Справа № 338/1606/14-ц
Провадження № 22-ц/779/368/2015
Головуючий у 1 інстанції Шишко О.А.
Суддя-доповідач Малєєв А.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого - Малєєва А.Ю.,

суддів: Девляшевського В.А., Меленко О.Є.,

секретаря Мельник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Гусак Марії Миколаївни - представника Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що 23.05.2006 між ним та відповідачем укладено кредитний договір № 352/06-К8 (далі - Договір) на підставі якого ОСОБА_3 отримала кредитні кошти в сумі 74718 грн в тимчасове користування на умовах забезпеченості поворотності, строковості, платності з оплатою за процентними ставками, встановленими Договором. Зі слів позивача, пунктом 2.3 Договору встановлено, що кредитні ресурси отримані позичальником для придбання автомобіля CEVROLET AVEO. Однак відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує належним чином, внаслідок чого у неї виникла заборгованість, загальна сума якої становить 193 565 грн 51 коп. Враховуючи те, що ОСОБА_3 в добровільному порядку заборгованість за кредитом не погасила, просить позов задовольнити.

Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 28 жовтня 2014 року в порядку забезпечення позову накладено арешт на все майно ОСОБА_3 (а.с. 24).

Рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2014 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» 43928,16 грн заборгованості за кредитним договором № 352/06-К8 від 23.05.2006 та 439,28 грн судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Позивач ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» оскаржило вказане рішення в апеляційному порядку. Вважає його незаконним в частині позову, що стосується стягнення пені. Апелянт звертає увагу, що суд першої інстанції в порушення вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України, яка дозволяє зменшити розмір неустойки за наявності відповідних обставин взагалі відмовив у стягненні такої. Крім того, на думку апелянта, судом не враховано такі істотні обставини як ставлення відповідача до виконання взятих на себе кредитних зобов'язань. Також ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» вважає, що судом не враховано положення ст. 6 ЦК України щодо свободи договору та той факт, що договір між сторонами був підписаний без будь-яких застережень, а пунктом 6.1. згаданого договору передбачено, що за прострочення повернення кредитних ресурсів, позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 1 % річних від простроченої суми за кожен день прострочки. Таким чином, у зв'язку з грубим порушенням позичальником умов кредитного договору була нарахована пеня в розмірі 149 637 грн 35 коп. На думку апелянта, суд з порушенням вимоги ст. ст. 258, 260 та 266 ЦК України відмовив у стягненні пені, оскільки Банком пропущено строк позовної давності, однак з урахуванням п. 1 ч.2 ст. 258 ЦК України неустойка (штраф, пеня) підлягає стягненню у межах трирічного строку позовної давності, але не більше ніж за один рік. Позовні вимоги заявлені в суд 17.10.2014, а загальна позовна давність спливає у травні 2015 року, тому позивач вважає, що строк щодо заявленої пені не можна вважати пропущеним.

Просить скасувати рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2014 року в частині відмови у стягненні штрафних санкцій (пені) за прострочку кредиту і ухвалити у цій частині нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги в частині стягнення пені, зокрема стягнути з ОСОБА_3 на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» пеню в розмірі 149 637,35 грн.

У судовому засіданні апеляційного суду представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримала, просила її задовольнити з указаних у ній мотивів.

Відповідач проти доводів апеляційної скарги заперечила, просила її відхилити з огляду на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Заслухавши сторін, суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цим вимогам закону рішення суду в повному обсязі не відповідає.

Згідно матеріалів справи, 23.05.2006 між сторонами по справі укладено Кредитний договір № 352/06-К8 відповідно до якого ОСОБА_3 отримала кредитні кошти в сумі 74718 грн з оплатою по процентній ставці 14 % річних для придбання автомобіля CEVROLET AVEO. та зобов'язалася повернути кредит до 23.05.2012. Порядок повернення кредитних ресурсів, порядок нарахування та сплати процентів передбачені пунктами 3,4 Договору (а.с. 13-15).

З копій Розрахунків загальної суми заборгованості по Кредитному договору № 352/06-КВ від 23.05.2006 в національній валюті, що підлягає до сплати боржником ОСОБА_3 за період з 23.05.2006 по 22.08.2014 вбачається, що станом на 22.08.2014 її загальна сума становить 193 565 грн 51 коп., що складається з суми простроченої заборгованості по основному боргу (тілу) кредиту - 28168,93 грн, суми простроченої заборгованості за відсотками - 10663,45 грн, суми простроченої заборгованості по щомісячній комісії - 5095,78 грн та пені - 149637,35 грн (а.с. 5-12).

Постановою Державного виконавця ВДВС Богородчанського РУЮ ВП № 45253919 від 19.11.2014 про закінчення виконавчого провадження припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення (а.с. 40).

Задовольняючи частково позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з вимог ст. ст. 526, 527, 530 та ст. 611 ЦК України та дійшов до правильного висновку щодо стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором.

Разом з тим, вважає колегія суддів, судом першої інстанції неправильно вирішено вимогу про стягнення пені за даним кредитним договором. Так, судом застосовано в цій частині позовну давність, оскільки позивач звернувся з позовом до суду 17.10.2014, а відповідач зобов'язувалася повернути кредитні ресурси до 23.05.2012, проте погодитися з таким висновком суду не можна.

Відповідно до частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Аналіз норм статті 266, частини другої статті 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Тобто, пеня є похідною від основного зобов'язання, нараховується в межах позовної давності за основною вимогою, однак стягнення проводиться тільки за останні 12 місяців перед зверненням до суду - у межах спеціального строку позовної давності. Така правова позиція міститься в постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 19 листопада 2014 року (справа № 6-160цс14).

Тому висновок суду про сплив позовної давності за вимогою про стягнення пені невірний і в цій частині рішення підлягає до скасування.

Відповідно до підсумкового розрахунку загальної заборгованості по пені за період з 22.08.2013 по 22.08.2014 згідно умов Кредитного договору № 352/06-К8 від 23.05.2006 сума пені становить - 149637,35 грн (а.с. 11), у той час як сума стягнутої заборгованості складає 43928 грн 16 коп.

Приписами ч. 3 ст. 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Відповідно до п. 6 ч. 1 статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Враховуючи викладене, розрахунок заборгованості, співвідношення пред'явлених до стягнення санкцій і наслідків порушення зобов'язання, колегія суддів приходить до переконання, що належним способом прояву принципів добросовісності, справедливості та розумності у спірних правовідносинах, а також досягнення певного балансу прав та інтересів кредитора та боржника буде реалізація судом передбаченого частиною 3 статті 551 ЦК України права на зменшення розміру пені до 43928 грн 16 коп. - суми, яка стягнута по основній заборгованості, процентах та комісії.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Гусак Марії Миколаївни - представника Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» - задовольнити частково.

Рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2014 року у частині відмови у стягненні пені - скасувати. Постановити в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги про стягнення пені задовольнити частково і стягнути з ОСОБА_3 на користь АТ «Банк «Фінаси та Кредит» пеню в розмірі 43928 грн 16 коп.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий А.Ю. Малєєв

Судді: В.А. Девляшевський

О.Є. Меленко