Справа № 152/246/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого Строгого І.Л.,

за участі:

секретаря Палій М.Д.,

державного виконавця Гончарука О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шаргородського районного управління юстиції Вінницької області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України,

у с т а н о в и в:

16.02.2015 року державний виконавець Відділу ДВС Шаргородського районного управління юстиції ОСОБА_1 звернувся до суду із поданням, у якому просить тимчасово обмежити право виїзду ОСОБА_2 за межі України.

Подання обґрунтовано тим, що у Відділі ДВС Шаргородського РУЮ на виконанні знаходяться виконавчі провадження № 45452412 та № 46047801 з примусового виконання виконавчих листів № 2-24/2011 від 12.01.2011 року та № 152/1690/14-ц від 04.11.2014 року, видані Шаргородським районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь КС «Партнер» та ПАТ «Універсал Банк» 6180 грн та 46 878,81 грн відповідно.

Ініціатор подання просить тимчасово обмежити право виїзду за межі України ОСОБА_2, до виконання зобовязань, покладених на неї зазначеними вище рішеннями суду.

У судовому засіданні державний виконавець ВДВС Шаргородського районного управління юстиції ОСОБА_1 подання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали справи та оглянувши матеріали виконавчого провадження, суд установив.

Згідно виконавчих проваджень № 45452412 та № 46047801 з примусового виконання виконавчих листів № 2-24/2011 від 12.01.2011 року та № 152/1690/14-ц від 04.11.2014 року, виданих Шаргородським районним судом Вінницької області, з ОСОБА_2 на користь КС «Партнер» та ПАТ «Універсал Банк» ухвалено стягнути 6180 грн та 46 878,81 грн відповідно (а.с.4,5).

Постановою головного державного виконавця відділу ДВС Шаргородського районного Управління юстиції ОСОБА_3 від 14.11.2014 року та державного виконавця відділу ДВС Шаргородського районного Управління юстиції ОСОБА_1 від 16.01.2015 року відкрито виконавчі провадження № 45452412 та № 46047801 з примусового виконання виконавчих листів №2-24/2011 від 12.01.2011 року та № 152/1690/14-ц від 04.11.2014 року, а боржнику надано строк для самостійного виконання рішень до 20.11.2014 року та 22.01.2015 року відповідно (а.с. 6, 7).

Однак, боржником у строк, наданий для самостійного виконання, зобовязання не виконані.

Вжитими державним виконавцем ВДВС Шаргородського РУЮ Вінницької області Гончаруком О.С. заходами виконати рішення суду не вдалося (а.с. 10-19).

Зазначене вище, на думку суду, свідчить про те, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання рішень суду.

Відповідно до статті 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишити будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Пунктом 2 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобовязань, але лише до моменту виконання зобовязань, або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно пункту 18 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязання за рішенням.

Отже, оскільки судом установлено, що ОСОБА_2 не виконує рішень суду, то є законні підстави для застосування донеї тимчасового обмеження у виїзді за межі України, а тому поданняслід задовольнити.

Керуючись статтями 208-210, 377-1 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

подання задовольнити.

Тимчасово, до виконання виконавчих листів № 2-24/2011 від 12.01.2011 року та №152/1690/14-ц від 04.11.2014 року, виданих Шаргородським районним судом Вінницької області,обмежити право виїзду за межі України, шляхом заборони перетинати державний кордон України громадянки України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки с. Калинівка Шаргородського району Вінницької області.

Згідно статей 293, 294, 296 ЦПК України, на ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.Л.Строгий