У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Горелкіної Н.А., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 25 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що 14 січня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк»), та ОСОБА_4 укладено договір кредиту № 10-29/5019, за умовами якого останньому надано кредит у сумі 36 178 доларів США, зі сплатою 11,50 % річних за користування кредитом та кінцевим строком погашення заборгованості не пізніше 13 січня 2015 року.

14 січня 2008 року між банком та ОСОБА_4 укладено договір відновлюваної кредитної лінії № 10-29/5020, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 9 865 гривень 80 копійок зі сплатою 15,00 % річних та з кінцевим терміном погашення заборгованості до 13 січня 2015 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту № 10-29/5019 від 14 січня 2008 року та договору відновлюваної кредитної лінії № 10-29/5020 від 14 січня 2008 року, між банком, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено договір поруки № 02-10/43.

Крім того, на забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту та договору відновлюваної кредитної лінії, 14 січня 2008 року між банком та ОСОБА_4 укладено договір застави, предметом якого є транспортний засіб марки SUBARU, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1.

24 березня 2008 року між ОСОБА_4 та банком укладено додаткові угоди № 1 про внесення змін до договору кредиту та договору відновлюваної кредитної лінії, якими змінені кінцеві терміни повернення кредиту до 13 січня 2014 року.

Того ж дня укладено додаткову угоду № 1 до договору поруки, згідно якої змінено кінцевий термін повернення кредиту.

17 червня 2009 року між банком та позичальником укладено договір про внесення змін до договору відновлюваної кредитної лінії в частині максимального ліміту заборгованості, розміру відсоткової ставки та кінцевого терміну повернення кредиту.

19 червня 2009 року між банком та позичальником укладено додаткову угоду № 2 про внесення змін до договору кредиту, якою змінено кінцевий термін повернення кредиту на 13 січня 2016 року, та змінено відсоткову ставку за користування кредитом на 13,50 %, а також надано додатково кредит в сумі 495 доларів США 18 центів.

19 червня 2009 року між банком та позичальником укладено договір про внесення змін № 2 до договору відновлюваної кредитної лінії, згідно якого змінено кінцевий термін повернення кредиту на 13 січня 2016 року.

Того ж дня укладено договір про внесення змін до договору поруки щодо кінцевого терміну повернення кредиту та відсоткової ставки за користування кредитом.

Посилаючись на те, що позичальник порушив умови договору кредиту та договору відновлюваної кредитної лінії, у зв'язку з чим станом на серпень 2014 року утворилась заборгованість за договором кредиту № 10-29/5019 від 14.01.2008 року у розмірі 58 735,35 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 690 028 гривень 38 копійок; та за договором відновлюваної кредитної лінії № 10-29/5020 у розмірі 8 452 гривні 05 копійок, яку просив стягнути з відповідачів на свою користь в солідарному порядку, а також судовий збір у розмірі 3 654 гривні.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 21 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 25 лютого 2015 року, позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором № 10-29/5020 та додатковими угодами у розмірі 706 317 гривень 88 копійок та судовий збір у розмірі 3654 гривень, а всього 709 971 гривню 88 копійок.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення про стягнення заборгованості в межах строку позовної давності, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 25 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Завгородня І.М. Горелкіна Н.А. Іваненко Ю.Г.