Провадження № 2/522/6006/15
Справа №522/7927/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Шликова С.П.

за участю секретаря Бондаренко Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 міської ради про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги наступним:

07 травня 2012 року помер її батько ОСОБА_3, який був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та проживав у ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з усього належного на праві власності майна померлого.

Про смерть батька позивачу стало відомо у серпні 2014 року.

Крім того, позивач у своєму позові зазначає, що наскільки їй відомо, ОСОБА_3 за час життя ніяких заповітів не складав.

17 жовтня 2014 року позивач звернулася до Четвертої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у прийнятті такої заяви у звязку з пропуском шестимісячного строку для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Вважає, що встановлений законодавством строк для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька був нею пропущений з поважних причин, оскільки вона протягом 15 років проживала разом з матірю, батько пішов з сімї.

На протязі всього часу ОСОБА_3 проживав у смт. Овідіополь, однак точної адреси позивач не знає.

Також, позивач зазначає, що вона підтримувала стосунки з батьком впродовж його життя, однак спілкувалися вони рідко, а в останні роки через те, що позивач виховує малолітню дитину, вона зустрічалася та спілкувалася з батьком ще рідше.

Протягом 2012 2013 років між позивачем та її батьком був втрачений звязок, мобільні номери телефонів, які були відомі позивачу, не відповідали.

У квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та яка належить ОСОБА_3 проживають особи, які орендують житло, але їм також нічого не було відомо про батька позивача, оскільки квартирну плату, як вони пояснила, останні сплачують якійсь жінці, контакти якої надати відмовилися.

Крім того, позивач у своєму позові вказує на те, що у 2014 року вона приїжджала до смт. Овідіополь з метою розшукати свого батька, де їй спільні знайомі повідомили про смерть ОСОБА_3

У серпні 2014 року позивачу було видано свідоцтво про смерть ОСОБА_3 повторно, кому видавалося органами державної реєстрації актів цивільного стану свідоцтво про смерть вперше, позивачу не відомо.

Просила суд надати їй додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_3

У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити, надавши суду аналогічні пояснення тим, що викладені у позовній заяві, а також додатково пояснила, що на теперішній час позивачу відомо, де похований ОСОБА_3, однак хто займався похованням її батька, їй не відомо.

Остання не часто спілкувалася зі своїм батьком, оскільки він пішов з родини та вони з матірю тривалий час проживали окремо від ОСОБА_3, однак інколи допомагала батькові.

Востаннє позивач бачилася з батьком у 2012 році, до органів міліції з заявою про розшук ОСОБА_3, починаючи з 2012 року по серпень 2014 року позивач не зверталася.

Крім того, представник позивача пояснила, що наскільки відомо ОСОБА_1, її батько у зареєстрованому шлюбі ні з ким не перебував, однак не відомо, чи підтримував він з кимось фактичні шлюбні відносини.

Просила суд визнати причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька позивачем поважними, оскільки вважає, що строк був пропущений внаслідок непереборних труднощів для ОСОБА_1, а саме у звязку з тим, що позивач впродовж тривалого часу не знала про долю свого батька та дізналася лише у серпні 2014 року, після чого одразу звернулася до нотаріальної контори та надати ОСОБА_1 додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3

У судове засідання представник відповідача не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав до суду письмову заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю (а.с. 31), а також надав на адресу суду письмові заперечення проти позову, відповідно до яких позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав у повному обсязі, у звязку з тим, що необізнаність позивача про смерть спадкодавця не свідчить про наявність поважної причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, а свідчить лише про ухилення позивача від здійснення своїх обовязків перед батьком, та оскільки позивач не надала інших доказів, які б підтверджували поважність причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. (а.с.27-29 )

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов не обґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ч. 2 ст. 1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Частиною 3 ст. 1270 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 народилася 16 липня 1981 року, її батьками у свідоцтві про народження у графі батько зазначений ОСОБА_3, у графі мати ОСОБА_4. (а.с. 8)

Як вбачається з наданої суду копії свідоцтва про смерть, виданого повторно Виконавчим комітетом Роксоланівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області 23 серпня 2012 року, серія І-ЖД № 388482, ОСОБА_3 помер 07 травня 2012 року, про що у Книзі реєстрації смертей 07.05.2012 року складено відповідний актовий запис № 15. (а.с. 7)

Крім того, у відповідності до наданої суду копії постанови державного нотаріуса Четвертої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори від 17.10.2014 року № 4044/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, ОСОБА_1 відмовлено у відкритті спадкової справи до майна померлого 07.05.2012 року її батька ОСОБА_3 та видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на належну ОСОБА_3 частку квартири АДРЕСА_2 у .м Одесі, у звязку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. (а.с. 5-6)

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, а також з урахуванням того, що у судовому засіданні було встановлено та не заперечувалося представником позивача, що позивач ОСОБА_1 приблизно 15 років, тобто з того моменту, як її батьки припинили фактичні шлюбні відносини та почали проживати окремо один від одного, позивач залишилася проживати разом з матірю, підтримувала стосунки з батьком, але спілкувалася з ним досить рідко, не знала конкретну адресу проживання свого батька, а з 2012 року по серпень 2014 року їй взагалі було невідомо про долю батька, до правоохоронних органів з метою розшуку ОСОБА_3 не зверталася, будь яких доказів щодо того, що останньою приймалися заходи щодо розшуку батька, позивачем суду надано не було, враховуючи той факт, що про смерть ОСОБА_3 позивачу стало відомо зі слів спільних з батьком знайомих лише у серпні 2014 року, після чого нею було отримано свідоцтво про смерть ОСОБА_3, який помер 07.05.2012 року, видане органами державної реєстрації актів цивільного стану повторно, та лише у жовтні 2014 року подано заяву про прийняття спадщини після смерті батька, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог.

Крім того, суд не приймає до уваги доводи представника позивача щодо того, що необізнаність позивача про місце проживання батька, відсутність постійного спілкування з ним впродовж тривалого часу через те, що батько покинув сімю та проживав окремо від неї та її матері, а в подальшому наявність у позивача малолітньої дитини, позбавили її можливості спілкування з ОСОБА_3 впродовж 2012 2013 років є поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, повязаними з непереборними, істотними труднощами для ОСОБА_1, оскільки вказані представником позивача причини не можуть розцінюватися судом обєктивними, непереборними ті істотними труднощами, будь яких інших доказів, які б підтверджували поважність причини того, що позивач у встановлений законом шестимісячний строк не прийняла спадщину, що залишилася після смерті батька, суду надано не було.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтовані та не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до ст.. 88 ЦПК України, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення їх з відповідача на користь позивача, у звязку з відмовою у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 1220,1269,1270 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 213, 214, 215,294 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя