НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/2641/13-ц
№ 2/183/65/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.02.2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Дубовенко І.Г.

при секретарі Литвиновій У.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи - Новомосковська міська державна нотаріальна контора, Головне управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним та визнання права власності на 1/12 частину домоволодіння, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи - Новомосковська міська державна нотаріальна контора, Головне управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним та визнання права власності на 1/12 частину домоволодіння.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_5. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними побудовами, за адресою: АДРЕСА_1, який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право особистої власності, виданого 13.01.1982 року виконкомом Новомосковської міської ради, зареєстрованого в Новомосковському БТІ за № 11035-72. Заповіту померлий не залишив, а тому спадкування здійснювалося за законом.

Першочерговими спадкоємцями після смерті ОСОБА_6, у відповідності до ст. 529 ЦК України, в редакції 1963 року, являються ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8, як діти спадкодавця, а також ОСОБА_9, як дружина померлого.

У строки визначені ст. 549 ЦК України, в редакції 1963 року, ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3, звернулися до Новомосковської міської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадини після смерті ОСОБА_6 В свою чергу ОСОБА_9 та ОСОБА_8 звернулися з заявами про відмову від спадщини на користь ОСОБА_7

12.06.1991 року Новомосковською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про паво власності на житловий будинок АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_9, як майно, що перебувало у спільній сумісній власності подружжя. Також, цього ж дня було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_7 в розмірі 3/12 частин спадкового будинку, з урахування відмов ОСОБА_9 та ОСОБА_10 Інші 3/12 частин даного будинку, станом на 1991 рік залишилися відкритими.

До теперішнього часу позивач до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на 1/12 частину будинку АДРЕСА_1 не звертався. Однак позивачу стало відомо, що 20.04.2012 року Новомосковською міською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтва про право на спадщину на ім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в розмірі 3/24 частин спадкового будинку за кожною, що разом становить 3/12 його частини до яких входить і частка позивача в розмірі 1/12 частини. В добровільному порядку внести зміни до свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 відповідачі категорично відмовляються.

За таких обставин позивач вимушений звернутись з позовом до суду в якому просить:

- визнати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_2 Новомосковською державною нотаріальною конторою 20.04.2012 року, зареєстроване за № 1-1002, щодо успадкування ОСОБА_2 3/24 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, недійсним;

- визнати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_3 Новомосковською державною нотаріальною конторою 20.04.2012 року, зареєстроване за № 1-1004, щодо успадкування ОСОБА_3 3/24 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, недійсним;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/12 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судове засідання сторони не з'явилися. Від представника позивача та представника відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надійшли заява в яких вони просили суд розглянути справу без їх участі.

Від третіх осіб - Новомосковської державної нотаріальної контори та Головного управління юстиції у Дніпропетровській області надійшли заяви про розгляд справи за відсутності їх представників.

У зв'язку з неявкою сторін фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено факт, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 (а.с. 10) після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі і на частку в житловому будинку з відповідною частиною надвірних побудов, за адресою: АДРЕСА_1, який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право особистої власності, виданого 13.01.1982 року виконкомом Новомосковської міської ради, зареєстрованого в Новомосковському БТІ за № 11035-72.

При вирішенні справи, суд застосовує норми Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року), який діяв на час виникнення спірних правовідносин.

У відповідності до ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Оскільки ОСОБА_6 за життя заповіт складено не було, то спадкування повинно здійснюватися за законом.

Відповідно до ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

На підставі ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

На підставі ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно до спадкової справи, з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 звернулися ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3, як діти спадкодавця. В свою чергу ОСОБА_9 - дружина померлого та ОСОБА_8 - його дочка, звернулися з заявами про відмову від спадщини на користь ОСОБА_7 (а.с. 47-51).

Враховуючи вищевикладене, розмір спадкової маси в спірному домоволодінні після смерті ОСОБА_6 становить 1/2 його частину.

Отже частка кожного зі спадкоємців, у відповідності до норм чинного законодавства, складає по 1/12 частині спірного домоволодіння.

Встановлено, що 12 червня 1991 року Новомосковською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про паво власності на житловий будинок АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_9, як майно, що перебувало у спільній сумісній власності подружжя. Також, цього ж дня було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_7 в розмірі 3/12 частин спадкового будинку, з урахування відмов ОСОБА_9 та ОСОБА_10 Інші 3/12 частин даного будинку, станом на 1991 рік залишилися відкритими.

Також встановлено, що 20 квітня 2012 року Новомосковською міською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтва про право на спадщину на ім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в розмірі 3/24 частин спадкового будинку за кожною, що разом становить 3/12 його частини до яких входить і частка позивача в розмірі 1/12 частини.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Враховуючи те, що відповідачі не визнають факт складання та підписання ОСОБА_1 заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, у строки визначені ст. 459 ЦК України, в редакції 1963 року, судом, за клопотанням представника відповідачів, у справі було призначено судову технічну експертизу. Яка не була проведеня у зв'язку з неможливістю надання висновку (а.с. 109-111)

Згідно мотивувальної частини рішення Новомосковського міського суду від 24 червня 1993 року у цивільній справі № 2-187, 1993 за позовом ОСОБА_7 та ОСОБА_12 до ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про визнання права власності вбачається посилання суду на лист, наданий Новомосковською міською нотаріальною конторою, в якому зазначено вичерпне коло спадкоємців після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, яке суд встановив та визнав, яке складалося з наступних осіб: ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8, як діти спадкодавця, а також ОСОБА_9, як дружина померлого. Дане коло спадкоємців визнавалося ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і до цього часу не оспорювалося.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно ст. 548 ЦК України, в редакції 1963 року, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про власність» зі змінами та доповненнями, власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків. Захист права власності здійснюється судом.

Статтею 49 Закону України «Про власність» передбачено, що володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_2 Новомосковською державною нотаріальною конторою 20.04.2012 року, зареєстроване за № 1-1002, щодо успадкування ОСОБА_2 3/24 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, недійсним.

Визнати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_3 Новомосковською державною нотаріальною конторою 20.04.2012 року, зареєстроване за № 1-1004, щодо успадкування ОСОБА_3 3/24 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, недійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/12 частину житлового будинку літ. А, житловою площею 41,7 кв.м., загальною площею, 67,50 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Г. Дубовенко