Провадження № 2/645/647/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2015 року року м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Шарка О.П.,секретаря судових засідань - Вороніної О.С,, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків,

, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, в якому просить суд надати дозвіл на виїзд за межі України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди та супроводу матері - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, до Чорногорії строком на 12 днів перебування - у період з 28 квітня 2015 року по 10 травня 2015 року у супроводі батька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позивач в обґрунтування позову позивач зазначив, що 23 квітня 2004 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб, який було розірвано рішенням Московського районного суду м.Харкова від 29.05.2014 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, які проживають разом з матір'ю. Взимку 2013 року сторони припинили підтримувати шлюбні відносини, з цього ж часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. В попередні роки він з дружиною та дітьми відпочивали в інших країнах по декілька разів на рік, однак, після припинення відносин, дружні відносини з дружиною зберегти не вдалося, у зв'язку з чим вони не мажуть досягти згоди стосовно організації відпочинку сина за 2015 рік, відповідач чинити перешкоди щодо виїзду. Для дитини виїзд до моря має лікувальний характер, сприятиме зміцненню імунної системи та покращить загальний рівень самопочуття, відповідач на неодноразові його звернення щодо надання дозволу не реагувала.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_7 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, надала суду пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3, представник відповідача ОСОБА_8 позовні вимоги не визнали у повному обсязі, вважаючи їх необґрунтованими та безпідставними, зазначили, що сам син ОСОБА_6, не бажає розлучатися з матір'ю, та вилітати з батьком нібито на відпочинок, фахівцями Управління у справах дітей проводила з позивачем бесіду щодо неналежного виконання батьківських зобов'язань та неприпустимість жорстокого поводження з дітьми, дитина негативно ставиться до батька, його батьків, між ними відсутній емоційний зв'язок. Позивачем не надано доказів бронювання квитків на літак, готелю, місця, де буде харчуватись дитина, не надано доказів про матеріальну спроможність виїхати за межі України з двома маленькими дітьми, оскільки згідно податкової декларації, він як ФОП заробив лише 5431 грн., позивач має заборгованість по аліментам, які стягуються з нього на підставі рішення суду. Окрім того, відповідно рішення апеляційного суду від 09.04.2014 року він є боржником не лише по аліментам, але й перед своїм бізнес-партнером ОСОБА_9 у сумі 937000 грн. Намагання ОСОБА_2 кудись виїхати з дітьми, без її згоди та супроводу протиречить їх інтересам, створює небезпеку їх неповернення.

У судове засідання представник третьої особи - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялися заздалегідь і належним чином, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідка ОСОБА_10, який є батьком відповідача, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи і перевіривши їх наявними у справі письмовими доказами, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яг беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.

У ході судового розгляду встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.04.2004 року , який було розірвано відповідно рішення Московського районного суду м.Харкова від 29.05.2014 року (справа №643/1748/14ц).

Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження НОМЕР_1, видане ІНФОРМАЦІЯ_5, серія НОМЕР_2 видане 04.07.2008 року).

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас, фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою КМУ від 27.01.1995 р. №57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з Українидосягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених Постановою КМУ від 31.03.1995 р. №231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/ проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

Відповідно до статей 141,157 Сімейного кодексу Українибатько та матирівні у всіх правах і обов'язках відносно своїх дітей, незалежно від перебування їх у шлюбі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Із аналізу вищенаведених норм випливає, що діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або за рішенням суду при відсутності згоди одного з батьків.

Надання за рішенням суду дозволу на майбутнє на постійні виїзди дитини за кордон до досягнення нею шістнадцятирічного віку та без згоди одного із батьків, суперечить вищевказаним нормам матеріального права, змісту положень ст.ст. 141, 157 СК України, які визначають рівність прав і обов'язків батьків відносно виховання дитини.

Окрім того, чинним законодавством передбачено можливість вирішувати питання про надання дозволу саме на конкретний виїзд дитини за кордон без згоди батька (разовий), з визначенням його початку і закінчення. Інше розуміння змісту нормативних актів та допустимість неодноразових виїздів дитини за кордон без згоди батька на підставі одного рішення суду є грубим порушенням права одного з батьків на спілкування з дитиною та на участь у її вихованні.

Позивач у своїй позовній заяві просить надати йому дозвіл на виїзд за межі України ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди та супроводу матері - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, до Чорногорії строком на 12 днів перебування - у період з 28 квітня 2015 року по 10 травня 2015 року у супроводі батька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, однак рішення у справі ухвалене 25 травня 2015 року, уточнень до позовної заяви суду не подавалось.

На підставівикладеного, ст. 313 ЦК України, ст. ст. 141, 155, 157 СК України, Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в УкраїнугромадянУкраїни», керуючись ст. ст. 3,4,10, 14, 57,60, 212-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

У позовних вимогах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків - відмовити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами , які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Надруковано в нарадчій кімнаті.

Головуючий суддя: