Провадження № 2/521/4596/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2015 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Леонова О.С.,

при секретарі Малиш О.Л.,

за участі:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

02.07.2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з липня 2013 року до 23.06.2015 року вона проживала однією родиною без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2

В період спільного проживання у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з нею та перебувають на її утриманні. В свідоцтвах про народження дітей їх батьком записано ОСОБА_2 Відповідач з дня народження дітей не надає будь-якої допомоги на їх утримання, вихованням та доглядом дітей не займається, батьківського інтересу до дітей не проявляє. Вона не працює, оскільки займається доглядом за малолітніми дітьми до досягнення ними трирічного віку, доходів не маю.

Відповідач не працевлаштований, регулярного доходу він не має, розмір доходів його їй не відомо. У власності відповідач має трикімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_1 та власний автомобіль. Відповідач не має інвалідності чи складних захворювань, які б могли йому перешкодити працювати та виконувати свої батьківські обовязки.

На її утриманні також перебуває неповнолітня донька від попереднього шлюбу ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліментів на яку вона не отримує.

Оскільки батьки несуть рівні зобовязання по утриманню дитини, та з огляду на те, що їх діти мають право не на мінімум, а на достатній рівень забезпечення, прошу стягнути з відповідача щомісячно аліменти в розмірі 1500 грн. на місяць.

Просить суд стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі не менше 1/5 частки від всіх доходів щомісячно, але не менше, ніж 30% від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня подання позову до повноліття ОСОБА_3 до 01.02.2032 року та аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі не менше 1/5 частки від всіх доходів щомісячно, але не менше, ніж 30% від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня подання позову до повноліття ОСОБА_4 до 10.05.2033 року; стягнути з ОСОБА_2 аліменти на свою користь на її утримання в розмірі не менше 1/5 частки від всіх доходів щомісячно, починаючи з дня подання позову до досягнення ОСОБА_4 трирічного віку.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначивши, що на даний час він працює на посаді менеджера ВКФ «Вибір» отримує середньо місячну заробітну плату 2090 грн. Має на утриманні матір ОСОБА_6, яка має проблеми зі здоровям. Крім того, згідно до рішення Золочівського районного суду Львівської області від 24.12.2010 року з нього утримуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 від першого шлюбу, тому він визнає позов про стягнення аліментів в частині дітей 1/5 частини від доходів, а в частині дружини позов не визнав та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні сторонами визнано, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з липня 2013 року по 23.06.2015 року проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу.

В період спільного проживання у сторін народилися діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 381212 (а.с.5) та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 434912 (а.с.4).

Батьком дітей записано ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.4,5).

Судом встановлено, що діти проживають разом із позивачем, знаходяться на її утриманні, відповідач з позивачем і дітьми не проживає, матеріальної допомоги дітям не надає. Позивач не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дітьми до досягненням ними трирічного віку. Джерел доходу, крім соціальних виплат, по догляду за дитиною, вона не має.

Приймаючи рішення та задовольняючи вимоги позивача щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд виходить з положень ст. 51 Конституції України, та ст.180 СК України, згідно з якими батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків.

Визначаючи розмір аліментів, згідно з вимогами ст. 182 СК України суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей.

Суд роз'яснює, що згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Суд роз'яснює, що згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Як вбачається з рішення Золочівського районного суду Львівської області від 24.12.2010 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. (а.с.27).

Крім того, як вбачається з довідки про доходи ОСОБА_2 на а.с. 25, його дохід за шість місяців у період з грудня 2014 року по травень 2015 року склав 12568,07 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, у ОСОБА_2 на утриманні перебуває мати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.24), яка є інвалідом першої групи (а.с.18-19).

Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, для кожної дитини відповідного віку.

Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів на утримання позивача, суд вважає, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 75 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Ч. 2 ст. 75 Сімейного кодексу України визначає, що право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 2 - ч. 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач та відповідач в зареєстровано шлюбі не перебували, оскільки проживали в цивільному шлюбі.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 СК України проживання однією сім'єю жінки та чоловіка не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя.

Крім того, згідно ч. 2, 3 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

З аналізу даної норми слідує, що наявність у чоловіка можливості сплачувати такі аліменти є обов'язковою умовою для їх стягнення.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 працює та отримує заробітну плату, яка в середньому складає в сумі 2090 грн. (а.с.14), після утримання податків та обов'язкових платежів, у тому числі і аліментів на трьох дітей розмір останнього складає 1000 грн. Інших доходів відповідач не має, про що не заперечувала і сама позивачка в судовому засіданні. Крім того, суд враховує, що у відповідача перебуває на утримані мати інвалід 1 групи, на лікування якої відповідач надає допомогу. Крім того, суд враховує, що відповідач хворіє на сечокамяну хворобу та у вересні 2014 року йому було проведено операцію на нирках, що визнано у судовому засіданні позивачем. Присуджуючи до стягнення з відповідача аліменти в загальному розмірі 50%, суд фактично позбавляє його засобів до існування, розмір заробітку що залишається майже в двічі менше ніж прожитковий мінімум для дорослої людини на день розгляду справи.

Відсутність такої обов'язкової умови як можливість надавати матеріальну допомогу дружині є підставою для відмови в стягнення аліментів згідно ст. 84 СК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75, 77, 79, 80, 84 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 60, 212 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 02.07.2015 року й до досягнення повноліття дітьми - ОСОБА_4 до 10.05.2033 року, ОСОБА_3 до 01.02. 2032 року.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп.

Рішення суду у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: