АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5457/15 Справа № 207/5725/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Савченко В. О. Доповідач - Городнича В.С.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2015 року м. Дніпропетровськ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Білаш І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з 10 лютого 1995 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від спільного подружнього життя сторони мають трьох синів, двох повнолітніх та малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 Оскільки подружні стосунки з відповідачем припинені та матеріальну допомогу на утримання сина ОСОБА_4 не надає, позивачка просила суд стягнути з нього аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 лютого 2015 року позовні вимоги позивача були задоволені. Стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячнона користь ОСОБА_3, починаючи з 16 грудня 2014 року до повноліття дитини. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з даним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду та постановити нове про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі - 500 гривень щомісячно, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні, з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі знаходились в зареєстрованому шлюбі. Але подружні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться. Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина, який знаходиться на утриманні матері. На утримання малолітнього сина відповідач, згідно діючого законодавства, зобов'язаний надавати матеріальну допомогу добровільно або платити аліменти за рішенням суду.

До вказаних правовідносин при визначення розміру аліментів суд застосував вимоги ст.ст. 180, 182, 183, ч. 1 ст. 191 СК України.

Суд зазначив, що відповідач не надав доказів того, що він не є батьком неповнолітнього сина ОСОБА_4, зустрічного позову про оспорювання батьківства до суду не надходило, а отже суд вважав прийнятним стягнути на утримання ОСОБА_4 аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно.

Але із такими висновками суду погодитись повністю не можна, оскільки вони не відповідають дійсним обставинам у справі та зроблені із неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 ст.181 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Як вбачається із матеріалів справи та не спростовано позивачкою, відповідач не має офіційної, постійної роботи, має нерегулярні підробітки, відсутні будь-які відомості про те, що він працює на теперішній час і має постійне місце роботи чи регулярний дохід.

Позивачка також не зазначала про наявність роботи у відповідача чи регулярного доходу та не надала про це ніяких доказів.

За таких обставин, відсутні підстави для висновку про те, що аліменти необхідно стягувати у частці від доходу відповідача, оскільки це суперечить вимогам ч.1 ст.184 СК України. Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи спростовують висновки суду щодо визначення розміру аліментів, а із матеріалів справи вбачається, що наявні підстави для зміни судового рішення, передбачені ст. 309 ЦПК України.

Оскільки відповідач не має постійного місця роботи чи регулярного доходу, з нього необхідно стягнути аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що останні роки він не має постійного заробітку, вимушений шукати тимчасові заробітки, в силу матеріального стану має можливість сплачувати аліменти в розмірі 500,00 грн. щомісячно.

З огляду на це колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру стягнутих аліментів на утримання дитини з 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача до 500 грн. щомісячно.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 лютого 2015 року - змінити.

Стягувати аліменти з ОСОБА_2 (ІНН НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_2, виданий Баглійським РВ 06 січня 2000 року), ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, зі слів працює за межами України в «Росєлектрострое» (г. Санкт-Петербург, ул. Декабристов, дом № 46, лит. А, помещение № 6), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, зі слів фактично мешкає без реєстрації в АДРЕСА_1, на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі по 500 гривень щомісячно на користь ОСОБА_3, починаючи з 16 грудня 2014 року до повноліття дитини.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова