КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
___________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/1291/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2015 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Петренка В.С.

за участю секретаря - Гарнаженко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

до ОСОБА_2, ОСОБА_3

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за зустрічним позовом ОСОБА_3

до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»

про визнання договору поруки припиненим,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ПАТ«Дельта Банк» звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в якому просить суд стягнути у солідарному порядку з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 451 669, 80грн., яка складається з: 212 695,73грн. - заборгованість за кредитом, 238 974,07грн. - заборгованість за відсотками, а також просив суд стягнути пропорційно з відповідачів судовий збір у розмірі 3 441,00грн.

В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що 03.10.2007року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем - ОСОБА_2був укладений кредитний договір №0, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 29 800,00доларів США зі сплатою 14% річних на строк з 03.10.2007року по 03.10.2014року.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 03.10.2007року міжАКІБ «УкрСиббанк» та відповідачкою - ОСОБА_3 було укладено договір поруки №147205, відповідно до якого поручитель поручається перед кредитором відповідати за невиконання боржником - ОСОБА_2зобов'язань за кредитним договором №0 від 03.10.2007року.

Крім того, позивач зазначає, що 08.12.2011року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта-Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого, в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта-Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта-Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта-Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта-Банк» переходить право вимоги від боржників повного, належного, та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Невиконання відповідачами зобов'язань по укладеним договорам зумовило звернення ПАТ «Дельта Банк» до суду із відповідним позовом.

22.01.2014року до канцелярії Київського районного суду м. Одеси надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_3 до ПАТ «Дельта-Банк» про визнання договору поруки припиненим.

В обґрунтування зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 посилається на те, що відповідно до п. 2.1. договору поруки, укладеного між нею та АКІБ «УкрСиббанк», кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, однак, як зазначає ОСОБА_3, вона ніяким чином не надавала згоди на підвищення процентної ставки за кредитом згідно кредитного договору та ніяких додаткових угод до договору поруки не підписувала.

Таким чином, позивачка за зустрічним позовом зазначає, що обсяг її відповідальності за договором поруки збільшився без її згоди.

Крім того, позивач зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України, сам факт зміни умов поруки без згоди поручителя є самостійною підставою для припинення зобов'язань за договором поруки, у зв'язку з чим, договір поруки слід вважати припиненим з 03.10.2007року, тобто з дати, з якої виріс обсяг її відповідальності як поручителя.

У судовому засіданні 29.10.2014року, за клопотанням представника позивача за зустрічним позовом, судом до участі у справі в якості співвідповідача було залучено Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк».

У судове засідання 02.02.2015року представник позивача за первісним позовом, який є одночасно відповідачем за зустрічним позовом, не з'явився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності та зазначив, що заявлені ПАТ«Дельта Банк» позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.

У судовому засідання 02.02.2015року представник позивачки за зустрічним позов зустрічні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити, у задоволенні первісного позову ПАТ «Дельта-Банк» відмовити у повному обсязі.

У судовому засіданні 02.02.2015року представник ОСОБА_2 просив відмовити у задоволенні первісного позову ПАТ «Дельта-Банк» у повному обсязі, зустрічний позов ОСОБА_3 задовольнити.

При цьому, представником відповідачів за первісним позовом було надано заперечення первісний позов, в яких представник відповідачів за первісним позовом зазначив, що АКІБ «УкрСиббанк» було надано кредит в іноземній валюті, а використання готівкової іноземної валюти на території України дозволяється за умови отримання індивідуальної ліцензії, яка надається виключно на підставі окремої постанови Правління Національного банку України, однак позивач жодних доказів на підтвердження існування у АТ «УкрСиббанк» зазначеної індивідуальної ліцензії не надав.

Крім того, представник відповідачів за первісним позовом посилається на те, що ПАТ «Дельта-Банк» не було надано суду детального розрахунку заборгованості за кредитом станом на день подання позовної заяви, у зв'язку з чим, не зрозуміло, з чого саме складається заборгованість, визначена у сумі 451 669,80грн., та яким чином вона розраховувалась, а також не надано доказів про отримання відповідачем - ОСОБА_2 кредитних коштів у розмірі 29 800,00доларів.

Також, представник відповідачів за первісним позовом вказує на те, що відповідачі жодних повідомлень або інших вимог банку щодо дострокового повернення кредитних коштів не отримували, а вперше дізнались про існування боргу після ознайомлення з позовною заявою, а листи, що додані до позовної заяви ніколи не направлялися на адресу відповідачів, позивач не надав жодних доказів про їх направлення та/або вручення у вказаний у кредитному договорі спосіб.

З урахування викладеного, представник відповідачів за первісним позовом просив суд відмовити у задоволенні позову ПАТ «Дельта-Банк» у повному обсязі.

Представник відповідача за зустрічним позовом - ПАТ «УкрСиббанк» про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке наявне у матеріалах справи, у судове засідання не з'явився, про поважність причин відсутності не повідомив, заперечення на позовну заяву не надав.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідачів за первісним позовом, який є одночасно представником позивача за зустрічним позовом, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення первісного позову та часткового задоволення зустрічного позову, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 03.10.2007року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем - ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0, згідно до умов якого, банк зобов'язується надати позичальнику, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти (кредит) в сумі 29 800,00доларів США та спалити плату за кредит в порядку і на умовах, зазначених договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 150 490,00грн. за курсом НБУ на день укладання договору, при цьому сторони обумовили, що гривневий еквівалент суми кредиту має визначатися в договорі лише в разі надання банком кредиту в іноземній валюті.

Згідно до п.п. 1.2.1., 1.2.2. договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 03.10.2007року надання кредиту здійснюється у термін з 03.10.2007року. Позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку №1 до договору, але в будь-якому випадку не пізніше 03.10.2014року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору та/або умов відповідної угоди сторін.

Відповідно до п. 1.3.1. договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 03.10.2007року за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 14,00% річних. Після закінчення цього строку так одного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов договору. У випадку, якщо банк не повідомив позичальника про встановлення нового розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування відповідно до умов договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором в попередньому місяці.

Відповідно до п. 2.1. договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 03.10.2007року, у забезпечення виконання усіх грошових зобов'язань в повному обсязі позичальника за договором, позичальник передає в заставу, а банк приймає наступне рухоме майно, а саме - транспортний засіб марки MITSUBISHI, модель LANCER, 1997 року випуску, державний номер НОМЕР_1.

Згідно п.п. 3.4.1., 3.4.3. вищезазначеного договору, позичальник зобов'язується використати кредит на зазначені у цьому договорі цілі, а також повернути суму кредиту, і сплатити плату за кредит й інші грошові платежі на рахунки банку в порядку та на умовах, передбачених договором. Достроково повернути банку в повному розмірі всю суму кредиту та повністю сплатити плату за кредит у разі застосування банком права вимоги дострокового повернення кредиту в порядку, визначеному розділом 6 Договору та/або умов кредитного договору.

П.п. 6.1.2., 6.2. вищевказаного договору передбачено, що сторони, керуючись чинним законодавством України, зокрема, ст.ст. 525, 611 Цивільного кодексу України погодили, що банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав згідно з п. 1.2.2. цього договору, та вимагати від позичальника дострокового повернення всієї суми кредиту та повної сплати плати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення. В разі застосування банком права, передбаченого п. 6.1.2. договору, порядок дострокового повернення всієї суми кредиту та дострокової сплати плати за кредит є наступним, а саме: банк повідомляє позичальника про встановлення нового (дострокового) терміну повернення всієї наданої йому суми кредиту та сплати плати за користування таким кредитом за договором шляхом направлення відповідної письмової вимоги поштою (цінним листом з описом та повідомлення про вручення) за адресою позичальника, терміни дострокового повернення кредиту та сплати плати за кредит вважаються такими, що настали, а кредит і плата за кредит - обов'язковими до повернення і сплати в повному обсязі банку на 32 календарний день з дати одержання позичальником повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку, за умови, що банк направив за адресою позичальника повідомлення (вимогу) про порушення зобов'язань позичальника за договором та про дострокове повернення кредиту і плати за кредит, а позичальник не усунув зазначених банком порушень зобов'язань позичальника за договором протягом 31 календарного дня з дати одержання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) банку. Терміни дострокового повернення кредиту та сплати плати за кредит вважаються такими, що настали, а кредит і палата за кредит - обов'язковим до повернення і сплати в повному обсязі банку з 41 календарного дня, рахуючи з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) банку про дострокове повернення кредиту та плати за кредит, у випадку неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) банку внаслідок зміни позичальником адреси (без попереднього про це письмового повідомлення банку) або з інших підстав протягом 40 календарних днів, рахуючи з дати направлення позичальнику повідомлення (вимоги) банку.

З метою забезпечення виконання зобов'язань по договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 03.10.2007року, 03 жовтня 2007року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №147205, згідно з якими, поручитель зобов'язуються перед кредитором відповідати за виконання ОСОБА_2 усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору №0 від 03.10.2007року, укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Відповідно до п.п. 1.3., 1.4. договору поруки №147205 від 03 жовтня 2007року поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною.

Згідно п. 2.1. договору поруки, кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Під «згодою поручителя» сторони розуміють візування поручителем змін до основного договору (шляхом проставляння підпису уповноваженої особи та печатки поручителя, якщо останній є юридичною особою) та/або отримання його письмової згоди з такими змінами та/або шляхом обміну листами, факсимільними повідомленнями та/або укладення поручителем додаткової угоди до цього договору щодо внесення відповідних змін.

У подальшому, між 03.10.2007року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем -ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду №1 до договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 03.10.2007року, відповідно до умов якої, було збільшено процентну ставку за користування кредитними коштами.

З матеріалів справи вбачається, що 08.12.2011року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до умов якого, в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта-Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта-Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта-Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта-Банк» переходить право вимоги від боржників повного, належного, та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

23.03.2012року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено акт приймання - передачі, згідно з яким, ПАТ «УкрСиббанк» передав, а ПАТ «Дельта Банк» прийняв права вимоги за кредитами, зокрема, щодо договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 03.10.2007року.

Враховуючи порушення відповідачем строків повернення кредиту, 29.03.2013року ПАТ «Дельта Банк» звернулось на адресу відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з досудовими вимогами №31.4-08/3356/13 та №31.4-08/3415/13 сплатити прострочену (поточну) заборгованість (а.с.31, 32), які були надіслані на адресу відповідачів, що підтверджується реєстром поштових відправлень (а.с. 33-36).

Відсутність відповіді на надіслані вимоги, а також невиконання відповідачами своїх зобов'язань по вищезазначеним договорам, зумовило звернення ПАТ «Дельта Банк» до суду із відповідним позовом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і з неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Так, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 , ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Згідно ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Як вбачається із наданої представником позивача довідки - розрахунку заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 03.10.2007рокуу відповідача наявна заборгованість за договором кредиту, яка, станом на 15.07.2013року дорівнює 451 669, 80грн., та складається з: 212 695,73грн. - заборгованість за кредитом, 238 974,07грн. - заборгованість за відсотками. Доказів сплати зазначеної суми відповідачем - ОСОБА_2, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, суду не надано.

Посилання представника відповідачів за первісним позовом на те, що ПАТ «Дельта-Банк» не має відповідної ліцензії на проведення валютних операцій, а також те, що позивачем за первісним позовом не було надано суду детального розрахунку заборгованості за кредитом станом на день подання позовної заяви, та не надано доказів про отримання відповідачем - ОСОБА_2 кредитних коштів у розмірі 29 800,00доларів США, не приймаються судом до уваги, оскільки вони, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, не обґрунтовані будь-якими доказами.

З урахуванням викладеного, вимоги позивача про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитом у розмірі 212 695,73грн., заборгованості за відсотками у розмірі 238 974,07грн., заявлені на підставі розрахунку, підлягають частковому задоволенню, в частині стягнення зазначеної заборгованості з позичальника - ОСОБА_2, оскільки зустрічний позов - ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, в частині визнання договору поруки №147205 від 03 жовтня 2007рокуприпиненим, виходячи з наступного.

Як вже зазначалося раніше, 03.10.2007року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем - ОСОБА_2був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 29 800,00доларів США зі сплатою 14% річних на строк з 03.10.2007року по 03.10.2014року.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 03 жовтня 2007року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №147205, згідно з якими, поручитель зобов'язуються перед кредитором відповідати за виконання ОСОБА_2 усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору №0 від 03.10.2007року, укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Відповідно до п. 2.1. договору поруки, кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Під «згодою поручителя» сторони розуміють візування поручителем змін до основного договору (шляхом проставляння підпису уповноваженої особи та печатки поручителя, якщо останній є юридичною особою) та/або отримання його письмової згоди з такими змінами та/або шляхом обміну листами, факсимільними повідомленнями та/або укладення поручителем додаткової угоди до цього договору щодо внесення відповідних змін.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.10.2007року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем -ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду №1 до договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 03.10.2007року, відповідно до умов якої, було збільшено процентну ставку за користування кредитними коштами.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази укладення відповідної додаткової угоди про збільшення процентної ставки з поручителем - ОСОБА_3, що свідчить про те, що поручителя не було повідомлено про зміни умов основного договору, тобто договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу.

Згідно із ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Зі змісту ст. 554 ЦК України випливає, що хоча поручитель і пов'язаний із боржником певними зобов'язальними відносинами, він є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором. Це підтверджується його правом висувати заперечення проти кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (ч. 2 ст. 555 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Тобто, суд зазначає, що у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови у договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що збільшення процентної ставки за кредитним договором, яке у порушення умов договору поруки відбулося без згоди поручителя, внаслідок чого відбулося збільшення обсягу його відповідальності, є підставою для припинення поруки відповідно до вимог ч.1 ст. 559 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 19.12.2011року.

Разом з тим, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні зустрічного позову в частині визнання договору поруки припиненим з 03.10.2007року, тобто з моменту підвищення відсоткової ставки, оскільки договір поруки буде вважатися припиненим з моменту набрання цим рішенням законної сили, якщо таке відбудеться.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 441,00грн. підлягають стягненню з відповідача - ОСОБА_2 на користь позивача - ПАТ «Дельта Банк», витрати по сплаті судового збору за подання зустрічної позовної заяви у розмірі 229,40грн. підлягають стягненню з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 88, 213, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта-Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, МФО 380236, ) загальну суму заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 03.10.2007рокув розмірі 451 669 (чотириста п'ятдесят одна тисяча шістсот шістдесят дев'ять) грн. 80 коп., яка складається з:

- 212 695 (двісті дванадцять тисяч шістсот дев'яносто п'ять) грн. 73 коп. - заборгованість за кредитом;

- 238 974 (двісті тридцять вісім тисяч дев'ятсот сімдесят чотири) грн. 07 коп. - заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта-Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, МФО 380236, ) 3 441 (три тисячі чотириста сорок одна) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

В решті позовних вимог - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору поруки припиненим - задовольнити частково.

Визнати договір поруки № 147205 від 03 жовтня 2007року, укладений між ОСОБА_3 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», припиненим.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта-Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, МФО 380236, ) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_3) 229 (двісті двадцять дев'ять) грн. 40 коп. витрат по сплаті судового збору.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Петренко В. С.