АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22-ц/791/1150/2015 Доповідач: Прокопчук Л.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року червня місяця «03» дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Прокопчук Л.П.
Суддів:Полікарпової О.М.,
Базіль Л.В.
при секретарі:Яковенку В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від «20» лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_9, ОСОБА_5, третя особа - відділ державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м.Херсоні про звільнення нерухомого майна з-під арешту,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивачі звернулися до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що є співвласниками квартири АДРЕСА_1 згідно свідоцтва про право власності.

03 квітня 2009 року відповідач ОСОБА_9 подарував належну йому ? частину цієї ж квартири ОСОБА_7

Постановами державного виконавця ВДВС Комсомольського РУЮ м.Херсона від 28.02.2014 року та державного виконавця Комсомольського РУЮ м.Херсона від 05.03.2014 року накладено арешт на майно ОСОБА_9, а саме на спірну квартиру, яка останньому не належить.

Позивачі просили звільнити з-під арешту трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 65,9кв.м, накладеного постановами ВДВС.

Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 20 лютого 2015 року позов задоволено.

Звільнено з-під арешту трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, що накладений постановою ВДВС Комсомольського РУЮ у м.Херсоні від 28.02.2014 року та постановою відділу ВДВС Комсомольського РУЮ у м.Херсоні від 05.03.2014 року.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив його скасувати і ухвалити нове.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_7 та її представник доводів апеляційної скарги не визнали, просили її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту.

Із матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що на виконанні у відділі ДВС Комсомольського РУЮ у м.Херсоні знаходиться два виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 20584 грн. та 5427,50 грн., а також судових витрат у сумі 243,60 грн. /а.с. 44, 46/.

28 лютого 2014 року державним виконавцем за заявою стягувача винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження /а.с. 47/.

29 серпня 2014 року державним виконавцем складено акт опису та арешту майна ОСОБА_9, а саме: на ? частину квартири АДРЕСА_1 /а.с. 40/.

За змістом складеного акту вбачається, що опис і арешт здійснено не на всю квартиру позивачів, а лише на ? частину квартири, яка до 03.04.2009 року належала боржнику.

03.04.2009 року ОСОБА_9 за договором дарування подарував належну йому частину квартири позивачці ОСОБА_7, що підтверджується договором та витягом з державного реєстру правочинів /а.с. 15, 16/.

Також встановлено, що право власності на ? частину, отриманої у дар квартири, позивачка ОСОБА_7 не зареєструвала згідно до приписів ст. 182 ЦК України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - державна реєстрація - це лише офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і тому відсутність такої реєстрації не впливає на виникнення у особи права власності на це майно.

Однак, згідно наданої апеляційному суду копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 05.03.2014 року головним державним виконавцем відділу ДВС Комсомольського РУЮ у м.Херсоні накладено арешт на всю квартиру АДРЕСА_2, в якій зазначено, що спірна квартира належить боржнику ОСОБА_9 і це обтяження зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою.

Зважаючи на те, що свідоцтвом про право власності від 08.10.2007 року та договором дарування від 03.04.2009 року підтверджено, що власниками спірної квартири є позивачі, то підстав для накладення державними виконавцями арешту на неї за боргами ОСОБА_9 не було, тому задовольняючи позов ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_10 про звільнення квартири АДРЕСА_3 з-під арешту, суд першої інстанції постановив законне і обґрунтоване рішення, висновки якого не спростовані доводами апеляційної скарги.

За встановленого апеляційну скаргу ОСОБА_5 слід відхилити, а рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303,307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 20 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: