АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1596/15 Головуючий 1- інстанції- Наумова С.М.
Категорія - договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - КРУГОВОЇ С.С.,

суддів - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П., МІНЕНКОВОЇ Н.О.,

секретаря - Шпарага О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 17 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про припинення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 17 листопада 2014 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про припинення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, -задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду представник відповідача звернувся з апеляційною скаргою в якій просив рішення скасувати і в задоволенні позову відмовити.

В апеляційній скарзі зазначав, що рішення постановлено з порушенням норм матеріального права. Суд не врахував , що в задоволенні позову про стягнення позики відмовлено лише за спливом позовної давності. Основне зобов"язання не припинилося, а тому сплив строку позовної давності, за умови не повернення боргу, не є підставою ані для припинення договору позики, ані для припинення договору іпотеки. ВВажає, що сплив позовної давності до основної вимоги не є визначеною законом підставою для припинення іпотечних правовідносин.

Судова колегія, заслухавши суддю - доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно ч. 1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позовна давність сплинула за основним зобов"язанням за договором позики від 11 травня 2007 року, укладеним між сторонами у справі, то вона також сплинула й до додаткової вимоги за договором про задоволення вимог іпотекодержателя від 11 травня 2007 року, укладеним між тими ж сторонами. Припинення договору про задоволення вимог іпотекодержателя є правовою підставою для скасування заборони розпорядження квартирою.

З таким висновком суду, судова колегія погоджується з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 11 травня 2007 року між сторонами у справі ОСОБА_1 і ОСОБА_3 було укладено договір позики на сумму 46 000 доларів США і з метою забезпечення його виконання договір про задоволення вимог іпотекодержателя.

В лютому 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 суми боргу 40 000 доларів США за договором позики від 11 травня 2007 року, посилаючись на те, що 6 000 доларів США вона повернула. Рішенням Дзержинського райсуду м.Харкова від 3 вересня 2013 року позов задоволено.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 16 жовтня 2013 року, залишеним без змін ухвалою ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 березня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики від 11 травня 2007 року в сумі 40 000 доларів США - відмовлено за спливом позовної давності.

Суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини по справі, на які посилалися сторони як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінив докази, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд правильно вважав доведеним той факт, що оскільки за основним зобов"язаням сплинула позовна давність, то вона сплинула і за додатковим зобов"язанням , а тому це є правовою підставою для скасування заборони розпорядження квартирою.

Судами першої і другої інстанції було створено рівні умови для сторін щодо надання доказів своїх вимог і заперечень.

Доводи апеляційної скарги не є суттєвими, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Відповідач будь яких доказів, які б спростовували висновки суду - не надав.

Посилання відповідача на відсутність законних підстав для припинення основного зобов"язання і як слідство на відсутність підстав для припинення договору іпотеки не спростовує висновків суду, оскільки Договір про задоволення вимог іпотекодержателя укладався в забезпечення виконання основного зобов"язання - договору позики.

В силу ст.266 ЦК України сплив позовної давності за додатковою вимогою тісно пов"язаний зі спливом позовної давності за основною вимогою.

Матеріали справи не містять доказів які б свідчили , що на час ухвалення судом рішення є підстави для стягнення боргу, а вже потім як слідство для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Таким чином, за відсутності права на стягнення боргу відповідач позбавлений права звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 -відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 17 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -