Номер провадження: 22-ц/785/2066/15
Головуючий у першій інстанції Бичковський Є.Л.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Комаровської Н.В., Гончаренко В.М.

з участю секретаря - Волчанського О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту, за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 09 жовтня 2014 року, -

встановила:

У серпні 2014 року ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" звернулось до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту і в обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що 07 липня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком "Аваль" (правонаступником якого є позивач) та відповідачем ОСОБА_4 було укладено іпотечний договір, відповідно до якого ОСОБА_4, з метою забезпечення зобов'язань ОСОБА_7 за кредитним договором від 25 квітня 2006 року, відповідно до якого ОСОБА_7 отримала кредит у розмірі 60000 доларів США, передала в іпотеку банку належні їй на праві власності дачний будинок з господарчими будівлями та спорудами, а також земельну ділянку площею 0,0617 га за адресою: АДРЕСА_1.

21 червня 2012 року державний виконавець Першого Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції Білий К.І. у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виданого Приморським районним судом Одеської області виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 252462,64 гривень та 620,00 гривень, виніс постанову та наклав арешт на належні ОСОБА_4 дачний будинок з господарчими будівлями та спорудами, а також земельну ділянку площею 0,0617 га за адресою: АДРЕСА_1.

04 березня 2013 року державний виконавець Першого Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції Раєв О.Л. у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виданого Приморським районним судом Одеської області виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 2637960,66 гривень, виніс постанову та наклав арешт на все належне ОСОБА_4 нерухоме та рухоме майно.

Посилаючись на наявність в нього пріоритетного права на предмет іпотеки, позивач просив суд скасувати постанови державних виконавців від 21 червня 2012 року та 04 березня 2013 року, зобов'язати Перший Приморський відділ ДВС звільнити з-під арештів належні ОСОБА_4 дачний будинок з господарчими будівлями та спорудами, а також земельну ділянку площею 0,0617 га за адресою: АДРЕСА_1, а також внести відповідні записи про виключення зазначеного нерухомого майна з-під арешту.

Рішення ухвалено у відсутність сторін.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 09 жовтня 2014 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" задоволено частково.

Знято арешти з належних ОСОБА_4 на праві власності:

- дачного будинку з господарчими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, який складається з дачного будинку літ.А-3, загальною площею 99,3 кв.м, та споруд №1-5;

- земельної ділянки площею 0,0617 га за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення - для дачного будівництва, які були накладені постановою, які накладені постановою від 21 червня 2012 року державного виконавця Першого Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції Білим К.І. у виконавчому провадженні №31930458 та постановою від 04 березня 2013 року державного виконавця Першого Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції Раєвим О.Л. у виконавчому провадженні №36858026.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи частково позов , суд першої інстанції, посилаючись на ст. 3 Закону України "Про іпотеку" виходив з того,що позивач має пріоритетне право задовольнити забезпеченою іпотекою вимоги за рахунок предметів іпотеки переважно перед відповідачами, тому права позивача підлягають захисту шляхом зняття арешту на майно.

Відмовляючи у задоволенні решти позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того,що дії державного виконавця мають бути оскаржені в порядку передбаченому розділом VII ЦПК України .

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитися повністю не можна.

Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України „Про виконавче провадження ", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

З матеріалів справи вбачається ,що 07 липня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком "Аваль" (правонаступником якого є ПАТ "Райффайзен Банк Аваль") та відповідачем ОСОБА_4 було укладено іпотечний договір, який посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_10 та зареєстрований у реєстрі за № 3878 (а.с.12-15).

Згідно з п.1.1 зазначеного іпотечного договору іпотекою забезпечується виконання усіх грошових зобов'язань ОСОБА_7 за кредитним договором № 014/0028/74/51495 від 25 квітня 2006 року (а.с.10-11) щодо повернення кредитних коштів у сумі 60000 доларів США строком повернення до 25 квітня 2016 року зі сплатою 12% річних, а також штрафних санкцій, у разі застосування, та збитків у разі порушення умов кредитного договору.

Відповідно до п.1.2 іпотечного договору предметами іпотеки є належні на праві власності відповідачу ОСОБА_4:

- дачний будинок з господарчими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, який складається з дачного будинку літ.А-3, загальною площею 99,3 кв.м, та споруд №1-5;

- земельна ділянка площею 0,0617 га за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення - для дачного будівництва.

Відповідно до п.1.4 іпотечного договору його сторони оцінили вартість предметів іпотеки у сумі 448204,00 гривень.

07 липня 2006 року приватний нотаріус Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_10 наклала заборону відчуження зазначених предметів іпотеки, яка зареєстрована за №145-06.

Поряд з цим, 21 червня 2012 року державний виконавець Першого Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції Білий К.І. у виконавчому провадженні №31930458, відкритому на підставі виданого Приморським районним судом Одеської області виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 252462,64 гривень та 620,00 гривень, виніс постанову та наклав арешт на належні ОСОБА_4 дачний будинок з господарчими будівлями та спорудами, а також земельну ділянку площею 0,0617 га за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6).

Крім цього, 04 березня 2013 року державний виконавець Першого Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції Раєв О.Л. у виконавчому провадженні №36858026, відкритому на підставі виданого Приморським районним судом Одеської області виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 2637960,66 гривень, виніс постанову та наклав арешт на все належне ОСОБА_4 нерухоме та рухоме майно (а.с.7).

Постановою державного виконавця Першого Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції Білого К.І. від 28 березня 2013 року зазначені виконавчі провадження №31930458 та №36858026 об'єднані у зведене виконавче провадження №37261086 ( а.с.9).

В позові позивач обґрунтовуючи позовні вимоги виходив з вимог ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" .

Як роз'яснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" від 27 серпня 1976 року № 6(з наступними змінами і доповненням), за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

Виходячи з тексту позову та позовних вимог ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" вбачається ,що позивач фактично оскаржує дії державного виконавця та постанови про накладення арешту на нерухоме майно ,що належить відповідачу ОСОБА_4,оскільки наявність арешту на нерухоме майно заважає йому здійснити певні дії щодо задоволення позовних вимог за рахунок іпотечного майна.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те ,що вимоги ст.60 Закону України "Про виконавче провадження" до таких правовідносин не застосовуються .

Колегія суддів вважає, що позивач ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" обрав неправильний спосіб захисту свого права ,яке на його думку порушено .

Питання про скасування постанови державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження так само і оскарження дій державного виконавця вирішуються в порядку передбаченому ст. 383 ЦПК України шляхом подання відповідної скарги.

Суд першої інстанції не звернув уваги на вищенаведене та помилково розглянув позовну заяву ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та безпідставно задовольнив позов в частині зняття арешту хоча скарги ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" не було подано.

Судом першої інстанції невірно встановлені обставини справи ,невірно застосовані норми матеріального права ,що відповідно до п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України є підставою для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 та скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" на користь ОСОБА_6 підлягає стягненню судовій збір у розмірі 121 грн.80 коп. сплачених при принесенні апеляційної скарги .

Керуючись ст.ст. 303, п.4 ч.1 ст.309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 09 жовтня 2014 року скасувати.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" на користь ОСОБА_6 судовий збір у розмірі 121 грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш

Н.В. Комаровська

В.М. Гончаренко