Справа № 159/7630/14-ц
Провадження № 2/159/184/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 03 лютого 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Окостень І.В.,

при секретарі Конашук М.А.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Клевецької Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ковельської міської ради Волинської області про скасування рішення органу місцевого самоврядування про відмову у продажу земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся у суд із указаним позовом та просив скасувати рішення Ковельської міської ради від 30 січня 2014 року №48/18 "Про відмову у наданні згоди на викуп земельної ділянки на АДРЕСА_1". Таку вимогу обґрунтовано тим, що позивач як фізична особа тривалий час орендує вказану земельну ділянку і має право на її викуп. Звертаючись до відповідача із заявою про викуп він подав усі необхідні документи, земельна ділянка належить до тих, які можуть перебувати у приватній власності. Тому, вважає посилання органу місцевого самоврядування при відмові у продажу земельної ділянки на ч. 5 ст. 128 Земельного кодексу України безпідставними.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов у повному обсязі, пояснив, що орендована ним земельна ділянка на АДРЕСА_1 належить до категорії земель житлової і громадської забудови і може бути продана йому органом місцевого самоврядування. Вважає рішення відповідача незаконним і просить його скасувати.

Представник відповідача позов не визнала та пояснила, що земельна ділянка на АДРЕСА_1 належить до земель рекреаційного призначення та озеленених територій загального користування і продажу не підлягає. Просила відмовити у позові.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_1 як фізична особа з жовтня 2009 року і на час розгляду справи судом орендує у Ковельської міської ради земельну ділянку площею 765 кв.м. у АДРЕСА_1, що убачається із договорів оренди землі від 23 жовтня 2009 року та 07 жовтня 2014 року, копії яких наявні у матеріалах справи.

Згідно з указаними договорами земельна ділянка передана в оренду для розміщення пункту прокату човнів, на земельній ділянці знаходиться об'єкт нерухомого майна пункт прокату човнів, строк оренди землі до 24 липня 2015 року.

Пункт прокату човнів належить на праві приватної власності позивачу і побудований ним у 2011 році з дозволу Ковельської міської ради, що слідує із витягу про державну реєстрацію прав та рішення Ковельської міської ради від 17 березня 2005 року, копії яких також наявні у матеріалах справи.

За заявою позивача ОСОБА_1 про продаж земельної ділянки відповідачем Ковельською міською радою 30 січня 2014 року прийнято рішення №48/18 "Про відмову у наданні згоди на викуп земельної ділянки на АДРЕСА_1", яким відмовлено громадянину ОСОБА_1 у наданні дозволу на викуп земельної ділянки на АДРЕСА_1, для розміщення пункту прокату човнів та катамаранів на підставі п. 5 ст. 128 Земельного кодексу України.

Указане рішення позивач вважає незаконним та просить скасувати.

Як визначено статтею 127 Земельного кодексу України органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень здійснюють продаж земельних ділянок комунальної власності на підставах та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 5 ст. 128 Земельного кодексу України підставами для відмови громадянам в продажу земельних ділянок комунальної власності є: а) неподання документів, необхідних для прийняття рішення щодо продажу такої земельної ділянки; б) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах; в) якщо щодо суб'єкта підприємницької діяльності порушена справа про банкрутство або припинення його діяльності; г) встановлена цим Кодексом заборона на передачу земельної ділянки у приватну власність; ґ) відмова від укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

Підставою для відмови у продажу земельної ділянки позивачу ОСОБА_1 стала встановлена цим Кодексом заборона на передачу земельної ділянки у приватну власність.

Земельна ділянка на АДРЕСА_1, належить до озеленених територій загального користування, що убачається із дослідженого у судовому засіданні Генерального плану міста Ковеля, фрагмент якого наявний у матеріалах справи.

Генеральний план міста згідно із ст. ст. 16, 17 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту і розробляється з урахуванням даних державного земельного кадастру на актуалізованій картографічній основі в цифровій формі як просторово орієнтована інформація в державній системі координат на паперових і електронних носіях.

Останні зміни до Генерального плану міста Ковеля внесені 28 листопада 2013 року, що слідує з відповідного рішення Ковельської міської ради №44/62, тобто, на час прийняття відповідачем оскаржуваного рішення містобудівна документація мала ту ж редакцію, що й на час розгляду справи судом. Належні докази протилежного позивачем суду не надані.

Фрагмент проекту детального плану території місця розташування садибної житлової забудови на вулицях Підколодного та Зеленій в м. Ковелі, на який позивач посилається як на доказ того, що орендована ним земельна ділянка належить до земель житлової забудови, не доводить такої обставини, а є містобудівною документацією, яка визначає планувально-просторову організацію вказаної території. За змістом ст. 19 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" детальний план території уточнює положення генерального плану населеного пункту і розробляється з метою визначення планувальної організації, функціонального призначення, просторової композиції, параметрів забудови та ландшафтної організації певної частини території населеного пункту. Основним містобудівним документом на місцевому рівні є генеральний план, що визначено статтею 17 цього Закону. Вказаний фрагмент проекту детального плану не містить інформації про категорію земель.

Відповідно до пункту "а" ч. 3 ст. 83 Земельного кодексу України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо).

Оскільки земельна ділянка у АДРЕСА_1, належить до озеленених територій загального користування, відповідач Ковельська міська рада підставно відмовив позивачу ОСОБА_1 у наданні дозволу на викуп цієї земельної ділянки.

Та обставина, що в оскаржуваному рішенні органу місцевого самоврядування не зазначений пункт частини статті закону, що став підставою для відмови в продажу земельної ділянки, не свідчить про незаконність цього рішення.

З таких обставин суд відмовляє у задоволенні позову.

Судові витрати підлягають залишенню за позивачем.

На підставі ст. ст. 83, 127, 128 Земельного кодексу України, ст. ст. 16, 17, 19 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:І. В. Окостень