Справа № 694/990/14-ц
провадження 2/694/3/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

28.05.2015 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області

в складі: головуючої судді Гончаренко Т.В.

при секретарі Блискавки А.С.,Матвієнко А.А.

за участі:представника позивача ОСОБА_1

представників відповідача Подороги В.В.,ОСОБА_3

третьої особи на стороні відповідача приватного нотаріуса Звенигородського

нотаріального округу Бедратої-Скляр Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Звенигородки цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 ,ОСОБА_7,третя особа:приватний нотаріус Звенигородського районного нотаріального округу Бедрата-Скляр Наталія Миколаївна про встановлення факту проживання однією сім"єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,визнання права власності на майно,як на частку в спільній сумісній власності,виключення майна із складу спадщини,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом, в якому просила встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_9 з травня 2009 року по 25 грудня 2013 року. Визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_9 Визнати право власності ОСОБА_5 на ? частину квартири АДРЕСА_2,як на частку в спільній сумісній власності подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_9. Виключити ? частину квартири АДРЕСА_3 зі складу спадщини, яка відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_9 Свої вимоги позивач мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_9 , вона проживала спільно однією сім'єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу починаючи з травня 2009 року, а саме в травні 2009 року вона та ОСОБА_9 почали мешкати разом у квартирі, кімнату у якій орендувала вона за адресою: АДРЕСА_4, власником якої являється ОСОБА_10, яка і на даний час там проживає. В даній квартирі вони проживали до червня 2010 року. З червня 2010 року вона разом з ОСОБА_9 проживали та вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_7. Починаючи з березня 2011 року до грудня 2013 року вона разом зі своїм цивільним чоловіком проживали спільно у квартирі, яку придбали за спільні кошти за адресою: АДРЕСА_5. В даній квартирі зареєстрували своє місце проживання. Протягом усього часу їхнього спільного проживання , не дивлячись на те, що стосунки між ними не були зареєстровані, поводили себе як сім'я,а саме спільно відпочивали, в сім'ї був чіткий розподіл обов'язків, приймали участь в різних заходах,як чоловік і дружина. Крім того, з травня 2009 року по грудень 2013 року, ні вона ні ОСОБА_9 не перебували в іншому зареєстрованому шлюбі. Разом з тим ОСОБА_9 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 - 26 грудня 2013 року, а помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, тобто шлюб з ОСОБА_6 було зареєстровано за кілька днів до смерті.

Отже,вона разом з ОСОБА_9 проживали спільно та вели спільне господарство протягом тривалого періоду, з травня 2009 року по 26 грудня 2013 року. В період спільного проживання, а саме 22 лютого 2011 року, вона та ОСОБА_9 придбали квартиру загальною площею 37,10 кв.м., що складається з однієї кімнати, жилою площею 19,2 кв.м. та знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 . Хоча право власності на квартиру оформлено на ОСОБА_9, дану квартиру вони купували за спільні кошти у ОСОБА_11 та ОСОБА_12,так як вона досить тривалий час працювала на керівних посадах в різних структурах та отримувала немалий заробіток, а також взяла в позику кошти,і вони разом з ОСОБА_9 придбали квартиру АДРЕСА_6 за спільні кошти.

Крім того, оригінали-документів, щодо права власності на квартиру АДРЕСА_9 а саме договір купівлі-продажу квартири від 22 лютого 2011 року та технічний паспорт на квартиру, до 22 січня 2014 року перебували у неї, однак були викрадені невідомими особами. Повідомлення про кримінальне правопорушення зареєстровано у журналі під №2234 від 22.01.2014 року.

Враховуючи вищезазначене, вона вважає, що квартира АДРЕСА_9 у м. Києві є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_9 та її, адже саме це випливає з норм законодавства.

З вищевикладеного випливає, що вона та ОСОБА_9, за час перебування в цивільному шлюбі придбали квартиру АДРЕСА_9 у м. Києві і мають право на ? частку в спільній сумісній власності. Зокрема, вона має право власності на ? частину квартири АДРЕСА_9 Тому до складу спадщини, яка відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_9, дана частка не входить.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі з підстав зазначених в позові та пояснив,що керується нормами матеріального права та процесуального законодавства, спирається на письмові докази, досліджені судом, показання свідків, допитаних у судовому засіданні, надає їм свою оцінку та міркування щодо заперечень та пояснень представників відповідача.

Під час судового розгляду встановлено факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_9 з травня 2009 року по 25 грудня 2013 року.

В травні 2009 року ОСОБА_5 та ОСОБА_9 почали мешкати разом у квартирі, кімнату у якій орендувала Позивачка за адресою: АДРЕСА_4. В даній квартирі ОСОБА_5 та ОСОБА_9 проживали до червня 2010 року,що підтвердила свідок ОСОБА_10

З червня 2010 року ОСОБА_5 та ОСОБА_9 проживали та вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_7.

Починаючи з березня 2011 року до грудня 2013 року позивач разом зі своїм цивільним чоловіком проживали спільно у квартирі, яку придбали за спільні кошти за адресою: АДРЕСА_5 в якій зареєстрована позивач і на даний час.

Протягом усього часу спільного проживання ОСОБА_5 з ОСОБА_9, не дивлячись на те, що стосунки між ними не були зареєстровані, поводили себе як сім'я,а саме спільно відпочивали, в сім'ї був чіткий розподіл обов'язків, вони приймали участь в різних заходах як чоловік і дружина.

Крім того, з травня 2009 року по грудень 2013 року, ні ОСОБА_5 ні ОСОБА_9 не перебували в іншому зареєстрованому шлюбі.

До того ж на спростування фактів, що повідомлялися ОСОБА_6 про спільне проживання з ОСОБА_9 з 2000 року по момент його смерті, вказані документи містять інформацію, що наречений та наречена проживали на момент укладення шлюбу за різними адресами,зокрема він - за адресою АДРЕСА_12, а вона - за адресою АДРЕСА_13

Позивач ОСОБА_5 в судовому засіданні була допитана в якості свідка,яка пояснила,що вона познайомилася з ОСОБА_9 06.12.2008 року на дні народженні його друга ОСОБА_13,який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, на святкування у м.Черкаси була запрошена сестрою друга. З січня 2009 року ОСОБА_9 почав телефонувати та спілкуватися до квітня,а у квітні приїхав до неї свататись та запропонував проживати разом,а в подальшому одружитися. З травня 2009 року до червня 2010 року вони почати проживати разом у квартирі, кімнату у якій вона орендувала за адресою: АДРЕСА_4 власником квартири якої являється ОСОБА_10 З червня 2010 року вони проживали та вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_7,а починаючи з березня 2011 року до грудня 2013 року вони проживали спільно у квартирі, яку придбали за спільні кошти за адресою: АДРЕСА_5 в якій вона зареєстрована і на даний час. Біля зазначеного будинку посадив сад, який сусіди будинку назвали «ОСОБА_9 сад». Спільно відпочивали на морі, у Прикарпатті,їздили на святкування днів народжень до її знайомих і друзів,відвідували виставку художниці ОСОБА_14,яка проходила у м.Києві. Допомагав в організації та проведенні весілля її меншого сина,з її дітьми у нього були дуже хороші відносини. Сварок між ними взагалі не було,він був доброзичливий, ввічливий, розумний, допомагав у всьому їй, приділяв багато уваги,у них була ідилія відносин. З сином ОСОБА_9 вона також була знайома і у неї з ним також хороші відносини склалися,які продовжуються і на даний час. Наприкінці листопада 2013 року ОСОБА_9 поїхав у с.Шевченкове, Звенигородського району,Черкаської області ,де у нього знаходиться батьківський будинок. Потім зателефонував її та розповів,що відпочивав в одній компанії в селі,де випив горілки і йому стало погано.06.12.2013 року поїхав у лікарню №3 Швидкої медичної допомоги,де повідомили лікарі,що будуть оперувати,а 09.12.2013 року прооперували.19.12.2013 року вона поїхала до нього,щоб забрати в м.Київ для обстеження та продовження лікування, але він повідомив,щоб вона їхала додому,так як переживав,щоб нічого з нею не трапилося,а 20.12.2013 року забрала з лікарні в с.Шевченкове ОСОБА_6 До нього не можливо було додзвонитися,так він весь час спав. ОСОБА_9 розповідав,що у них із ОСОБА_6 були відносини до кінця 2008 року,а з 2009 року були робочі відносини,так як вони займалися спільним бізнесом по заготівлі молока.

21.01.2014 року ввечері вона прийшла з роботи додому подзвонили у двері,вона відчинила невідомий чоловік представився соціальним працівником та повідомив ,що ПФУ нарахував кошти в сумі 8000 грн. ОСОБА_9 і її необхідно було поставити свій підпис в деяких документах, дане повідомлення у неї викликало сумнів. Потім інший невідомий чоловік ударив її у грудну частину тіла, в квартиру забігли ОСОБА_15, чоловік, який представився соціальним працівником був ОСОБА_16, ОСОБА_6 та ще один чоловік худощавої статури чоловік, їй крутили руки, вона сиділа на дивані в кімнаті. З квартири відкрито викрали ключі від квартири, технічний паспорт на квартиру, документи на квартиру, чоловік невідомий це все викрав і вибіг із квартири, таким чином у ОСОБА_6 з'явилися документи на квартиру. Після смерті ОСОБА_9 почалися дзвінки від ОСОБА_6 з погрозами відносно квартири, яку вони придбали разом із ОСОБА_9 за спільні кошти.

Відповідач ОСОБА_6 позов не визнала подала письмове заперечення суду та пояснила, що вона разом із ОСОБА_9 з 2001 року до дня смерті його смерті, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 року проживали разом в с.Шевченкове, Звенигородського району,Черкаської області у будинку його матері,вели спільне господарство та до 2010 року займалися спільним сімейним бізнесом,а саме заготівлею молока. Весь час він проживав із нею. Про те,що у ОСОБА_9 була інша жінка, а саме ОСОБА_5 її не було відомо. Позивач не довела факту спільного проживання разом із ОСОБА_9 та не надала жодного доказу. В позовних вимогах про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя необхідно відмовити,оскільки вони не обґрунтовані посилання на норми матеріального права,які регулюють правовідносини прав та обов'язків подружжя щодо майна визначають право спільної сумісної власності подружжя та особистої приватної власності дружини та чоловіка. Заперечення відповідача на позовні вимоги позивача ґрунтуються на належності спірної квартири ОСОБА_9 (заповідачу) на праві особистої приватної власності чоловіка. В підтвердження заперечень нею надані письмові докази-свідоцтво про право на спадщину від 18.10.2010 року,договір купівлі-продажу квартири від 13.12.2010 року,витяг про державну реєстрацію прав,договір купівлі-продажу квартири від 22.02.2011 року. Враховуючи вищевикладене просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Представники відповідача ОСОБА_3 та Подорога В.В. позов не визнали, просять відмовити в задоволенні повністю, оскільки підстави для його задоволення відсутні. В договорі купівлі продажу квартири не вказано, що покупець ОСОБА_9 перебуває у фактичних шлюбних відносинах. ОСОБА_9 постійно проживав та працював в с.Шевченкове, Звенигородського району,Черкаської області, тобто з 22.02.2001 року по день смерті разом з відповідачем ОСОБА_6Спірна квартира була придбана за спільні кошти відповідача та ОСОБА_9,так як у них був спільний сімейний бізнес по заготівлі молока, що підтверджується довідкою. Комунальні послуги по утриманню квартири ОСОБА_9 їздив у м.Київ оплачувати, про те що у квартирі проживає позивач, як квартирант, нічого не говорив відповідачу. Про те,що відповідач з 2001 року по грудень 2013 року проживала разом із ОСОБА_9 в с.Шевченкове, Звенигородського району,Черкаської області підтверджено в судовому засіданні довідкою Шевченківської сільської ради,актом депутата Шевченківської сільської ради та показами свідків,зокрема показами свідка ОСОБА_17,який працював ДІМ Звенигородського РВ УМВС та підтвердив,що місце проживання ОСОБА_9 було с.Шевченкове. Позивач та його представник не надали суду докази на підтвердження факту спільного проживання позивача з ОСОБА_9.19.05.1992 року рішенням Звенигородського районного суду шлюб між відповідачем ОСОБА_6 та її чоловіком було розірвано. Позивач не приймала матеріальної участі у придбанні спірної квартири,оскільки вона придбана за рахунок коштів отриманих від продажу належної ОСОБА_9 квартириАДРЕСА_14Відповідач ОСОБА_7 в судове засіданні не з'явився, надавши двічі через канцелярію суду зави про розгляд справи у його відсутності. Заявлений ОСОБА_5 позов визнає в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення та підтверджує факт спільного проживання його батька ОСОБА_9 з ОСОБА_18 до дня його смерті.

В судовому засіданні приватний нотаріус Бедрата-Скляр Н.М. пояснила , що при винесенні рішення покладається на розсуд суду.

Допитані в судовому засіданні свідки суду пояснили:

- ОСОБА_10,про те, що вона є власницею квартири АДРЕСА_8 кімнату у якій винаймала ОСОБА_5Вона також проживала у вказаній квартирі,а ле у іншій кімнаті та на даний момент продовжує проживати за вищезазначеною адресою. ОСОБА_5 представила ОСОБА_9 їй, як чоловіка, підтвердила факт їхнього спільного проживання у кімнаті її квартири, яку вона їм здавала в оренду з травня 2009 року по червень 2010 року. ОСОБА_9 часто від'їжджав по роботі, проживав він у неї, зберігав в своїй кімнаті особисті речі. В червні 2010 року вони переїхали на іншу квартиру,яку вони придбали, а вона продовжувала з ними спілкуватися, була у них в гостях в АДРЕСА_15 в м.Києві, бачила там особисті речі ОСОБА_19,а саме: тапочки, халат, парфуми, шарф. Під час проживання у її квартирі ОСОБА_5 та ОСОБА_9, у її присутності ОСОБА_9 обіцяв подарувати ОСОБА_5 весільну обручку та планували у майбутньому весілля.

- ОСОБА_20, про те, що разом із позивачем працювали з 2008 року по 2009 рік,оскільки вони працювали в одному кабінеті,то вона чула спілкування по телефону між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 ,а з ним особисто познайомилася у 2009 році на весіллі сина ОСОБА_5,яка представила ОСОБА_9,як свого чоловіка, на той час вони проживали разом. Вона була у них в гостях,як на квартирі по АДРЕСА_7 ,так і в квартирі на АДРЕСА_16,яку вони купили разом із ОСОБА_5, і бачила в квартирах особисті речі ОСОБА_5,а саме, що весь посуд, який був в квартирі належав ОСОБА_21. ОСОБА_9 допомагав в організації весілля сина ОСОБА_18, зокрема, організовував транспорт. Часто бачилися з ними, відвідувала їх родинні свята, запрошувала на свої дні народження. В квартирах,де проживала ОСОБА_5 разом із ОСОБА_9 вона бачила особисті речі ОСОБА_9, зокрема по АДРЕСА_16 його одяг, вони поводилися, як подружжя. Святкування її дня народження на яке були запрошені ОСОБА_18 та ОСОБА_9 відзняте на відеокамеру,та вона дозволяє відеозапис переглянути в судовому засіданні.

-ОСОБА_22,про те,що вона являється сусідкою ОСОБА_5 та ОСОБА_9 в АДРЕСА_9 в м.Києві,а познайомилась з ними у березні 2011 року та сприймала їх як сім'ю. Бачила ОСОБА_9 разом із ОСОБА_5,коли він заходив та виходив з квартири та спілкувалась з ним. Він був дуже щедрою людиною,коли привозив фрукти з села, то завжди пригощав сусідів, посадив у дворі будинку садок, який зараз, так і називають «ОСОБА_9 садок». Дуже здивована була повідомленням,що помер ОСОБА_9, оскільки вона його бачила в листопаді здоровим, усміхненим та життєрадісним, і він з нею жартував та пропонував святкувати наступаючий новий рік всім разом сусідам на коридорі їхнього будинку. У січні 2014 року, числа не пам'ятає, вона бачила біля квартири ОСОБА_5 ОСОБА_6, яка кричала, що вона дружина покійного ОСОБА_9,а ввечері вона двох чи трьох чоловіків жінку та ОСОБА_6, ОСОБА_18 відкрила двері квартири її ударили, зайшли до квартири, почали її душити можливо, бо вона кричала та звала на допомогу. Викликали разом із дочкою міліцію, разом із працівниками міліції зайшли до квартири, то один вискочив із квартири, а троє залишилось у квартирі, ноутбук був у худорлявої жінки, у квартирі речі були всі розкидані, а ОСОБА_6 бігала по квартирі і кричала, що вона жінка ОСОБА_9, після цього було встановлено, що з квартири пропали документи на квартиру.

-ОСОБА_14,про те,що ОСОБА_18 є її подругою,і вони вже знайомі близько 10 років. ОСОБА_5 представила ОСОБА_9,як свого чоловіка. У 2010 році вони були на дні народженні у неї, а у 2011 році вона їх запросила,як подружжя на виставку своїх картин, з ОСОБА_18 спілкуються приблизно 2 рази на тиждень. Вона надала в борг ОСОБА_5, в присутності її цивільного чоловіка ОСОБА_9- 10 лютого 2011 р. 15 000 дол. США, на придбання квартири, які були повернуті їй 15.02.2012 р. ОСОБА_18 та ОСОБА_9,вони приходили до неї разом .

-ОСОБА_11 та ОСОБА_12,про те,що вони являються колишніми власниками квартири за адресою АДРЕСА_5. Пошуком квартири та переговорами з ними займалася ОСОБА_5, вона з брокером приходила дивитися квартиру та оформляли договір завдатку,гроші (завдаток) в сумі 1000 доларів США за квартиру їм віддавала ОСОБА_5 та підписувала договір завдатку. Під час укладання договору купівлі-продажу квартири у нотаріуса були присутні, брокер, він із дружиною та ОСОБА_9 разом із ОСОБА_5, на його думку це була сім'я. ОСОБА_9 передав кошти в сумі 50000 доларів США та підписував договір. Вони познайомилися під час укладання договору завдатку та підтримують дружні відносини. Вони приїжджали в гості до ОСОБА_5 та ОСОБА_9 на квартиру,яку їм продали. У квартирі були речі, як ОСОБА_5, так і ОСОБА_9 Біля будинку ОСОБА_9 посадив са. Коли продавали квартиру,то в квартирі залишили кухню та дві шафи.

- ОСОБА_16, про те, що близько 15 років ОСОБА_9 та ОСОБА_6 проживали разом ,до дня смерті ОСОБА_9 у будинку матері ОСОБА_9 в с.Шевченкове,Звенигородського району,Черкаської області, який він отримав по спадщині. У них був сімейний бізнес по заготівлі молока,вони вели спільне господарство та проживали однією сім'єю. Про те,що між ними не був укладений шлюб йому не було відомо,вони вели себе ,як подружжя,в гості до нього додому приходили,як сім'я і він приїжджав до них у гості. Зустрічалися приблизно 1-2 рази на тиждень з ОСОБА_9.

- ОСОБА_23,про те,що ОСОБА_9 являється двоюрідним братом її чоловіка,який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року. Після смерті матері ОСОБА_9-ОСОБА_24, він привів до будинку в 2000 році ОСОБА_6 та почав з нею проживати разом,як сім'я, вели спільне господарство та займалися сімейним бізнесом по заготівлі молока. ЇЇ відомо,що ОСОБА_9 придбав квартиру в м.Києві, але за якою адресою не відомо, але він їздив періодично до м.Києва оплачувати комунальні послуги за квартиру. Також він повідомляв її завіз меблі до нової квартири.

- ОСОБА_25, про те,що ОСОБА_9 знає з 1997 року, а ОСОБА_6 знає з 1998 року і у них дружні відносини. З лютого 2001 року після смерті матері ОСОБА_9 - ОСОБА_6 перейшла проживати до ОСОБА_9 у батьківську хату, вони проживали разом, вели спільне господарство та займалися сімейним бізнесом по заготівлі молока по 01.01.2014 року по день його смерті. ОСОБА_9 дуже захворів і він його возив у Черкаси в лікарню. В 2011 році він разом із ним їздили в банк знімати кошти, які були у нього на депозиті, він вибрав квартиру, яка на даний час являється спірною через ріелтора ОСОБА_30, кошти він віддав у нотаріуса власнику квартири в м.Києві під час укладання договору купівлі-продажу квартири. Відносини були із ОСОБА_9,як із рідним братом. Після купівлі квартири, він говорив, що здає квартиру в оренду ОСОБА_5 і один раз на місяць їздить платити за комунальні послуги за утримання квартири. У квартирі ,яку придбав ОСОБА_9 він був,як купували та другий раз з ОСОБА_6 зимою в лютому 2014 року, так як ОСОБА_6 хотіла подивитись,де знаходиться квартира,так як жодного разу у ній не була. Конфлікт відбувся з ОСОБА_5 коли зайшли до квартири,хтось викликав міліцію,у райвідділі міліції писали пояснення. Коли зайшли до квартири,то в квартирі бачив шафу,стіл на кухні попередніх власників. Із шафи ОСОБА_6 викинула сорочку в клітинку,яка належала ОСОБА_9Під час конфлікту ОСОБА_5 повідомила,що звільнить квартиру в березні 2014 року. Договору оренди квартири між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 він не бачив,і не знає чи взагалі такий укладався. ОСОБА_6 та ОСОБА_9 не перебували у шлюбі до хвороби ОСОБА_9 У жовтні 2013 року він та ОСОБА_9 разом із ОСОБА_6 перебували на дні народженні у ОСОБА_26 в с.Шевченкове, ОСОБА_9 випив 3 чарки горілки, йому стало дуже погано і він пожовтів. Після того,як його прооперували він разом із ОСОБА_6 забрав його додому в с.Шевченкове, його доглядала ОСОБА_6 та її сестра ОСОБА_2 прізвища він її не знає,яка за освітою медсестра,вона йому робила перев'язки. Він практично весь час спав, мова була у нього погана, махав головою, так він відповідав на його запитання, пожимав руку і говорив,що йому дуже болить, а за три дні до смерті взагалі погано розмовляв та відповідав на його запитання кліпанням очей , так він показував, що розуміє його. 01.01.2014 року приїхав його провідати, то він вже помер.

- ОСОБА_27,про те, що ОСОБА_9 проживав по сусідству разом з ним до дня смерті. Після смерті матері ОСОБА_9 , а мати померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року ОСОБА_6 почала проживати у будинку матері ОСОБА_9 разом з ним, вели спільне господарство та займалися спільним бізнесом по заготівлі молока. За станом здоров'я ОСОБА_9 перестав займатися бізнесом по заготівлі молока. У ОСОБА_9 була квартира у м.Києві,і він там особисто робив ремонт, це йому відомо зі слів ОСОБА_9 Тривалого часу відсутності ОСОБА_9 у с.Шевченкове не було, він весь час проживав у селі.

-ОСОБА_17, про те, що він проживає у с.Шевченкове,Звенигородського району, Черкаської області та працював ДІМ Звенигородського РВ УМВС України в Черкаській області в с.Шевченкове з 2008 року по 2012 рік. ОСОБА_9 знає, як жителя с.Шевченкове, він проживав разом із ОСОБА_6 Кожний день бачив,як ОСОБА_9 із ОСОБА_6 збирали в селі у людей молоко, так як у них був сімейний бізнес по заготівлі молока. ОСОБА_9 їздив на молоковозі разом із ОСОБА_6.

Суд, вислухавши пояснення сторін,їх представників,свідків, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, приходить до наступного висновку.

Статтями 234 та 256 ЦПК України визначено, що факт проживання однією сім'єю чоловіка й жінки без шлюбу розглядається в порядку окремого провадження. Згідно постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», якою визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Така позиція підтверджується також постановою Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», якою встановлено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Таким чином, якщо встановлення факту проживання однією сім'єю може вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб (така ситуація має місце завжди, якщо у спадкодавця є спадкоємці першої, другої або третьої черги), то справа має розглядатися в позовному провадженні.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року,що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого 03.01.2014 року Виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради,актовий запис №1.(т.1.а.с.7)

В травні 2009 року ОСОБА_5 та ОСОБА_9 почали проживати разом у квартирі, кімнату у якій орендувала позивачка за адресою: АДРЕСА_4 та в даній квартирі вони проживали разом до червня 2010 року. Факт їхнього спільного проживання та ведення спільного господарства саме з цього часу підтвердила свідок ОСОБА_10,яка є власником вищезазначеної квартири і проживала в іншій кімнаті даної квартири,зокрема зазначила,що ОСОБА_5 представила ОСОБА_9 їй ,як свого чоловіка.

З червня 2010 року ОСОБА_5 та ОСОБА_9 проживали та вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_7.Даний факт підтвердила свідок ОСОБА_20,яка вказала, що бувала у них в гостях і бачила в цій квартирі особисті речі ОСОБА_5,а також зазначила, що весь посуд, який знаходився у вищевказаній квартирі, належав саме ОСОБА_5

З березня 2011 року до грудня 2013 року ОСОБА_5 разом зі своїм цивільним чоловіком ОСОБА_9 проживали спільно у квартирі за адресою: АДРЕСА_5, яку придбали за спільні кошти. В даній квартирі вона проживає та зареєстрована за вказаною адресою з 16.06.2011 року,що підтверджується довідками КП «Голосіївжитлосервіс» м. Києва та Голосіївського районного відділу ГУДМС України в м.Києві (т.1.а.с.109,243).

За весь час спільного проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_9,вони поводили себе як сім'я, але шлюб між ними зареєстрований не був. Вони разом відпочивали, в їхній сім'ї був чіткий розподіл обов'язків, приймали участь в різних заходах, як чоловік і дружина. Цей факт підтверджується показами допитаних в судовому засіданні свідків та фотокартками, які долучені до матеріалів справи (т.1 а.с. 12-22, 147-148). З наданих фотокарток вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_9 разом відпочивали, святкували дні народження друзів та знайомих, поводилися як сімейна пара. Відеозапис, який долучений до матеріалів справи, містить відео зйомку весілля рідного сина ОСОБА_5, де видно вона із ОСОБА_9 вели себе як чоловік і дружина, разом поздоровляли молодих, танцювали.(т.1 а.с.146). Зокрема свідок ОСОБА_20, зазначила, що ОСОБА_9 допомагав в організації весілля, зокрема, організовував транспорт тощо.

Твердження відповідача та її представників про те,що відносини між ОСОБА_5 та ОСОБА_9, як орендаря та орендодавця не відповідають дійсності та спростовуються вищезазначеним.

З травня 2009 року по грудень 2013 року, ні ОСОБА_5 ні ОСОБА_9 не перебували в іншому зареєстрованому шлюбі.

Відповідач ОСОБА_6 до 27.08.2010 року перебувала в зареєстрованому шлюбі,що підтверджується завіреною копією заяви про державну реєстрацію шлюбу, яку 23.12.2013 року подано до виконавчого комітету Шевченківської сільської ради.(т.1 а.с.172) та завіреною копією актового запису про шлюб №9 від 26 грудня 2013 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 (а.с. 170).

Твердження представників відповідача про те,що рішенням Звенигородського районного суду від 19.05.1992 року шлюб між відповідачем ОСОБА_6 та її чоловіком також спростовуються на підставі вищевказаної заяви,де вона власноруч заповнювала заяву.

Факт спільного проживання ОСОБА_6 разом із ОСОБА_9 з 2000 року по день його смерті, також спростовується,а саме в завіреній копії заяви про державну реєстрацію шлюбу від 23.12.2013 року в графі п.9 зазначено місце постійного проживання у ОСОБА_6 зазначено АДРЕСА_17,а у ОСОБА_9 АДРЕСА_18, аналогічні відомості містяться і в актовому записі про шлюб №9 від 26.12.2013 року.(т.1 а.с.170,а.с.172).

Факту ведення спільного господарства та спільного проживання однією сім'єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_9 підтвердили в допитані в судовому засіданні свідки,які роками спостерігали за відносинами між ними,зокрема ОСОБА_20, ОСОБА_10, ОСОБА_14 та ОСОБА_22.

ОСОБА_9 проживав переважно у м.Києві, що підтверджується допитаними в судовому засіданні свідками за клопотанням відповідача,зокрема ОСОБА_15 зазначив,що він разом з відповідачкою їздили до квартири АДРЕСА_9, то він бачив особисті речі ОСОБА_9,а саме сорочку в клітинку,а свідок ОСОБА_23 вказала,що ОСОБА_9 їздив в Київ лише оплатити комунальні послуги за квартиру та перевіз меблі у квартиру.

Твердження представників відповідача, що ОСОБА_9 не міг постійно проживати в м.Києві з огляду на характер його роботи (збір молока та молочних продуктів у населення), спростував допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_28, що був сусідом померлого, який зазначив,що приблизно з 2008-2009 років, ОСОБА_9 не займався бізнесом по заготівлі молока.

Також твердження представників відповідача про те,що відповідач разом із ОСОБА_9 тривалий час, а саме роками, займалися бізнесом по заготівлі молока, також спростовуються наданою ними та завіреною печаткою адвоката Подороги В.В. ксерокопії довідки без вих. номера та дати її складання Золотоніського маслоробного комбінату, в якій зазначено, що ОСОБА_9 працював перевізником молока від населення з червня 2010 року по грудень 2010 року разом зі своєю дружиною ОСОБА_6,яка працювала заготовачем на ПАТ «ЗМК».Збір молока проводили в Звенигородському район (с.Козацьке, с.Боровикове, с.Юркове) та доставляли його на приймальний пункт «Городище», який є пунктом приймання молока ПАТ «ЗМК».(т.1 а.с.94)

Отже, в судовому засіданні позивачем та її представником було доведено, що вона та ОСОБА_9 проживали спільно та вели спільне господарство з травня 2009 року по 26 грудня 2013 року, не перебуваючи при цьому в шлюбі між собою, також як і в іншому шлюбі, а відтак вони є такими, що на них поширюється норма ст.74 Сімейного кодексу України.

Згідно із ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Тобто при застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що ця норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, які притаманні подружжю. Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період, упродовж якого було придбано спірне майно.

22.02.2011 року в період спільного проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_9 придбали квартиру загальною площею 37,10 кв.м., що складається з 1 (однієї кімнати), жилою площею 19,2 кв.м. та знаходиться за адресою: АДРЕСА_5,але право власності на квартиру оформлено на ОСОБА_9.(т.1 а.с.24).

Вищевказану квартиру ОСОБА_5 та ОСОБА_9 купували за спільні кошти у ОСОБА_11 та ОСОБА_12,які підтвердили факт,що пошуком квартири та переговорами з ними займалася ОСОБА_5.

Суд критично ставиться до показів допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_29,який вказував,що він був присутній при підписанні договору-купівлі продажу квартири ОСОБА_9,оскільки свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 стверджували в судовому засіданні про відсутність при переговорах та підписанні договору інших осіб крім ОСОБА_5 та ОСОБА_9,також суд критично ставиться до його показів про належність коштів за які придбавалася квартира до особистої власності ОСОБА_9, адже його свідчення суперечать свідченням осіб, що є сторонами угоди та присутність яких під час укладання договору купівлі-продажу підтверджена їх підписами під договором та фактом нотаріального посвідчення договору.

Спірна квартира АДРЕСА_10 придбавалася за спільні сімейні кошти ОСОБА_9 та ОСОБА_5 підтверджується тим, що досить тривалий час позивач працювала на керівних посадах в різних структурах та отримувала достатньо високу заробітну плату, що підтверджується копією трудової книжки (т.1 а.с. 31-35), а також взяла у ОСОБА_14 позику коштів в сумі 15000 доларів США на придбання квартири 10.02.2011 року у присутності її цивільного чоловіка ОСОБА_9 і які були повернуті їй 15.02.2012 року,під час повернення грошових коштів ОСОБА_9 та ОСОБА_5 були також разом., що підтверджується показами свідка ОСОБА_14 та розпискою (т.1 а.с. 36).

Оригінали документів щодо права власності на спірну квартиру ,а саме договір купівлі-продажу квартири від 22.02.2011 року (ксерокопія т.1 а.с.25-30) та технічний паспорт на квартиру, до 22.01.2014 року перебували у власності ОСОБА_5, однак були викрадені невідомими особами із даної квартири,що підтверджується довідкою Голосіївського районного управління ГУ МВС України в м.Києві, в якій зазначено, що слідчим відділом розглянуто заяву ОСОБА_5,яка звернулася до СВ Голосіївського РУ та внесено до ЄО черговою частиною Голосіївського РУ №2234 від 22.01.2014 року та до ЄРДР №0000538 від 23.01.2014 року за скоєння злочину передбаченого ст.356 КК України. Досудовим слідством встановлено, що 22.01.2014 року приблизно о 19.30 год. за адресою АДРЕСА_11,невстановлені особи під приводом виконавчої служби самовільно зайшли до квартири та забрали ключі, паспорт та документи на квартиру, а саме договір купівлі-продажу,технічний паспорт,витяг з реєстру права власності,видані на ім'я ОСОБА_9.(т.1 а.с.36-а,а.с.89).

Суд вважає, що квартира АДРЕСА_9 у м. Києві є спільною сумісною власністю ОСОБА_9 та ОСОБА_5

Відповідно до ст. 74 СК України в якій зазначено,що якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 Сімейного Кодексу. Глава 8 Сімейного кодексу України визначає право спільної сумісної власності подружжя». Відповідно до норм ст. 60-74 глави 8 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. При цьому розмір часток дружини та чоловіка у майні що є об'єктом права спільної сумісної власності є рівними.

Згідно Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року № 5, зокрема п.17 даної постанови зазначено,що розглядаючи позови, пов'язані з правом спільної власності, суди повинні виходити з того, що відповідно до статті 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Так, спільною сумісною власністю, зокрема, є: майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.ст.60-74 СК України). Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Враховуючи вищевикладене,суд вважає,що ОСОБА_5 та ОСОБА_9, за час перебування в цивільному шлюбі придбали квартиру АДРЕСА_9 у м. Києві і мають право на ? частку в спільній сумісній власності кожний,тобто враховуючі вищевказані норми законодавства України ОСОБА_5 має право власності на ? частину квартири АДРЕСА_9

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як встановлено судом,ОСОБА_5 має право власності на ? частину квартири АДРЕСА_19,а тому до складу спадщини,яка відкрилася після смерті ОСОБА_9,який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року,частка ОСОБА_5 не входить.

Суд вважає,що необхідно виключити? частину квартири АДРЕСА_20 зі складу спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_9,який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов ОСОБА_5 підлягає до задоволення повністю.

У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати на користь позивача ,а саме 3654 грн.00 коп. судового збору.

На підставі ст. ст.60-74 СК України,ст.ст.368,1216,1218 ЦК України,Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" №5 від 07.02.2014 року та керуючись ст. ст. 10,11, 14, 57-59, 60,79, 88, 208, 209, 212-215, 218 ,256 ЦПК України, суд ,-

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_5 задовольнити.

Встановити юридичний факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_9 з травня 2009 року по 25 грудня 2013 року.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_9 квартиру АДРЕСА_21

Визнати право власності за ОСОБА_5 на ? частину квартири АДРЕСА_21

Виключити ? частину квартири АДРЕСА_22, у м. Києві зі складу спадщини, яка відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_9.

Стягнути з ОСОБА_6 (ІДН НОМЕР_1) та ОСОБА_7 (ІДН НОМЕР_2) пропорційно, на користь ОСОБА_5 (ІДН НОМЕР_3) понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3654 грн.00 коп. (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири грн. 00 коп.)

Повний текст рішення виготовлений 03 червня 2015 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано апеляційному суду Черкаської області через Звенигородський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя