Справа №464/88/14-ц
пр № 6/464/25/15
У Х В А Л А

09.02.2015 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючої-судді Бойко О.М.

при секретарі Качарабі П.С.

розглянувши матеріали подання державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Бурій В.Я. про визначення частки боржника,-

в с т а н о в и в:

державний виконавець Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції звернувся до суду з поданням в якому просить визначити частку майна, що належить ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1. В обгрунтування подання покликається на те, що у Сихівському відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження ВП 44233690 щодо примусового виконання виконавчого лсита № 464/88/14-ц виданого Сихівським районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики від 06.12.2012 р. в сумі 56 180 грн. та судові витрати в сумі 676 грн. 05.08.2014 року винесено постанову про арешт майна боржника. Відповідно до повідомлення УДАІ УМВСУ у Львівській області № 5738 за боржником транспортні засоби не зареєстровані. В результаті проведених державним виконавцем заходів встановлено, що боржнику ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_2. Державний виконавець просить виділити її частку у вказаному нерухомому майні для подальшого звернення на неї стягнення.

Стягувач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, подав суду заяву у якій просить подання задоволити та розглядати у його відсутності.

Державний виконавець Сихівсько відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, боржник ОСОБА_3 та зацікавлені особи ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду подання, відповідно до ч.2 ст.379 ЦПК України, їх неявка не є перешкодою розгляду подання.

Вивчивши матеріали подання та оглянувши матеріали цивільної справи № 2-2695/11, суд прийшов до висновку, що подання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Згідно ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається на належне боржникові інше майно, за винятком майна, на яке згідно з законом не може бути накладено стягнення.

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 10.04.2014 року частково задоволено позов ОСОБА_4, вирішено стягнути з ОСОБА_3 в його користь заборгованість за договорами позики від 06.12.2012 року, 28.12.2012 року в сумі 56 180 (п'ятдесят шість тисяч сто вісімдесят) грн. та судові витрати в сумі 676 грн. В решті позову відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 03.06.2014 року рішення Сихівського районного суду м. Львова від 10.04.2014 р. залишено без змін. Вказане рішення набрало законної сили, у зв'язку із чим 24.07.2014 року Сихівським районним судом м.Львова було видано виконавчий лист № 464/88/14-ц, а 05.08.2014 року державним виконавцем Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції за даним виконавчим листом відкрито виконавче провадження № 44233690 з примусового виконання рішення суду.

Як вбачається із матеріалів подання державним виконавцем вживались заходи щодо виконання вказаного рішення суду, однак, таке боржником не виконується. 05.08.2014 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Судом встановлено, що боржнику ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 належить квартира АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру № Г-13999 від 1997 року.

Враховуючи зазначене, а також те, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, неможливість вжиття державним виконавцем інших заходів спрямованих на виконання рішення суду, суд приходить до висновку про необхідність виділу частки боржника в майні, що належить йому спільно з іншими особами - квартирі АДРЕСА_1.

Стаття 370 ЦК України передбачає, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

З огляду на вказані обставини та відсутність обставин, які б свідчили про необхідність відступу від рівності часток, суд вважає, що за боржником ОСОБА_3 слід визначити 1/3 частку у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1.

На підставі ст.370 Цивільного кодексу України та керуючись ст.379 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

подання задоволити. Визначити за ОСОБА_3 право на 1/3 частку у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 5 днів з часу отримання її копії.

Головуюча: