Справа №480/1121/15-ц 15.09.2015 15.09.2015 15.09.2015
Провадження №22-ц/784/2251/15
Справа № 480/1121/15-ц Головуючий у 1-й інстанції Шаронова Н.О.
Провадження № 22ц- 784/2251/15 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
Ухвала

Іменем України

15 вересня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Кушнірової Т.Б.,

суддів: Базовкіної Т.М., Темнікової В.І.,

при секретарі Гордійчук С.С.,

за участю:

- позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 30 липня 2015 року, постановлену у справі за позовом ОСОБА_2 до Киряківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Киряківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Ухвалою судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 15 червня 2015 року дану позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків, а ухвалою судді того ж суду від 30 липня 2015 року позовна заява повернута як неподана.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу судді, а справу направити до суду, посилаючись на незаконність вимог судді щодо сплати судового збору.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню із наступних підстав.

Визнаючи позовну заяву неподаною та повертаючи її позивачеві, суд першої інстанції виходив із того, що ухвалою суду від 15 червня 2015 року позовну заяву було залишено без руху для усунення недоліків, але у встановлений строк недоліки позовної заяви ОСОБА_2 не усунув, зокрема, не надано ринкову вартість майна на час звернення до суду з позовом, судовий збір сплачено не в повному обсязі.

Проте, такого висновку суд дійшов із порушенням вимог процесуального закону.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернувся із вимогами про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3

При зверненні до суду з позовом, ОСОБА_2 частково сплатив судовий збір у розмірі 121 грн. 80 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилався на неможливість встановити оцінку вартості земельної ділянки відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оскільки на даний час не являється власником майна.

Відповідно до абзацу 3 п. 16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати» якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд (ч. 2 ст.80 ЦПК України). Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору.

У порушення вищевказаної вимоги закону суд першої інстанції в ухвалі від 15 червня 2015 року про залишення позовної заяви без руху лише обмежився посиланням на необхідність доплати судового збору, при цьому не визначив розмір судового збору на момент пред'явлення позову та з урахуванням суми, яка була сплачена ОСОБА_2 , не вказав розмір недоплаченого ним судового збору.

Отже, у силу вимог процесуального закону визнати позовну заяву неподаною через невиконання ухвали суду про залишення її без руху у зв'язку із несплатою судового збору можливо лише у разі чіткого визначення суми судового збору, необхідної для сплати.

За таких обставин, не виконавши вимоги ч. 2 ст.80 ЦПК України, суд не мав правових підстав для визнання позовної заяви неподаною.

Враховуючи наведене, оскаржувана ухвала відповідно до п.1ч.3 ст..312 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись статтями 303, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 30 липня 2015 скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді