Справа № 462/4053/14 Головуючий у 1 інстанції: Колодяжний С.Ю.
Провадження № 22-ц/783/896/15 Доповідач в 2-й інстанції: Тропак О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Тропак О.В.,

суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.,

за участю секретаря Іванової О.О.,

з участю: представника відповідача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 10 листопада 2014 року у справі за позовом Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_5, треті особи - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про приведення переобладнаної квартири до попереднього стану,-

в с т а н о в и л а :

В червні 2014 року Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради звернулася в суд із позовом, і просила зобов'язати ОСОБА_5, співвласника АДРЕСА_1 за власний кошт демонтувати поєднаний санвузол, самочинно обладнаний на площі кухні квартири АДРЕСА_1. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що відповідач, співвласник квартири АДРЕСА_1 самочинно встановила поєднаний санвузол на площі кухні. На підставі висновку міжвідомчої комісії розпорядженням Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради № 707 від 20.11.2013 року відповідача зобов'язано в термін до 20.01.2014 року демонтувати поєднаний санвузол, самочинно обладнаний на площі кухні квартири АДРЕСА_1, з порушенням п.2.28 ДБН В.22-15-2005 "Житлові будинки. Основні положення" та привести планування квартири до попереднього стану. Однак, в добровільному порядку зазначене розпорядження відповідач не виконала, що було встановлено актом ЛКП від 22.01.2014 року.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 10 листопада 2014 року позов задоволено. Вирішено: зобов'язати ОСОБА_5, співвласника квартири АДРЕСА_1, демонтувати поєднаний санвузол, самочинно обладнаний на площі кухні квартири АДРЕСА_1; cтягнути із ОСОБА_5, на користь Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору.

Рішення суду в апеляційному порядку оскаржив представник відповідача - ОСОБА_2. В апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення , яким відмовити в задоволенні позову за відсутністю підстав. В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що відповідно до технічних умов в даному приміщенні встановити санвузол неможливо, через відсутність належного обладнання, а саме водовідвідної труби відповідного діаметру. Комісія ЛКП "Богданівка" надала акт обстеження в якому констатує факт встановлення санвузлу, знову не оцінюючи умови та чи дійсно встановлене обладнання є змонтованим. Згідно документації БТІ каналізація в будинку на даний час відсутня, санвузол не закріплений стаціонарно, так як санвузол не використовується та використовуватись не може. Даний санвузол розміщений над кладовою, зробленою з частини кухні гр. ОСОБА_8, що на жаль не вказується в акті ЛКП. Всі порушення грунтуються на заяві гр. ОСОБА_8, яка в якості свідка до суду не з'явилась. Саме переобладнання помешкання п. Данкевич дає можливість встановити на площі кухні санвузол при умові заміни труби на трубу більше 85 мм. про що відомо як Залізничній РДА так і ЛКП. Акти складені комісією ЛКП "Богданівка" є неповними та предвзятими, та такими, що не дають об'єктивно оцінити ситуацію. Вважає, що ЛКП "Богданівка" у своїх твердженнях користувалося старими планами БТІ без змін, які зроблені жильцями першого поверху будинку АДРЕСА_1.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у судів першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних мотивів.

Судом першої інстанції було встановлено, що відповідач , як співвласник квартири АДРЕСА_1 самовільно, без відповідного погодження, з порушенням п.2.28 Державних будівельних норм України В.2.2-15-2005 "Житлові будинки. Основні положення", яким передбачено, що не допускається розміщення вбиральні та ванної (або душової) над житловими кімнатами і кухнями, обладнав в своїй квартирі санвузол, розміщений над площею кухні квартири першого поверху. При цьому суд критично оцінив доводи представника відповідача про те, що встановлене сантехнічне обладнання не є стаціонарним і як санвузол не функціонує , оскільки це спростовується поясненнями цього представника, який ствердив, що душова кабіна підключена і злив здійснюється через будинкову систему водовідведення.

Колегія суддів погоджується з правильністю висновків суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, а доводи апеляційної скарги розглядає як такі, що не заслуговують на увагу.

Доводи апеляційної скарги щодо неповноти та упередженості комісії ЛКП "Богданівка" при складанні актів , в яких , на думку апелянта, не об'єктивно оцінена ситуація, колегія суддів розглядає як неспроможні, оскільки за неправомірне влаштування відповідачем санвузлу у її квартирі , постановою № 150 адміністративної комісії при Залізничній райадміністрації Львівської міської ради від 05 вересня 2013 року, яка набрала законної сили відповідач була притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 150 КУпАП, і на неї було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн. Доводи апеляційної скарги про те, що поверхом нижче під приміщенням її кухні розташована кладова, яка зроблена з частини кухні ОСОБА_8 , спростовуються поверховими планами квартири № 7 ( відповідача), яка розташована на другому поверсі та квартири № 5 ( ОСОБА_8), яка розташована на першому поверсі під квартирою відповідача, згідно яких під приміщенням кухні квартири № 7 площею 14,6 кв.м. розташовані : кухня площею 4,6 кв.м. та житлова кімната площею 9,2 кв.м. належні до квартири № 5.

У відповідності до ч.1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, оскільки колегія суддів дійшла висновку, що оскаржене рішення ухвалено з додержанням вимог закону, доводи апеляційної скарги законності оскарженого рішення не спростовують, тому апеляційну скаргу належить відхилити, оскаржене рішення - залишити без змін.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314, ч. ч. 1, 2 ст. 315, ст. ст. 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 10 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: _______________ Тропак О.В.

Судді: ________________ Приколота Т.І.

________________ Федоришин А.В.

.