У х в а л а

9 лютого 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Гримич М.К., Мазур Л.М.,

Писаної Т.О., Червинської М.Є.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 жовтня 2014 року у справі за позовом прокурора м. Ірпеня Київської області до Коцюбинської селищної ради Київської області, ОСОБА_4, ОСОБА_3, третя особа - комунальне підприємство «Святошинське лісопаркове господарство», про визнання недійсними рішення, державного акта на право власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року прокурор звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що в ході проведеної перевірки встановлено, що рішенням Коцюбинської селищної ради від 25 грудня 2008 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1» ОСОБА_4 затверджено проект землеустрою щодо відведення та передачі у приватну власність земельної ділянки площею 0,15 га по АДРЕСА_1 та на підставі даного рішення останній отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 903355. У подальшому на підставі договору купівлі-продажу від 10 жовтня 2010 року вищевказану земельну ділянку ОСОБА_4 продав ОСОБА_3, у зв'язку з чим на державному акті серії ЯЖ № 903355, виданому на ім'я ОСОБА_4, було зроблено відповідну відмітку про перехід права власності на земельну ділянку до ОСОБА_3 Прокурор зазначає, що рішення селищної ради від 25 грудня 2008 року та виданий на його підставі державний акт на право власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_4 є незаконними, оскільки при їх прийнятті та оформленні допущено порушення вимог чинного законодавства. Зокрема, спірна земельна ділянка знаходиться за межами смт. Коцюбинське, що підтверджується висновком судово-землевпорядної експертизи від 5 березня 2012 року № 325, проведеної Київським державним підприємством геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем «Київгеоінформатика», у зв'язку з чим Коцюбинська селищна рада не мала права розпоряджатися даною земельною ділянкою та передавати її у власність ОСОБА_4 Крім того, спірна земельна ділянка відноситься до земель лісового фонду, що перебувають у постійному користуванні КП «Святошинське лісопаркове господарство», яке згоди на вилучення цієї ділянки для передачі її у власність ОСОБА_4 не надавало. Також при розпорядженні вказаною земельною ділянкою Коцюбинською селищною радою порушено вимоги статей 20, 21 ЗК України і ст. 57 Лісового кодексу України щодо порядку зміни цільового призначення землі, оскільки зміна цільового призначення спірної земельної ділянки у порушення встановлених чинним законодавством вимог не проводилась, будь-яких рішень щодо такої зміни не приймалось, що підтверджується висновком Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Київській області від 15 грудня 2008 року. Враховуючи викладене, позивач просив суд визнати недійсним рішення Коцюбинської селищної ради від 25 грудня 2008 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1»; визнати недійсним державний акт серії ЯЖ № 903355, виданий на ім'я ОСОБА_4, з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_3, скасувавши його державну реєстрацію, та визнати право власності держави на земельну ділянку.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 1 листопада 2013 року позов задоволено частково. Визнано недійсним рішення Коцюбинської селищної ради № 1980/25-5 від 25 грудня 2008 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1». Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 903355, виданий на ім'я ОСОБА_4, з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_3, та скасовано його державну реєстрацію. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні решти позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 27 січня 2014 року рішення суду першої інстанції в частині визнання недійсним державного акта на земельну ділянку та скасування його державної реєстрації скасовано і ухвалено у цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цих вимог.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 жовтня 2014 року рішення апеляційного суду скасовано, рішення міського суду залишено в силі.

У січні 2015 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_3 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 жовтня 2014 року з підстав неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме ст. ст. 204, 388 ЦК України.

До заяви про перегляд судових рішень як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, додано копії: ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 березня 2014 року у справі про визнання недійсним рішення, державного акта на право власності на землю та визнання права власності на земельну ділянку; ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 квітня 2014 року у справі про визнання недійсними рішення селищної ради, державного акта на право власності на землю, визнання права власності на земельну ділянку.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Із змісту заяви та долучених до неї копій ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 березня 2014 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 квітня 2014 року, на які здійснюється посилання як на приклад неоднакового застосування норм матеріального права судом касаційної інстанції, не вбачається неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права. Зокрема, судові рішення судів касаційної інстанції ухвалені у справах, в яких предмет спору, підстави позову та зміст позовних вимог не є тотожним та в справах за різних встановлених судами фактичних обставин.

За таких обставин, неоднакового застосування судами касаційних інстанцій одних і тих самих норм матеріального права не відбулось, а тому у допуску даної справи до провадження Верховного Суду України слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом прокурора м. Ірпеня Київської області до Коцюбинської селищної ради Київської області, ОСОБА_4, ОСОБА_3, третя особа - комунальне підприємство «Святошинське лісопаркове господарство», про визнання недійсними рішення, державного акта на право власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельну ділянку, за заявою ОСОБА_3 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 жовтня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: М.К. Гримич

Л.М. Мазур

Т.О. Писана

М.Є. Червинська