Справа №573/2526/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Кліщ О. В.
Номер провадження 22-ц/788/109/15 Суддя-доповідач - Лузан Л. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Лузан Л. В.,

суддів - Дубровної В. В. , Криворотенка В. І.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Білопільського районного управління юстиції Яценко Наталії Валеріївни

на ухвалу Білопільського районного суду Сумської області від 01 грудня 2014 року про відмову в задоволенні подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Білопільського районного управління юстиції Яценко Наталії Валеріївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_4,

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_4

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 01 грудня 2014 року у задоволенні подання відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали суду і постановлення нової про задоволення подання з тих підстав, що у справі не були доведені обставини, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, що висновки суду не відповідають обставинам справи та що судом були порушені норми матеріального і процесуального права .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення особи, яка бере участь у справі, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

Заочним рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 06 червня 2014 року було стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" 2801,26 грн. - заборгованість за кредитом, 5463,99 грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредитом, 1832,69 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 504,90 грн. - штраф (процентна складова), а також 243,60 грн. судового збору, а всього: 11346,44 грн. (а.с.33-34).

На виконанні в Білопільському відділі ДВС перебуває виконавче провадження за виконавчим листом №573/1011/14-ц, виданим 26 серпня 2014 року Білопільським районним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" 11346,44 грн. (а.с.48).

01 грудня 2014 року державний виконавець Відділу ДВС Білопільського районного управління юстиції звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_4 При цьому державний виконавець посилалась на те, що в добровільному порядку рішення суду боржником не виконане.

Крім цього, державний виконавець посилався на те, що в ході перевірки майнового стану боржника ОСОБА_4 встановлено, що у нього:

- згідно відомостей УДАІ УМВС України в Сумській області та Державної інспекції сільського господарства - відсутнє рухоме майно, на яке можливо звернути стягнення;

- згідно відомостей УПФ України в Білопільському районі, ДПІ - не виявлені доходи, на які можливо звернути стягнення ;

- згідно відомостей Державного реєстру речових прав - за боржником нерухоме майно не зареєстровано.

Державний виконавець також посилалась на те, що 12.11.2014 р. ОСОБА_4 рекомендованим листом було направлено виклик з вимогою з'явитися до ВДВС Білопільського РУЮ 17.11.2014 р. Вимога державного виконавця боржником не була виконана, про що державним виконавцем складено акт від 26 листопада 2014 р.

24 листопада 2014 року державний виконавець склала акт про те, що "було здійснено вихід за адресою, вказаною у виконавчому провадженні. Зі слів сусідки боржник відсутній за місцем проживання, оскільки виїхав за межі України на невизначений термін" (а.с.50, 51).

Колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції не було достатніх підстав для задоволення подання державного виконавця, висновки суду відповідають матеріалам справи та вимогам закону. При цьому виходить з наступного.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону "Про виконавче провадження" державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

За п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо: він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Вбачається, що під "ухиленням від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", про яке йде мова у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону "Про виконавче провадження", слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання.

В той же час, з урахуванням положень ст. 33 Конституції України, ст. 2 Протоколу N 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 313 Цивільного кодексу України, слід зазначити, що особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Таким чином, відповідно до положення ч.ч. 2, 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання державного виконавця у поданні про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України подання державного виконавця розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Слід зазначити, що діючим законодавством передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення подання, оскільки державний виконавець не надав доказів про те, що боржник свідомо не виконував належні до виконання зобов'язання, зокрема, мав змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робив цього без поважних причин.

Зі змісту п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону "Про виконавче провадження" вбачається, що на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Саме по собі невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, наданого державним виконавцем, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

В той же час з матеріалів справи вбачається, що Білопільський районний суд Сумської області ухвалив заочне рішення про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" 11346,44 грн..

До теперішнього часу відсутні відомості про те, що ОСОБА_4 обізнаний про наявність такого рішення, оскільки надіслані йому копія позову та судові повістки повернулись до суду не врученими у зв'язку з відсутністю ОСОБА_4 за місцем реєстрації. Крім того, надісланий за місцем реєстрації ОСОБА_4 поштовий конверт з копією заочного рішення повернувся до суду "у зв'язку з закінченням терміну зберігання".

Звертаючись до суду з поданням, державний виконавець не надала суду докази про те, що боржнику надсилався виклик з вимогою з'явитися до ВДВС Білопільського РУЮ 17.11.2014 р. (про що зазначалось у поданні) та що цей виклик був боржником отриманий.

З пояснень державного виконавця у судовому засіданні суду апеляційної інстанції вбачається, що за місцем реєстрації ОСОБА_4 ( м. Білопілля вул. Тельмана,43) знаходиться будинок, у якому ніхто не проживає; будинок знаходиться у занедбаному стані. Зі слів ОСОБА_5, яка проживає у сусідньому будинку, державному виконавцю стало відомо, що ОСОБА_4 сусідка не бачила біля трьох років.

За таких обставин відсутні підстави вважати боржника таким, що ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.

Державним виконавцем не надані докази на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов'язань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності ухваленого відносно нього заочного рішення, відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав вірну оцінку доказам, які були надані державним виконавцем, правильно застосовані норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому ухвалу суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.303, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Білопільського районного управління юстиції Яценко Наталії Валеріївни відхилити.

Ухвалу Білопільського районного суду Сумської області від 01 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий -

Судді -