АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Соколової В.В.,

суддів: Усика Г.І., Нежури В.А.,

при секретарі Троц В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20.05.2014 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

13.11.2012 представник ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом про стягнення із відповідачів заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 07.12.2007 між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, доповнений додатковою угодою № 1 від 02.02.2009. Відповідно до умов сказаного договору позивач надав ОСОБА_1 кредит в іноземній валюті у сумі 200000 доларів США, а відповідач у свою чергу зобов'язалась повернути кредит у повному обсязі не пізніше 07.12.2021 згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом відстоки у розмірі 13, 90 % річних за час фактичного користування кредитом.

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором, між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був укладений Договір поруки № 163875 від 07.12.2008, відповідно до умов якого, поручитель зобов'язується відповідати у повному обсязі за виконання позичальником усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору

У зв'язку із порушенням ОСОБА_1 умов договору щодо повернення кредитних коштів, позивач просив суд стягнути суму боргу, з урахуванням уточнень, в розмірі 2534002, 52 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20.05.2014 позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором - задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1), ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_2) на користь Публічного Акціонерного Товариства «УкрСиббанк» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту від 07.12.2007 в сумі 230403,66 (двісті тридцять тисяч, чотириста три) долари США, та 66 центів, що у гривневому еквіваленті складає 25340,02,52 (два мільйони п'ятсот тридцять чотири тисячі, дві) грн., 52 коп..

Справа № 2602/4131/12
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2034/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Кириченко Н.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного Акціонерного Товариства «УкрСиббанк» судовий збір в розмірі 1827 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного Акціонерного Товариства «УкрСиббанк» судовий збір в розмірі 1827грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, представником відповідачів подано апеляційну скаргу, в якій зазначається про незаконність і необґрунтованість рішення суду у зв'язку із порушенням норм матеріального та процесуального права. Відповідачі не погоджуються із висновками суду, оскільки, вони не відповідають обставинам справи, вважають, що позивачем не надано належних доказів суми заборгованості, зокрема її розрахунок не відповідає дійсності та викликає сумніви у його достовірності, що судом першої інстанції не було перевірено. А тому просять скасувати рішення суду і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні представник відповідачів підтримав апеляційну скаргу, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Представник позивача в судове засідання заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб які приймали участь в судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються кредитним договором. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування утворилася заборгованість, яку він зобов'язаний повернути позивачу. А у зв'язку з тим, що в забезпечення виконання зобов'язання ОСОБА_1 по кредитному договору, між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір поруки, на підставі ст.ст. 553, 554 ЦК України, в солідарному порядку, із поручителя суд стягнув суму заборгованості.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції зроблений на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів та в повній мірі відповідає вимогам закону.

Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова, установа зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 07.12.2007 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, доповненого додатковою угодою №1 від 02.02.2009.

Відповідно до умов кредитного договору, позивач надав ОСОБА_1 кредит в іноземній валюті в сумі 200000 доларів США, а відповідач зобов'язалася повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 07.12.2021 згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом відсотки у розмірі 13,90 % річних за час фактичного користування кредитом.

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором, між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 163875 від 07.12.2008, відповідно до умов якого, поручитель зобов'язується відповідати у повному обсязі за виконання позичальником усіх зобов'язань, що виникли з Кредитного договору.

Відповідно до п. 1.4 договору поруки відповідальність поручителя і боржника є солідарною.

Умовами додаткової угоди визначено здійснення погашення кредиту ануїтентними платежами у розмірі 2510 доларів США.

Проте, свої зобов'язання за кредитним договором ОСОБА_1 щодо щомісячного погашення частини кредиту та відсотків за користування кредитними коштами виконувала, але не регулярно, в зв'язку з чим внесені нею в подальшому грошові кошти були зараховані в погашення заборгованості по процентам та пені, що передбачено нормами ст. 534 ЦК України.

Посилання представника відповідачів на щомісячне виконання зобов'язання відповідно до додаткової угоди у розмірі 2510 доларів США не знайшли свого підтвердження, та спростовуються наявними в матеріалах справи розрахунками, які є бухгалтерськими документами і які не спростовані стороною відповідачів належними і допустимими доказами.

Отже в ході розгляду справи наявність заборгованості не спростована і станом на 01.04.2014 складає: 230403,66 (двісті тридцять тисяч, чотириста три) долари США, та 66 центів, що у гривневому еквіваленті складає 2534002,52 (два мільйони п'ятсот тридцять чотири тисячі, дві) грн., 52 коп., що підтверджується розрахунками позивача, які містяться в матеріалах справи.

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України)

В статті 611 Цивільного кодексу України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 536 Цивільного кодексу України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно до ст.ст. 553, 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором і порушення зобов'язання боржником. У разі порушення зобов'язання боржником забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором і солідарні боржники, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойка відшкодування збитків.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, складеного та завіреного відповідно до вимог чинного законодавства, заборгованість відповідачів станом на 01.04.2014 складає усього: 230403,66 (двісті тридцять тисяч, чотириста три) долари США, та 66 центів, що у гривневому еквіваленті складає 2534002,52 (два мільйони п'ятсот тридцять чотири тисячі, дві) грн., 52 коп., з яких:

· 177244,65 дол. США, що в еквіваленті становить 1949354, 39 грн. - кредитна заборгованість;

· 43208,42 дол. США, що в еквіваленті становить 475210,52 грн. - заборгованість по процентам;

· 4125,83 дол. США, що в еквіваленті становить 45376,30 грн. - пеня за прострочення кредиту;

· 5824,76 дол. США, що в еквіваленті становить 64061,31 грн. - пеня за прострочення сплати процентів

Оскільки, відповідачі в добровільному порядку не виконують взяті на себе зобов'язання по договору кредиту та договору поруки, не сплачують платежі по погашенню кредиту (відповідно до графіку погашення кредиту), по відсоткам за користування кредитом та по пені за прострочення виконання зобов'язань, а боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідачів заборгованість по кредитному договору, відповідно до наданого розрахунку, правильність якого перевірена в судовому засіданні.

Як вбачається із змісту апеляційної скарги, відповідачами заперечується розмір заборгованості, також вони не погоджуються із нарахуваннями, які здійснювалися, оскільки вважають, що наданий позивачем розрахунок суми заборгованості є одностороннім та викликає сумніви в його вірності та правильності. Проте погодитися із такими твердженнями колегія суддів не вважає за можливе, оскільки, вказаний розрахунок підписаний посадової особою та завірений печаткою банку, доказів на його спростування стороною відповідача суду представлено не було.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Всупереч вказаній нормі та положенням ст. 60 ч. 1 ЦПК України відповідачами не було надано жодних доказів на спростування доводів та доказів наданих позивачем. Разом з тим, апеляційна скарга переважно мотивована неповним з'ясуванням судом обставини справи в зв'язку з відсутністю доказів, що виходячи з наведених положень є обов'язком сторін у справі, зокрема відповідача, а повноваження суду стосуються оцінки наданих сторонами доказів.

Враховуючи вищевикладене, колегія приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20.05.2014 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: