Справа № 2-7807/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2010 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Дрішлюка А.І.,

при секретарі судового засідання Алманової І.Г.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання, -

встановив:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання (а.с.3-4). В обґрунту вання своїх позовних вимог зазначив, що 30.12.2004 року він та його дружина - ОСОБА_3, та ОСОБА_2 уклали договір довічного утримання. Відповідно до умов договору відповідач зобовязався повністю довічно утримувати ОСОБА_1 та ОСОБА_3, забезпечувати харчуванням і одягом, доглядати, надавати необхідну допомогу, замість чого ОСОБА_1 та ОСОБА_3 передали у власність відповідача 2/3 частини кв.№2 у будинку №16/3 по проспекту Гагаріна у м.Одесі. Так як відповідач не має можливості виконувати, покладені на нього договором довічного утримання, обов'язки, в звязку з тяжким станом здоровя, позивач просив розірвати договір довічного утримання від 30.12.2004 року за №2-5906, укладений між ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та посвідчений державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав, про що надав відповідну заяву (а.с.44). Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали позову, заслухавши пояснення учасників процесу, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності на житло, видане ВАТ «Стальканат» від 05.07.2000 року за реєстровим №С-986, зареєстрованого у КП «ОМБТІ та РОН» 24.07.2000 року за реєстровим №914 ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_6 належала квартира .№2 у будинку №16/3 по проспекту Гагаріна у м.Одесі (а.с.24).

25.02.2004 року ОСОБА_6 помер, після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини квартира .№2 у будинку №16/3 по проспекту Гагаріна у м.Одесі. Згідно Свідоцтва про право на спадщину, виданого державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 (а.с.30), '/з частину спадкового майна успадкувала мати померлого - ОСОБА_3 та 14 частину спадкового майна успадкував батько померлого - ОСОБА_4.

Як вбачається з відповіді КП ОМБТІ та РОН від 01.11.2010 року № 210042.67 1/3 частина квартири зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_7 27.03.2005 року № 3911 (а.с. 43).

30.12.2004 року позивач - ОСОБА_1 та його дружина - ОСОБА_3, та ОСОБА_2 уклали договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 (а.с.6). Відповідно до умов договору відповідач зобовязався повністю довічно утримувати ОСОБА_1 та ОСОБА_3, забезпечувати харчуванням і одягом, доглядати, надавати необхідну допомогу, замість

чого ОСОБА_1 та ОСОБА_3 передали у власність відповідача 2/3 частини кв.№2 у будинку №16/3 по проспекту Гагаріна у м.Одесі.

Відповідно до ст. 774 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувана утриманням та (або) доглядом довічно.

ОСОБА_3 померла 23.10.2008 року, про що в Книзі реєстрації смертей 24.10.2008 року було зроблено відповідний актовий запис за №8383 та Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції було видано Свідоцтво про смерть (а.с.8).

Відповідно ст.755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: 1) на вимогу відчужувана або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини; 2) на вимогу набувача.

Визнавши позов в судовому засіданні, відповідач підтвердив, що подальше виконання прийнятих на себе обовязків за укладеним договором не представляється можливим за станом здоров'я.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 хворіє на ІБС, стабільна стенокардія, ФК III ЛКС, гіпертонічна хвороба II ступеня, ожиріння II - III, гепатит. З 2006 року є пенсіонером, інвалідом 2-ї групи. Крім цього відповідач хворіє гіпертонічною хворобою, цукровим діабетом II типу, середньої важкості, цироз печінки, аритмією, варикозною хворобою кінцівок, що підтверджується довідками медичних закладів (а.с. 10-14).

Таким чином за наведеної процесуальної ситуації підстав для відмови в задоволенні позову не встановлено. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту прав може бути зміна або припинення правовідносин. Право на захист особа здійснює на свій розсуд (ст. 20 ЦК України).

Суд розяснює, що відповідно до ст.756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. Суд розглядає позов в межах заявлених позовних вимог на підставі представлених суду доказів (ст.ст. 10,11 ЦПК України). Оскільки позовні вимоги про повернення майна не заявлялись, то у разі виникнення спору цей спір підлягає вирішенню в межах самостійного провадження за правилами виключної підсудності (ст. 114 ЦПК України).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 16, 20, 744, 755, 756 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 11, 88, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання - задовольнити.

Договір довічного утримання від 30.12.2004 року за №2-5906, укладений між ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та посвідчений державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через суд першої інстанції.

ВИРІШИВ:

розірвати.