Ухвала

іменем україни

25 травня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Висоцька В.С., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 18 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 3 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення 1/2 частини погашених під час шлюбу коштів за кредитним договором,

встановив:

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 10 червня 2004 року відповідач

ОСОБА_2 у ЗАТ «ПриватБанк» отримала кредит в сумі 39 165,30 грн на придбання квартири на умовах визначених договором. Цього ж дня купила двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1.

27 листопада 2004 року між сторонами було зареєстровано шлюб. За час шлюбу вони спільно брали участь в погашенні заборгованості по кредиту. Згідно особового рахунку погашення кредиту, відповідачем до шлюбу було погашено кредит на суму 5 333,22 грн, а решту 39 301,48 грн було погашено за час шлюбу сторін за спільні кошти. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 28 травня 2012 року здійснено поділ спільного нажитого за час шлюбу майна.

Посилаючись на те, що у зв'язку з неодноразовими переглядами судового рішення про поділ майна зробив висновок про можливість подачі позову про стягнення відповідної частки погашених під час шлюбу суми за кредитним договором із відповідача, а саме 19 650,74 грн, що становить половину суми, яка була погашеною під час шлюбу за спільні кошти подружжя по кредитному договору від 10 червня 2004 року.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від

18 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 3 березня 2015 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 19 650,74 грн, що становить половину суми, яка була погашена під час шлюбу за спільні кошти подружжя по кредитному договору від 10 червня 2004 року та

243,60 грн сплаченого судового збору.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалені в справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції з висновком якого погодився апеляційний суд, прийшов до правильного висновку, що грошові кошти, внесені сторонами під час шлюбу на погашення боргу за кредитним договором є спільною сумісною власністю.

Суд вірно визначив, що строк позовної давності слід відраховувати з винесення апеляційним судом Львівської області рішення від 18 червня

2013 року про відмову в позові, тому строк звернення до суду позивачем не порушено.

Рішення суду відповідає вимогам ст. ст. 60, 68, 69 СК України та

ст. 325 ЦК України.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень й доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення 1/2 частини погашених під час шлюбу коштів за кредитним договором.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.С. Висоцька