Ухвала

іменем україни

20 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Хопти С.Ф.,

суддів: Журавель В.І., Червинської М.Є.,

Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» в особі Київського відділення № 1 публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» про зобов'язання повернути кошти, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 25 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому просив зобов'язати публічне акціонерне товариство «Дочірній Банк Сбербанку Росії» (далі - ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії») в особі Київського відділення № 1 ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» видати готівкою, одноразовою операцією через касу належні йому валютні кошти з поточного мультивалютного рахунку № НОМЕР_1 у сумі 3 224 471,46 доларів США, видати готівкою, одноразовою операцією через касу валютні кошти з поточного мультивалютного рахунку № НОМЕР_1 в сумі 19 912 616,64 російських рублів, видати готівкою, одноразовою операцією через касу валютні кошти з поточного мультивалютного рахунку № НОМЕР_1 у сумі 1 431 519,71 євро.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 10 серпня 2010 року та 04 жовтня 2012 року між ним та банківською установою укладено договори банківського мультивалютного рахунку, згідно з якими банком було прийнято від нього і зараховано на його рахунок грошові кошти в іноземній валюті, однак на його вимоги вкладені ним кошти не повернув, мотивуючи це обмеження п. 9 постанови правління Національною банку України.

Вважаючи відмову такою, що не відповідає нормам Конституції України, іншим законодавчим актам, просив задовольнити позов.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2014 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду м. Києва від 25 грудня 2014 року, позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено. Зобов'язано ПАТ «Дочірній банк Сбербанк Росії» в особі Київського відділення № 1 видати ОСОБА_3 готівкою, одноразовою операцією через касу належні йому валютні кошти з поточного мультивалютного рахунку № НОМЕР_1 в сумі 3 224 471,46 доларів США. Зобов'язано ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» в особі Київського відділення № 1 видати ОСОБА_3 готівкою, одноразовою операцією через касу належні йому валютні кошти з поточного мультивалютного рахунку № НОМЕР_1 в сумі 19 912 616,64 російських рублів. Зобов'язано ПАТ «Дочірній банк Сбербанк Росії» в особі Київського відділення №1 видати ОСОБА_3 готівкою, одноразовою операцією через касу належні йому валютні кошти з поточного мультивалютного рахунку № НОМЕР_1 у сумі 1 431 519,71 євро. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалу судів попередніх інстанцій, ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувані судові рішення зазначеним вимогам закону не відповідають.

Судами установлено, що 10 серпня 2010 року між ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» та ОСОБА_3 було укладено договір банківського мультивалютного рахунку, згідно з яким банк відкриває клієнту поточний рахунок та здійснює розрахунково-касове обслуговування клієнта - приймання і зарахування на рахунок коштів, що надходять клієнту, виконання розпоряджень клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій за рахунком.

04 жовтня 2012 року між ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» та ОСОБА_3 було укладено договір, відповідно до умов якого банк на підставі заяви відкриває клієнту поточний (мультивалютний) рахунок та здійснює розрахунково-касове обслуговування клієнта на умовах, встановлених даним договором.

Також установлено, що станом на 05 вересня 2014 року на особовому мультивалютному рахунку ОСОБА_3 знаходилося 3 226 040,03 доларів США, 21 338 809,76 російських рублів та 1 431 536,5 євро.

05 вересня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» із заявою видати одноразовою операцією готівкою у валюті через касу належні йому 3 224 471,46 доларів США, 19 912 616,64 російських рублів, 1 431 519,71 євро, на яку банківською установою було надано відповідь про те, що у зв'язку з набранням чинності постановою Національного банку України від 29 серпня 2014 року № 540 «Про ведення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України» від 29 серпня 2014 року № 540, банк не може видати йому кошти готівкою одноразовою операцією у відповідній валюті та сумі через касу відділення банку.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та доведеності.

Апеляційний суд, залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, погодився з його висновками, зазначивши, що відповідачем порушуються умови договору банківського мультивалютного рахунку щодо повернення позивачу грошових коштів.

Проте з такими висновками судів погодитися не можна.

Відносини банку та володільця рахунку передбачені главою 72 ЦК України, обов'язок банку з повернення коштів урегульовано ст. ст. 1068, 1073 ЦК України та умовами відповідного договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка.

Згідно зі ст. 1073 ЦК України, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

У п. 3.5 договору банківського мультивалютного рахунку зазначено, що банк зобов'язаний здійснювати прийняття від клієнта та видачу йому готівки відповідно до чинного законодавства України, внутрішніх документів банку, а також цього договору. Видача коштів готівкою одноразовою операцією договором не передбачена.

Зобов'язуючи банк видати ОСОБА_3 готівкою одноразовою операцією через касу банку належні йому кошти, суд не звернув уваги на те, що порядок виконання рішення суду передбачений Законом України «Про виконавче провадження».

Крім того, з матеріалів справи, зокрема, з журналу судового засідання (а. с. 82), вбачається, що судом апеляційної інстанції задоволено клопотання ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» та приєднано до матеріалів справи договір дарування грошових коштів від 03 листопада 2014 року, на підставі якого ОСОБА_3 подарував своїй дружині ОСОБА_5 грошові кошти, що знаходяться на його рахунках в ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії», і які є предметом даного спору (а. с. 71).

Зазначена обставина свідчить про можливе сингулярне правонаступництво.

Також до матеріалів справи було приєднано повідомлення Генеральної прокуратури України від 04 листопада 2014 року, згідно з яким прокуратурою здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, дані про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 липня 2014 року, за фактом зловживання владою колишнім заступником Міністра доходів і зборів України ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України (а. с. 73).

Крім того, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2014 року накладено арешт на грошові кошти, наявні на поточному мультивалютному рахунку ОСОБА_3, який відкритий у ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії», і які є предметом даного спору.

Наведене свідчить, що суди попередніх інстанцій не встановили фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування ухвалених судових рішень із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції, у процесі якого суду слід урахувати наведене та залежно від установленого вирішити спір.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 25 грудня 2014 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.Ф. Хопта

Судді: В.І. Журавель

М.Є. Червинська

В.А. Черненко

С.П. Штелик