Єдиний унікальний номер (справа №) 216/6185/14-ц
Номер провадження у суді 2/216/1452/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 липня 2015 року місто ОСОБА_1 Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Мазурчака В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Романів Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненою джерелом підвищеної небезпеки,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі просили стягнути з відповідача на користь позивача №1 суму компенсації за завдану моральну шкоду у розмірі 10 тис. грн., стягнути з відповідача на користь позивача №2 в порядку регресу суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 111726 гри., суму витрат на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 1200 грн., суму витрат на відправку телеграм у розмірі 140грн., суму компенсації за завдану моральну шкоду у розмірі 10 тис.грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач №1 мав на праві власності автомобіль Mercedes Benz 817, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію ТЗ НІС № 207836, видане Снігурівським МРЕВ ВДАІ в Миколаївській області від 29.11.2003 року (далі автомобіль).

26.05.2008 року позивачем №1 була видана довіреність на ім'я позивача №2, яка була посвідчена приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_5

17 серпня 2011 року о 03 годині 10 хвилин відповідач керував автомобілем по автодорозі Житомир ОСОБА_6 - Ставище 133 км. на підставі довіреності від 19.08.2010 року, виданої йому позивачем №2. При цьому відповідач не дотримався як найближче правого краю проїжджої частини дороги, під час зустрічного роз'їзду не витримав безпечного інтервалу, під час засліплення не увімкнув аварійну світлову сигналізацію і, не змінюючи смугу руху, виїхав на зустрічну смугу та допустив зіткнення з вантажним автомобілем марки «Рено» д/н НОМЕР_2.

В даному випадку відповідач керував автомобілем на підставі довіреності від 19.08.2010 року, яку надав йому позивач №2, в звязку з чим відповідач повинен відшкодувати завдану матеріальну шкоду із-за ДТП, яке трапилось по його вині.

Вина відповідача у скоєні ДТП підтверджується постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу, відповідно до якої відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Позивач №1 ОСОБА_2, на підставі того, що 26.05.2008 року безпосередньо надавав довіреність на управління та розпорядження автомобілем позивачу №2, став вимагати від позивача №2 відшкодування завданої шкоди із-за ДТП від 17.08.2011 року. На підставі досягнутою усної угоди позивач №2 у добровільному порядку сплатив власнику автомобіля ОСОБА_2 111726грн., а саме, 18.07.13р.- 48500гр., 20.02.2014р. - 37400гр., 15.05.14р. 25826 грн.

Протиправними діями відповідача позивачам заподіяно моральну шкоду, яку вони оцінюють у 10 тис.грн. кожен.

Позивач 2 та представник позивачів 1 та 2 просили суд розглянути справу без участі позивачів та їх представника, про що подали письмову заяву.

Відповідач направив до суду письомву заяву (вх. №13621 від 09.07.2015 року) та просив відкласти розгляд справи на іншу дату у зв'язку з перебуванням його представника ОСОБА_7 у відпустці з 02.07.2015 року по 26.07.2015 року, що підтвердив копією наказу про надання відпустки.

Суд відхиляє дане клопотання, оскільки як відповідач так і його представник зобов'язані з'являтись у кожне судове засідання, та кожен за себе повідомляти про причини неявки. У судове засідання позивач ОСОБА_4 не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Крім того, у справі очевидні зловживання з боку відповідача та його представника щодо строків розгляду справи. Так, ухвалою від 01.04.2015 року скасовано заочне рішення та призначено справу до розгляду на 15.05.2015 року. 15.05.2015 року позивач ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився та про причини своєї неявки суд не повідомив. Розгляд справи було відкладено на 09.06.2015 року, оскільки представник ОСОБА_4 ОСОБА_7 заявив клопотання про ознайомлення із матеріалами справи (журнал а.с. 156, 157). З 15.05.2015 року по 09.06.2015 року ОСОБА_7 так і не ознайомився із матеріалами справи. В судове засідання 09.06.2015 року ОСОБА_4 не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, письмовою заявою просив відкласти розгляд справи на іншу дату у зв'язку із перебуванням його представника ОСОБА_7 на лікарняному (а.с. 173, 174). У зв'язку з цим розгляд справи було відкладено на 09.07.2015 року (журнал а.с. 175).

Отже, ОСОБА_4 жодного разу не повідомив суд про причини своєї неявки. При цьому його представник протягом часу з 15.05.2015 року по 09.07.2015 року, тобто майже протягом двох календарних місяців, так і не ознайомився із матеріалами справи, адже саме з цієї причини розгляд справи не було завершено 15.05.2015 року. Враховуючи наказ №11-К-15 від 01.07.2015 року про перебування ОСОБА_7 у відпустці до 26.07.2015 року, ОСОБА_7 не буде цього робити як мінімум до 26.07.2015 року.

Суд роз'яснює ОСОБА_4, що відповідно до ч.1 та ч.2 ст.157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Розумні строки розгляду справи закінчились. ОСОБА_4 міг залучити до представництва його інтересів іншого (інших) представника.

Суд розглядає справи у межах принципу змагальності сторін, але з дотриманням строків розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.198 ЦПК України одночасно з проведенням фіксування технічними засобами секретарем судового засідання ведеться журнал судового засідання. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснювався судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та без ведення журналу судового засідання.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, як окремо так і взаємний їх звязок, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Доводи, які зазначили позивачі як підстави для задоволення їх вимог, знайшли своє підтвердження такими належними та допустимими доказами:

- свідоцтвом про реєстрацію ТЗ, відповідно до якого власником автомобіля Mercedes Benz 817, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, є позивач №1 (а.с. 4);

- довіреністю від 26.05.2008 року, відповідно до якої позивач №1 уповноважив позивача №2 бути його представником з правом передоручення, у т.ч. з питань експлуатації та продажу автомобіля (а.с.5);

- довіреністю від 19.08.2010 року, відповідно до якої позивач №2 уповноважив відповідача в порядку передоручення керувати автомобілем (а.с.6);

- постановою Центрально-Міського районного суду міста ОСОБА_1 від 18.01.2012 року у справі №3-2571/11, відповідно до якої відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с. 8);

- висновком експертного автотоварознавчого дослідження №Д26/03/12 від 21.03.2012 року, відповідно до якого сума матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, складає 111726,12 грн. (а.с. 9-11);

- розпискою позивача №1 від 18.07.2013 року про отримання від позивача №2 48500 грн. в рахунок відшкодування завданої шкоди (а.с.59);

- розпискою позивача №1 від 20.02.2014 року про отримання від позивача №2 37400 грн. в рахунок відшкодування завданої шкоди (а.с.60);

- розпискою позивача №1 від 15.05.2014 року про отримання від позивача №2 25826 грн. в рахунок відшкодування завданої шкоди (а.с.59).

Відповідно до ч.1 ст.1191 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) (Право зворотної вимоги до винної особи) особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

У звязку з тим, що позивач 2 відшкодував позивачу №1 шкоду, завдану діями відповідача, то на підставі ч.1 ст.1191 ЦК України з відповідача на користь позивача №2 слід стягнути шкоду в порядку зворотної вимоги (регресу) у розмірі 111726 (сто одинадцять тисяч сімсот двадцять шість) гривень України.

Окрім цього, з відповідача на користь кожного з позивачів слід стягнути завдану моральну шкоду по 500 грн. При цьому суд виходить з принципу справедливості, розумності. Моральна шкода завдана не внаслідок тілесних ушкоджень, а лише внаслідок пошкодження майна. За даних обставин заявлену моральну шкоду слід зменшити.

З відповідача на користь кожного із позивачів стягується також судовий збір за розгляд справи у суді пропорційно до задоволених позовних вимог та виходячи із розміру того судового збору, який необхідно сплачувати при подачі даного позову.

Суд відмовляє у стягненні з відповідача на користь позивача №2 1200 грн. витрат за проведення автотоварознавчого дослідження, оскільки за змістом ч.1 ст.86 та п.4) ч.3 ст.79 ЦПК України витрати, повязані із залученням спеціалістів, є витратами, повязаними з розглядом справи за умови, що відповідне клопотання заявлялось у суді та спеціаліст залучався судом.

Суд також відмовляє у стягненні з відповідача на користь позивача №2 140 грн витрат на відправку телеграм, оскільки ці кошти не є судовими витратами (ст.79 ЦПК України).

Позивач виконав обовязок доказування згідно ст.60 ЦПК України в необхідному та достатньому обсязі для часткового задоволення позовних вимог.

При цьому доводи відповідача з посиланням на постанову Володарського районного суду Київської області від 18.05.2012 року суд відхиляє, оскільки дана постанова не має преюдиційного характеру для суду, та стосується лише питання скасування постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 10.11.2011 року та повернення матеріалів до Володарського РВ ГУ УМВС України в Київській області для проведення додаткової перевірки.

Інших заперечень та/або доказів, ніж висловлення наміру про бажання спростувати висновок експертного автотоварознавчого дослідження №Д26/03/12 від 21.03.2012 року та розписки, відповідачем та його представником не надано (а.с.73).

На основі викладеного та керуючись ст.ст. 209, 212, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (проживає та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, народився в місті Макіївка, громадянин України, інші відомості про особу, в т.ч. ідентифікаційний номер у суду відсутні) на користь ОСОБА_2 компенсацію за завдану моральну шкоду у розмірі 500 (п'ятсот) гривень України, судовий збір у розмірі 12 (дванадцять) гривень 18 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 (проживає та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, народився в місті Макіївка, громадянин України, інші відомості про особу, в т.ч. ідентифікаційний номер у суду відсутні) на користь ОСОБА_3 шкоду в порядку зворотної вимоги (регресу) у розмірі 111726 (сто одинадцять тисяч сімсот двадцять шість) гривень України, судовий збір у розмірі 1122 (одна тисяча сто двадцять дві) гривні 26 копійок, компенсацію за завдану моральну шкоду у розмірі 500 (п'ятсот) гривень України.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Мазурчак В.М.