Справа №: 398/7632/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"13" травня 2015 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого - судді Ковальової О.Б.

при секретарі - Борозні Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Олександрії цивільну справу за заявою ОСОБА_2, де заінтересована особа - Олександрійська міська рада Кіровоградської області

про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, де просить: встановити факт її проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 2008 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позов мотивує тим, що 2008 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_3 проживали однією сім'єю, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, але не звернулися до державного органу реєстрації актів цивільного стану про реєстрацію шлюбу.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із однокімнатної квартири АДРЕСА_1 та іншого рухомого майна.

За життя спадкодавець заповіту не склав.

Враховуючи відсутність у спадкодавця спадкоємців за заповітом, а також відсутність спадкоємців за законом першої, другої, третьої черги, вона відповідно до ст..1264 ЦК України має право на спадкування за законом у четверту чергу.

Встановлення юридичного факту її проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу не менш п'яти років до часу відкриття спадщини з ОСОБА_3 має значення для належного оформлення права на спадщину та одержання свідоцтва про право на спадщину.

Заявник в судовому засіданні пояснила, що вона доглядала за одним чоловіком, який мешкав в квартирі НОМЕР_1. ОСОБА_3 побачив це та запропонував їй допомагати йому, після чого він залишить їй квартиру, склавши заповіт на неї. Десь влітку 2008 року свою квартиру вона залишила сину та перейшла проживала в квартиру ОСОБА_4, де вони проживали в одній квартирі, але не однією сім'єю. Він в останній час отримував пенсію в розмірі 1165 грн., а вона 1 100 грн., давав їй грошові кошти для оплати комунальних послуг згідно з записами в книжках, також давав кошти на придбання їжі та іншого, але після оплати цих послуг та придбання необхідного для господарства вона чеки віддавала ОСОБА_3. Ліки для нього вона купляла за його особисті кошти. У кожного з них був свій бюджет. Вона робила прибирання в квартирі, а також готувала їжу, прала. ОСОБА_3 не був у безпорадному стані, тяжко не хворів, не мав каліцтва. Після його смерті вона отримала допомогу на його поховання та займалась його похоронами.

Представник відповідача на розгляд справи не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність та письмово викладене заперечення на позов, де зазначають, що довідка ФОП ОСОБА_5 від 23.05.2014 р. не є належним доказом підтвердження факту приживання заявника однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3. З довідки КП «Житлогос» від 20.01.2015 р. №44 від 20.01.2015 р. №193 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 був зареєстрований та постійно проживав спадкодавець, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, будь - які інші особи, в тому числі заявник за вищевказаною адресою не були зареєстровані. З паспорту заявника вбачається, що вона зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_2 з 31.07.1986 року. А тому, вважають, що відсутні підстави для задоволення вимог заявника, оскільки місцем постійного проживання заявника була належна їй на праві власності квартира, в якій на час смерті спадкодавця вона і була зареєстрована (а.с. 31 - 33).

Суд ухвалив, провести розгляд справи у відсутність відповідача та постановити рішення на підставі наявних матеріалів справи.

Заслухавши пояснення позивача, свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів

У відповідності до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пункт 2. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачає, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Судом встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.4).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається з однокімнатної квартири АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Матеріалами спадкової справи, наданої з Олександрійської районної державної нотаріальної контори підтверджується, що ніхто із спадкоємців із заявами, крім ОСОБА_2, про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 до нотаріальної контори не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалось, викладене підтверджується також інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (а.с.24 - 27). Нотаріусом було їй повідомлено, що вона може закликати ОСОБА_2 до спадкування за законом, як спадкоємця четвертої черги за наявності двох підстав: якщо факт проживання однією сім'єю із спадкодавцем буде встановлено судом та якщо відсутні спадкоємці попередніх черг (а.с. 30).

Відповідно до ч. 2 ст. 64 та ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать окрім дружини (чоловіка) власника і їх дітей та батьків і інші особи, які постійно проживають з власником і ведуть з ним спільне господарство.

З довідки КП «Житлогос» від 20.01.2015 р. №44 від 20.01.2015 р. №193 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 був зареєстрований та постійно проживав спадкодавець - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, будь - які інші особи, в тому числі ОСОБА_2 за вищевказаною адресою не були зареєстровані (а.с.35 - 36).

З копії паспорту заявника вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 з 31.07.1986 року (а.с 3).

Згідно вимог ст. 1264 ЦК України спадкоємцями четвертої черги за законом є особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Як роз'яснено у п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що десь з літа 2008 року проживала в одній квартирі з ОСОБА_3, але не однією сім'єю, як чоловік і жінка, так як у них була домовленість, що вона допомагатиме йому, а він залишить їй заповіт. Він в останній час отримував пенсію в розмірі 1165 грн., а вона 1 100 грн. та давав їй грошові кошти для оплати комунальних послуг згідно з записами в книжках, також давав кошти на придбання їжі та іншого, але після оплати цих послуг та придбання необхідного для господарства вона віддавала ОСОБА_3 чеки. Ліки для нього вона також купляла за його особисті кошти. Вона допомагала йому по дому, готувала їжу, прибирала, купувала все, що він попросить, але вони мали окремий бюджет, а після смерті вона провела його поховання.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що проживав по сусідству з ОСОБА_3, знає, що за ним доглядала ОСОБА_2, яка там проживала десь з 2007 року та надавала посильну допомогу останньому до дня його смерті. ОСОБА_3 був добродушною людиною, цим користувались особи, які схильні до вживання алкоголю, які приходили до нього, коли він отримував пенсію, в тому числі ї ОСОБА_1. Чи був у них спільний бюджет з ОСОБА_2 йому не відомо, який у них був уклад там, йому також не відомо. Але у нього була якось розмова з ОСОБА_3, який казав, що залишить квартиру тому хто його доглядатиме.

Свідок ОСОБА_1, пояснила, що має неприязнені стосунки з ОСОБА_2 та стверджує, що вона проживала з ОСОБА_3 з 2006 року до дня його смерті. Коли він помер, вона була в с.Березівка і їй ніхто не повідомив про його смерть, а тому вона не була на похороні. В його квартирі знаходились її документи та речі, які потім їй віддала ОСОБА_2. Стверджує, що за ОСОБА_3 доглядала вона і їй він обіцяв залишити свою квартиру, а ОСОБА_2 вона там ні разу не бачила, хоч остання є старшою будинку.

Таким чином, суд вважає, що заявником не виконано вимоги ч.2 ст.59 ЦПК України, оскільки заявник не підтвердила обставини викладених в заяві, а саме те, що вона протягом тривалого часу, на який вона вказує, а саме з 2008 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала однією сім'єю з померлим ОСОБА_3, за адресою: АДРЕСА_1, оскільки ОСОБА_8 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, спільним побутом з померлою не була пов'язана, не мала спільного бюджету з ним, не мала з ним ніяких спільних прав та обов'язків, а допомагала йому лише, надіючись на їх домовленість, що він залишить їй по заповіту квартиру, яка належала йому на праві власності.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Між тим, як вбачається із справи заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, а не з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Оскільки в задоволені позову відмовлено, то відповідно до ст.88 ЦПК України, понесені судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст., ст. 10, 11, 60, 88, 212 - 215, 218, ст.256, 259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволені заяви ОСОБА_2, де заінтересована особа - Олександрійська міська рада Кіровоградської області про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в повному обсязі.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: