Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Юровська Г.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду

м. Миколаєва від 24 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 10 грудня 2014 року у справі за позовом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області до ОСОБА_3, треті особи: Миколаївська міська рада, ОСОБА_2, про знесення самочинно збудованої будівлі,

в с т а н о в и в:

У лютому 2014 року Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області (далі - Інспекція ДАБК у Миколаївській області) звернулася до суду з позовом, в якому зазначала, що 22 жовтня

2013 року було проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норма, стандартів і правил за адресою: АДРЕСА_1.

В ході перевірки було встановлено, що ОСОБА_3 за вищезазначеною адресою виконав будівництво господарчих об'єктів, а саме: душу під літ. «С-1» площею 2,9 кв. м та вбиральні під літ. «Т-1»

площею 1,5 кв. м відповідно до розпорядження адміністрації Заводського району виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 03 серпня

2010 року № 444р.

Інспекція ДАБК у Миколаївській області зазначала, що вищезазначене будівництво відповідач виконав без дотримання вимог ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме: не повідомив інспекцію про виконання будівельних робіт, а також здійснив таке будівництво, не маючи документів, які підтверджують його право власності на земельну ділянку.

Оскільки відповідач у встановлений законом строк добровільно не зніс самочинно збудовані споруди, Інспекція ДАБК у Миколаївській області просила суд зобов'язати ОСОБА_3 знести самочинні господарчі об'єкти: душ під літ. «С-1» площею 2,9 кв. м та вбиральню під літ. «Т-1» площею 1,5 кв. м, а витрати із проведенням робіт покласти на відповідача.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 24 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 10 грудня 2014 року, у задоволенні позову Інспекції ДАБК у Миколаївській області відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази, а також, врахувавши обставини справи, дійшов правильного висновку про те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що будівництво відповідачем здійснено самочинно та цим будівництвом порушуються права іншого співвласника.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області до ОСОБА_3, треті особи: Миколаївська міська рада, ОСОБА_2, про знесення самочинно збудованої будівлі, за касаційною скаргою на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 24 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 10 грудня 2014 року.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Г.В. Юровська