонів та цистерн з котельним паливом та підвищення контролю та перевірки його якості», вимоги якого були належним чином доведені до відома квартирно-експлуатаційним відділам та частинам районів.

Відповідно до п. 1 наказу майор ОСОБА_4, перебуваючи на посаді начальника КЕВ м. Запоріжжя МОУ, повинен був організувати контроль за прийомом котельного палива згідно з Інструкціями про порядок прийому товару виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю та за якістю.

У період серпня-вересня 2011 року на паливний склад Мелітопольської дільниці КЕВ м. Запоріжжя здійснено поставку вугілля загальною вагою 276 тон, з яких 270 тон згідно з нарядом від 01 листопада 2011 року № 13, виданого КЕВ м. Запоріжжя отримано та відвантажено військовій частині НОМЕР_1 (АДРЕСА_1), а 6 тон - залишилося для потреб складу.

Разом з тим, ОСОБА_4 контроль за прийомкою вугілля та належну перевірку його фактичної якості не здійснив, договір на поставку вугілля та документи на підтвердження його якості не витребував, оформлення належних документів з прийому вугілля не забезпечив, заходи з попередження передачі неякісного вугілля військовим частинам Мелітопольського гарнізону не здійснив.

Представниками військової частини НОМЕР_1 при здійсненні відвантаження та прийому вугілля було зроблено контрольну топку, під час якої встановлено, що прийняте вугілля не відповідає марці АС за зовнішнім виглядом та якісними властивостями, про що неодноразово доповілось безпосередньо ОСОБА_4

Проте ОСОБА_4, використавши своє службове положення всупереч інтересам служби, склав документи про прийомку вугілля належної якості, та у подальшому змусив посадових осіб військової частини НОМЕР_1 прийняти неякісне вугілля, а членів комісії КЕВ м. Запоріжжя МОУ оформити документи з прийомки начебто якісного палива загальною вагою 276 тон.

Згідно з висновком товарознавчої експертизи від 26 березня 2012 року № О-483 отримане військовою частиною НОМЕР_1 вугілля не відповідає марці АС, оскільки має зольність 40,4 % та вологість 7,3 %, а тому є вугіллям 3 категорії якості («промпродукт»). Згідно з висновком середня ринкова вартість цієї категорії вугілля складає 200 грн за тону. Відповідно до п. 1 договору від 30 травня 2011 року № 7/11 про закупівлю вугілля за бюджетні кошти марки АС, вартість 1 тони складає 1310 грн.

Таким чином дії відповідача щодо прийому неякісного вугілля та передачі його військовій частині НОМЕР_1 призвели до завдання майнової шкоди державі у розмірі 306 360 грн, що є різницею між витраченими бюджетними коштами для закупки вугілля у розмірі 361 560 грн та фактичною вартістю «промпродукта» 3 категорії, що складає 55 200 грн.

Зазначені обставини встановлені постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 березня 2014 року, якою провадження у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 423 КК України припинено у зв'язку із декриміналізацією злочинного діяння (а. с. 8−11).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Як роз'яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв'язок між шкодою та поведінкою заподіювача; г) вина.

Згідно з ч. 3 ст. 60 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суди обґрунтовано задовольнили позов прокурора відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України з урахуванням роз'яснень, викладених у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодуванні шкоди», оскільки протиправні винні дії відповідача встановлені постановою від 27 березня 2014 року, щ о у встановленому законом порядку не скасована.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 11 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М., Горелкіна Н.А., Євграфова Є.П.