Справа № 573/124/15-ц
Номер провадження 2/573/65/15
У Х В А Л А

16 лютого 2015 року м. Білопілля

Суддя Білопільського районного суду Сумської області Замченко А.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

19 січня 2015 року ОСОБА_1 здав на пошту позов до ОСОБА_2, в якому вказує, що відповідно до договору позики, укладеного у формі розписки 02 липня 2011 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_2, останній була надана позика у розмірі 2000 доларів США строком на один рік зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 10% на місяць, з кінцевою датою повернення позики 02 липня 2012 року. До 01 квітня 2012 року ОСОБА_2 повинна була сплатити ОСОБА_3 1800 доларів США, але сплатила лише 1087 доларів США, тому 01 липня 2012 року останній почав вимагати від відповідачки дострокового повернення коштів. 07 квітня 2012 року після проведення переговорів, у звязку з відсутністю коштів у ОСОБА_2, остання взяла на себе гарантійне зобовязання, відповідно до умов якого визнала заборгованість по процентам у розмірі 913 доларів США, суму основного боргу в розмірі 2000 доларів США та зобовязалася сплатити їх у повному обсязі до 02 травня 2012 року, а у разі порушення цього зобовязання ОСОБА_2 зобовязалась сплатити штраф у розмірі 50% від суми загальної заборгованості, а саме: 1456,5 доларів США. Зазначає, що відповідно до договору про відступлення права вимоги від 01 грудня 2013 року, укладеного між ним і ОСОБА_3, останній уступив йому право вимоги боргу по вказаному договору позики.

Вказує, що відповідачка до теперішнього часу коштів не повернула, у звязку з чим в неї утворилася заборгованість за договором позики в розмірі 10969,50 доларів США, що відповідно до офіційного курсу долара США станом на 17 січня 2015 року (16 грн. 53 коп. за покупку) еквівалентно 181325 грн. 83 коп., з яких: 2000 доларів США основного боргу за договором позики, що еквівалентно 33060 грн., 7513 доларів США процентів за користування позикою, що еквівалентно 124189 грн. 89 коп., 1456 доларів США 50 центів штрафу, що еквівалентно 24075 грн. 94 коп.

Посилаючись на викладене, просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь вказану суму.

У подальшому позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на рухоме майно ОСОБА_2

Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності з абз. 2 п. 1, абз. 1, 3 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого субєкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Всупереч ст. 60 ЦПК України позивач не надав суду доказів про те, що відповідачці на праві власності належить автомобіль та інше рухоме майно, що остання збирається його відчужувати, що її дії можуть бути несумлінними, що вона збирається продати своє майно, що вона може сховати, знищити або знецінити його та що невжиття заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Крім того, позивач у своїй заяві лише робить припущення, що ОСОБА_2 «може відчужити рухоме майно».

Враховуючи викладене, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову необхідно відмовити.

Відмовляючи у задоволенні заяви, враховую також, що за змістом ст. 57 Закону «Про виконавче провадження» арешт майна може потягти за собою заборону обмеження права користування ним.

Керуючись ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його заяви про забезпечення позову в даній справі.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя: