пр. № 2/759/1808/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2015 року. Святошинський районний суд м. Києва

у складі : головуючого судді Наборозняка М.І.

за участю секретаря Слепець Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач 25.12.2014 року звернувся до суду із заначеним позовом.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України позови пред*являються за місцем знаходження юридичних осіб; за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання фізичних осіб, або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем їх перебування.

У позовній заяві позивачем вказано, що вона проживає у АДРЕСА_2, відповідач - у АДРЕСА_1

В судовому засіданні 23.01.2015 року при огляді паспорту позивачки встановлено, що місце її проживання зареєстровано відповідним уповноваженим органом у Жовтневому районі м.Луганська по вул. Осипенка.

Інформації про достовірну реєстрації місця проживання відповідача 23.01.2015 року у суду не було.

Суд відклав розгляд справи на 16.02.2015 року.

У вказане судове засідання прибула позивач, відповідач не прибув, надав письмові заперечення проти розірвання шлюбу. В них він також просить суд передати справу за підсудністю до Деснянського районного суду м.Києва.

На запитання суду позивач пояснила, що вона за станом на 16.02.2015 року не вирішила питання про реєстрацію свого місця проживання (чи перебування) у Святошинському районі м.Києва в уповноваженому підрозділі Державної міграційної служби України. Також пояснила, що місце проживання відповідача зареєстровано у Жовтневому районі м.Луганська, а не у Деснянському районі м.Києва.

В матеріалах справи наявні копії довідки сторін про взяття їх на облік у м.Києві, як осіб, переміщених із тимчасово окупованих територій України та районів проведення антитерористичної операції.

Ці довідки видані підрозділами з питань соціального захисту населення.

Суд, як орган державної влади повинен діяти у спосіб, визначений у законі, що передбачено ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Суд враховує, що ст. 109 ЦПК України визначено підсудінсть цивільних справ. Вказана норма не змінена, а є чинною; в ній немає жодних виключень про підсудність спорів за позовами осіб переміщених із районів проведення антитерористичної операції Тому суд при визначеності підсудності спору повинен діяти відповідно до норм ЦПК України

Згідно з п. 2 ч.1 ст. 116 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після відкриття провадження у справі до судового розгляду виявилось, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

За таких обставин справа не підсудна Святошинському районному суду м.Києва з моменту подання позову.

Судовий розгляд справи не розпочинався.

Позивач заперечує проти направлення справи за підсудністю до Жовтневого районного суду м.Луганська.

Суд не вбачає підстав задовольняти клопотання відповідача, оскільки за довідкою органу ДМС України його місце проживання у м.Києві не зареєстровано.

На підставі викладеного та керуючись п. 2 ч.1 ст. 116 ЦПК України,

ухвалив:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передати на розгляд до Жовтневого районного суду м.Луганська відповідно до правил територіальної підсудності.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 5 днів після її проголошення на адресу Апеляційного суду м.Києва через районний суд.

Суддя: