Справа № 357/2810/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

03 вересня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Рябченко Л. А. ,

при секретарі - Кривенко О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк»,

до

ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 111 216, 34 грн. та судові витрати.

Вимоги позивач обґрунтовував тим, що 05 липня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір N9 R3В, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 50 000,00 (п'ятдесят тисяч) гривень, а останній зобов'язався повернути кредит в строк до 05 липня 2015 року або достроково у випадках, передбаченим Кредитним договором.

Згідно п. 1.1, 3.3. Кредитного договору, за користування кредитом відповідач прийняв зобов'язання сплачувати позивачу 27% (двадцять сім) відсотків річних.

Згідно п.п. 3.4., 3.5., 4.6., 5.3.1. Кредитного договору, відповідач зобов'язався погашати кредит та проценти за користування кредитом щомісячно ануїтентним платежем в сумі не меншій, ніж 2 047,00 гривень, в строк до 8 числа кожного місяця, починаючи з серпня 2012 року.

Позивач свій обов'язок по кредитному договору виконав, надавши відповідачу одноразово кредит у повному розмірі - 50 000 грн., що підтверджується меморіальним ордером №21140 від 05.07.2012 року. Однак, відповідач свої зобов'язання не виконує, а саме:

прострочив сплату кредиту в період з 11.09.2012 по 06.11.2014 в сумі 23 475,71 грн.;

прострочив сплату відсотків за користування кредитом в період з 11.09.2012 по 06.11.2014 в сумі 14 869,45 грн..

Відповідно до п.п. 9.4. Кредитного договору, сторони домовилися, що будь-які порушення відповідачем умов Кредитного договору повинно розглядатися як істотне порушення договору, яке надає право позивачу в порядку, передбаченому Кредитним договором та/або чинним законодавством України, незалежно від встановлених договором строків виконання зобов'язання вимагати від позичальника дострокового повернення заборгованості.

Згідно з п.п. 5.2.2. Кредитного договору банк має право вимагати від Позичальника здійснити дострокове повернення кредиту протягом 30 календарних днів з дати відправлення позичальнику відповідного повідомлення з вимогою дострокового повернення кредиту або інші строки, передбачені умовами договору.

В зв'язку з порушення умов Кредитного договору 19.11.2014 року на адресу Відповідача листом №8955/1-2.23 направлено вимогу про дострокове повернення всієї суми заборгованості за Кредити договором.

Зважаючи на зазначені порушення відповідачем умов Кредитного договору, у відповідача згідно з п. 5.2.1., 5.2.2., 5.3.6. Кредитного договору виникло зобов'язання достроково повернути кредит, сплатити відсотки за його користування, виконати інші зобов'язання за Кредитним договором у повному обсязі.

Згідно з п. 7.1 Кредитного договору, у разі несвоєчасного повернення кредиту та або процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору, позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язань, включаючи день погашення.

В зв'язку із заборгованістю Позичальника по сплаті кредиту та процентів, у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України позичальник зобов'язаний сплатити суму кредиту та процентів з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, оскільки інший розмір процентів не встановлений Кредитним договором.

Зважаючи на невиконання відповідачем умов Кредитного договору, відповідач повинен сплатити позивачу загальну суму заборгованості, що відповідно до розрахунку заборгованості станом на 06.11.2014 становить 111 216 (сто одинадцять тисяч двісті шістнадцять)гривень 34 копійки, з них:

16 360,55 гривень - сума заборгованості за кредитом;

23 475,71 гривень - прострочена заборгованість за кредитом;

500,97 гривень - 3% річних, нараховані у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту;

2 528,13 гривень - інфляційні втрати (кредит);

853,35 гривень - поточна заборгованість за процентами;

14 869,45 гривень - прострочена заборгованість за процентами;

330,84 гривень - 3% річних, нараховані у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення процентів;

1 669,84 гривень - інфляційні втрати (проценти);

50 627,50 гривень - пеня за Кредитним договором.

У судове засідання позивач не з'явився, до суду надав заяву в якій просить здійснити розгляд справи за відсутності представника, позов підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи чи заперечень на позовну заяву до суду не надходило, тому суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що 05 липня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір N9 R3В, відповідно до якого позивач надав відповідачу споживчий кредит в сумі 50 000,00 (п'ятдесят тисяч) гривень, а останній зобов'язався повернути кредит в строк до 05 липня 2015 року або достроково у випадках, передбаченим Кредитним договором.

Згідно п. 1.1, 3.3. Кредитного договору, за користування кредитом відповідач прийняв зобов'язання сплачувати позивачу 27% (двадцять сім) відсотків річних.

Згідно п.п. 3.4., 3.5., 4.6., 5.3.1. Кредитного договору, відповідач зобов'язався погашати кредит та проценти за користування кредитом щомісячно ануїтентним платежем в сумі не меншій, ніж 2 047,00 гривень, в строк до 8 числа кожного місяця, починаючи з серпня 2012 року.

Позивач свій обов'язок по кредитному договору виконав, надавши відповідачу одноразово кредит у повному розмірі - 50 000 грн., що підтверджується меморіальним ордером №21140 від 05.07.2012 року. Однак, відповідач свої зобов'язання не виконує, а саме:

прострочив сплату кредиту в період з 11.09.2012 по 06.11.2014 в сумі 23 475,71 грн.;

прострочив сплату відсотків за користування кредитом в період з 11.09.2012 по 06.11.2014 в сумі 14 869,45 грн..

Відповідно до п.п. 9.4. Кредитного договору, сторони домовилися, що будь-які порушення відповідачем умов Кредитного договору повинно розглядатися як істотне порушення договору, яке надає право позивачу в порядку, передбаченому Кредитним договором та/або чинним законодавством України, незалежно від встановлених договором строків виконання зобов'язання вимагати від позичальника дострокового повернення заборгованості.

Згідно з п.п. 5.2.2. Кредитного договору банк має право вимагати від Позичальника здійснити дострокове повернення кредиту протягом 30 календарних днів з дати відправлення позичальнику відповідного повідомлення з вимогою дострокового повернення кредиту або інші строки, передбачені умовами договору.

В зв'язку з порушення умов Кредитного договору 19.11.2014 року на адресу Відповідача листом №8955/1-2.23 направлено вимогу про дострокове повернення всієї суми заборгованості за Кредити договором.

Зважаючи на зазначені порушення відповідачем умов Кредитного договору, у відповідача згідно з п. 5.2.1., 5.2.2., 5.3.6. Кредитного договору виникло зобов'язання достроково повернути кредит, сплатити відсотки за його користування, виконати інші зобов'язання за Кредитним договором у повному обсязі.

Згідно з п. 7.1 Кредитного договору, у разі несвоєчасного повернення кредиту та або процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору, позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язань, включаючи день погашення.

В зв'язку із заборгованістю Позичальника по сплаті кредиту та процентів, у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України позичальник зобов'язаний сплатити суму кредиту та процентів з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, оскільки інший розмір процентів не встановлений Кредитним договором.

Зважаючи на невиконання відповідачем умов Кредитного договору, позивач нарахував відповідачу заборгованість станом на 06.11.2014 в розмірі 111 216 (сто одинадцять тисяч двісті шістнадцять)гривень 34 копійки, з них:

16 360,55 гривень - сума заборгованості за кредитом;

23 475,71 гривень - прострочена заборгованість за кредитом;

500,97 гривень - 3% річних, нараховані у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту;

2 528,13 гривень - інфляційні втрати (кредит);

853,35 гривень - поточна заборгованість за процентами;

14 869,45 гривень - прострочена заборгованість за процентами;

330,84 гривень - 3% річних, нараховані у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення процентів;

1 669,84 гривень - інфляційні втрати (проценти);

50 627,50 гривень - пеня за Кредитним договором.

Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 от. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальник повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частин позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, і сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов'язання, а саме: боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 258 ЦК України:

Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Проте, при вирішенні питання про застосування строків позовної давності до вимог про стягнення заборгованості по споживчих кредитах суд може з власної ініціативи застосовувати положення щодо позовної давності.

Враховуючи, що позивачем здійснено нарахування пені за прострочку сплати боргу за період з 11.09.2012, а позов подано до суду 4.02.2015, то суд вважає за можливе стягнути заборгованість по сплаті пені в межах строку позовної давності, встановленої законодавством, в один рік, за період з 11.02.2014 по 6.11.2014 в розмірі 35614,03грн., та задовольнити позовні вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором частково в розмірі 96089 грн. 65 коп..

Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України:

Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі ст.ст. 526, 536, 1048, 1049, 1054, 1050, 256, 258, 267 ЦК України, керуючись ст.ст. 3-13, 79, 84, 88, 174, 208, 212-215, 218, 222, 224-228, 294 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованість в розмірі 96089 грн. 65 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» судові витрати в розмірі 960грн. 90коп..

Заочне рішення може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Л. А. Рябченко