Провадження № 2/521/1253/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 серпня 2015 року місто Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - судді Мирончук Н.В.
за участю секретаря - Варналій К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, шляхом знесення самочинно збудованої прибудови, -
До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась з позовною заявою Одеська міська рада до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, шляхом знесення самочинно збудованої прибудови.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що відповідачка без затвердженої, у встановленому законом порядку, проектної документації, із захопленням земельної ділянки самовільно виконала роботи з реконструкції квартири АДРЕСА_1, з облаштуванням фасадного виходу, що підтверджується відповідними документами, які додані до позову.
У зв'язку з невиконанням приписів, Малиновською районною адміністрацією була винесена Постанова у справі про адміністративне правопорушення № 878 стосовно притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за фактом порушення правил користування жилими будинками та жилими приміщеннями за ст. 150 КпАП України.
Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про те, що підтримує свої позовні вимоги в повному обсязі, просить розглядати справу у їх відсутності, при неявці відповідача у судове засідання проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, сповіщався за адресою, вказаною в довідці відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області. Суд неодноразово відкладав розгляд справи із-за неявки відповідача у судове засідання, але відповідач не прибув у судове засідання.
Згідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належними чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до наступного.
Згідно листа Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради № 3119/01-20 від 21.08.2014р., Одеській міській раді стало відомо про факт проведення самовільної реконструкції об'єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2.
Відповідно до договору купівлі-продажу від 22 червня 2014 року зазначений об'єкт нерухомого майна належить на праві власності громадянці ОСОБА_1.(а.с. 22)
Вказаний факт підтверджується розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 12.08.2014 року № 309/01-06 (а.с. 9), листом КП «ЖКС «Черьомушки» від 28.07.2014 р. вихідний № 1000-215 (а.с. 27), Актом дільниці № 2 КП «ЖКС «Черьомушки» від 25.07.2014 р. (а.с. 26), Приписом від 22.07.2014р. (а.с. 25), Актом відмови від припису від 22.07.2014 р.(а.с. 29), копією листа управління архітектури та містобудування ОМР від 01.08.2014 р. в 1071/-11 (а.с. 28), матеріалами фотофіксації.(а.с. 33-35)
У зв'язку з невиконанням приписів, Малиновською районною адміністрацією Одеської міської ради було складено протокол про адміністративне правопорушення № 004939 від 04.07.2014р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.(а.с. 10)
Відповідно до акту складеного майстром дільниці № 2 КП «ЖКС «Черьомушки» громадянка ОСОБА_1 здійснила самочинну реконструкцію квартири з розширенням балкону та облаштування фасадного виходу за адресою: АДРЕСА_3. (а.с. 26)
Судом встановлено, що органами місцевої влади або місцевого самоврядування рішення про надання гр. ОСОБА_1 у власність, або у користування земельної ділянки АДРЕСА_4 для реконструкції вищезазначеної квартири з облаштуванням фасадного виходу - не приймалось, ділянка відповідачу не передавалась, тому має місце самовільне зайняття земельної ділянки.
Тобто, відповідач, здійснила захоплення земельної ділянки, самовільно виконала роботи з реконструкції квартири АДРЕСА_1 з облаштуванням фасадного виходу, тим самим порушивши права Одеської міської ради, як власника земельної ділянки.
Згідно до вимог статті 80 ЗК України, суб'єктами права власності на землю, зокрема є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, на землі комунальної власності.
Пункт 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» встановлює, що вирішення питань у сфері регулювання земельних відносин є винятковою компетенцією Одеської міської ради.
Відповідно до ст. 12 ЗК України, до виключної компетенції Одеської міської ради належить розпорядження землями територіальної громади міста Одеси; здійснення контролю за використанням і охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадянам та юридичним особам.
Згідно п.1 ст.10, п. 5 ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ради представляють інтереси територіальної громади і здійснюють від їх імені в їх інтересах функції та повноваження місцевого самоврядування.
Згідно ст. 83 ЗК України, у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної і державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності.
Стаття 116 ЗУ зазначає, що рішення про передачу земельної ділянки, що входить до складу державної (комунальної) власності в користування, є виключним правом органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.
Відповідно до ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельним норм та правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.
Статтею 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» передбачено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів.
Відповідно до ст. 152 ЗК України, держава забезпечує рівні умови захисту прав власності на землю. Частина 2 ст. 152 ЗК України встановлює, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частина 1 ст. 317 ЦК України передбачає, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Частиною.1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
В силу ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 3 цієї статті, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється у тому числі шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують прав або створюють небезпеку порушення прав або застосування інших, передбачених законом, способів.
Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012р. №6, під належним дозволом слід розуміти передбачений Законом України дозвільний документ, що дає право виконувати підготовчі та будівельні роботи саме того об'єкту і на тій земельній ділянці, яка передана з цією метою певній особі.
Відповідно до ст. 212 ЗК України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі, тобто Одеській міській раді, а також приведенню у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, яке здійснюється за рахунок громадян, які самовільно зайняли земельні ділянки. повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.
Виходячи з системного аналізу наведених норм права та обставин, встановлених у судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Одеської міської ради до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, шляхом знесення самовільно збудованого об'єкту.
Керуючись ст.ст. 316, 317, 319, 321, 376, 383, 391 ЦК України, ст.ст. 3, 12, 80, 83, 116, 152, 212 ЗК України, п.19 «Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями», ст.ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», ст. 9, п.1 ст.10, ст.16, 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст.107, 114, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву Одеської міської ради до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, шляхом знесення самочинно збудованої прибудови, - задовольнити.
Зобов'язати ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, шляхом знесення за власний рахунок, самочинно збудованої прибудови за адресою: АДРЕСА_2, та привести квартиру до проекту забудови, згідно технічного паспорту на квартиру.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою заінтересованої особи, поданою протягом десяти днів, з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене шляхом, подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Мирончук Н.В.