УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Горелкіної Н.А., Завгородньої І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 9 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 9 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 18 липня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № DNXRRX01510521, за яким банк надав позичальнику кредит у розмірі 2 109 грн 59 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач порушив умови кредитного договору в частині своєчасної сплати кредиту, відсотків по ньому та пені у встановлені договором строки, у зв'язку з чим станом на 3 вересня 2013 року сума заборгованості відповідача складає 27 880 грн 47 коп, з яких: 2 109 грн 60 коп. - непогашена сума кредиту, 178 грн 72 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 247 грн 90 коп. - заборгованість за комісією за користування кредитом, 23 540 грн 42 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 500 грн - штраф (фіксована частина), 1 303 грн 83 коп. - штраф (процента складова).

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 9 квітня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 9 вересня 2014 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просило скасувати судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 9 квітня 2014 року та ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 9 вересня 2014 року, оскільки вони законні та обґрунтовані, так як виконання зобов'язань за кредитним договором відповідачем не здійснювалося і строк позовної давності для позивача почав відраховуватися з 19 січня 2009 року, а банк звернувся до суду лише 23 вересня 2013 року та враховуючи заяву відповідача про застосування строк позовної давності, суди дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову з цих підстав.

Доводи позивача щодо збільшення строку позовної давності до 5 років згідно з п. 5.5. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) обґрунтовано не підтверджені матеріалами справи, оскільки зазначені умови не містять відомостей щодо дати та особи, яка їх затвердила, що позбавляє суди можливості пересвідчитися у тому, що саме з цими умовами ознайомлений відповідач під час укладення кредитного договору.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 9 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 9 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко Н.А. Горелкіна І.М. Завгородня