Справа № 443/1188/14 Головуючий у 1 інстанції: Цюмрак М.Д.
Провадження № 22-ц/783/1574/15 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р., Ніткевича А.В.,

з участю секретаря Гацій І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 31 жовтня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання з її сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право користування житловим приміщенням у зв"язку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду в задоволенні позову про визнання ОСОБА_3 такаю, що втратила право користування жилим приміщенням відмовлено.

Додатковим рішенням від 5.12.2014 року відмовлено в задоволенні позову щодо визнання малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, втративши право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2 В апеляційній скарзі стверджує про порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відповідачка не проживає в спірній кватирі більше ніж півроку. Стверджує, що судом не взято до уваги акти обстеження житлово-побутових умов проживання від 11.03.2014 року та 21.06.2014 року, як і пояснення свідка ОСОБА_6, яка повідомила, що відповідачка забрала з квартири всі свої особисті речі, та, що замок замінили вже після цього. Вважає, що судом не взято до уваги норми Житлового кодексу України, зокрема ст.ст.71,72, оскільки відповідачка не надала суду доказів поважності причин не проживання в квартирі, як фактів вчинення їй перешкод у проживанні. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Оскільки в судове засідання не з"явились особи, які беруть участь у справі, колегія суддів вважає, що розгляд справи відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України слід проводити без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено такі обставини.

13 лютого 1999 року сторони уклали шлюб, який розірвано рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 6 травня 2014 року.

Квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 3 грудня 2001 року.

Вказана квартира складається з однієї житлової кімнати житловою площею 13,7 кв. м, загальна площа квартири 28,2 кв.м.

В квартирі зареєстровано п"ятеро осіб - позивач і відповідач по справі, двоє їх спільних дітей - ОСОБА_7, ОСОБА_8, та син відповідачки по справі - ОСОБА_5, 2013 року народження. (а.с.12)

Відповідно до положень ст.ст. 71, 72 ЖК України наймач або члени його сім`ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, коли вони в ньому не проживають без поважних причин понад шість місяців.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що не проживання відповідачки пов"язано з поважними причинами,у зв"язку з чим остання не може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Висновок суду відповідає дослідженим доказам.

Так, 25.08.2013 року відповідачка по справі народила сина ОСОБА_4.

Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 23.01.2014 року задоволено позов ОСОБА_2 та виключено відомості про останнього як батька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з актового запису №64. (а.с.15)

Судом вірно взято до уваги, що вказані обставини стали причиною напружених стосунків між сторонами, а також причиною заміни замка вхідних дверей квартири, що призвели до неможливості проживання відповідачки по справі в спірному жилому приміщенні.

В зв"язку з викладеним колегія суддів вважає, що суд, дослідивши докази, дав їм належну оцінку та ухвалив рішення про відмову в задоволенні позову, що відповідає закону.

Посилання апелянта на те, що спірна квартира придбана за кошти його матері не приймається до уваги, оскільки предметом спору не є поділ майна подружжя.

Твердження в апеляційній скарзі на неподання відповідачкою доказів поважності причин проживання є безпідставним, так як в справі безспірно встановлено обставини, що стверджують неможливість проживання відповідачки у спірному жилому приміщенні.

Подані позивачем акти обстеження (а.с.13, 14) не можуть прийматись як доказ, оскільки лише стверджують відсутність відповідачки за місцем реєстрації, однак не стверджують дійсних причин її не проживання.

В зв"язку з цим колегія суддів вважає, що покликання апелянта на порушення судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи є безпідставним та спростовується вищенаведеним.

А тому, оскільки ухвалене рішення є законним і обгрунтованим, немає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 31 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Павлишин О.Ф.

Судді : Мікуш Ю.Р. Ніткевич А.В.