Справа № 450/2007/14 Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І.І.
Провадження № 22-ц/783/860/15 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Зверхановської Л.Д. і Шеремети Н.О.,

при секретарі Ясиновській Я.М.,

за участю позивачки ОСОБА_3 і її представника ОСОБА_4; адвоката ОСОБА_5 - представника відповідачки ОСОБА_6;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 жовтня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Державної реєстраційної служби України, ОСОБА_6 і Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», у якому просив суд: 1) скасувати державну реєстрацію прав, яка була здійснена за ОСОБА_6 25.06.2012 року на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (в подальшому - „спірний будинок"); 2) витребувати спірний будинок з чужого незаконного володіння у ОСОБА_6

Позов обґрунтовувався тим, що батько позивачки - ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, за життя являвся власником житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, які ним були передані в іпотеку на користь ОСОБА_6 за договором іпотеки від 17.10.2011 року в якості забезпечення виконання основного зобов'язання ОСОБА_3 за договором позики, який було укладено між ОСОБА_3 і ОСОБА_6 Оскільки основне зобов'язання за договором позики не було виконане, ОСОБА_6 звернула стягнення на предмет іпотеки, зареєструвавши за собою 25.06.2012 року право власності на згаданий житловий будинок. Вважає, що реєстрація права власності на предмет іпотеки відбулась з порушеннями, оскільки на момент здійснення такої іпотекодавець ОСОБА_8 помер, вказаний житловий будинок входить до складу спадщини, а тому оскаржувана реєстрація права власності за ОСОБА_6 порушує права спадкоємців померлого, в тому числі - і позивачки (а.с. 3-7).

Оскаржуваним рішенням в задоволенні вище згаданого позову відмовлено (а.с. 100-103) і позивачка ОСОБА_3 оскаржила його в апеляційному порядку.

Апелянт просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, покликаючись на неправильне застосування норм матеріального права.

Вважає, що після смерті іпотекодавця - ОСОБА_8 - відкрилася спадщина, яку належним чином прийняли його спадкоємці ОСОБА_3 та ОСОБА_9 шляхом реального вступу в користування цією спадщиною та подання нотаріусу відповідних заяв про її прийняття, внаслідок чого дані особи повинні були задовольнити вимоги кредиторів померлого ОСОБА_8 в межах вартості спадкового майна, однак завдяки ситуації, створеної з боку відповідачів, спадкоємці позбавлені можливості реалізувати свої права на отримання спадщини та погашення вимог кредиторів спадкодавця.

Звертає увагу на те, що іпотекодавець отримав повідомлення від нотаріуса про дострокове повернення всієї суми позики та можливість позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу іншій особі 28.01.2012 року, однак до спливу передбаченого ст. 35 Закону України «Про іпотеку» 30-ти денного строку (а саме - ІНФОРМАЦІЯ_1) він помер, а відтак вважає, що саме з цього моменту виникли правовідносини, які пов'язані із прийняттям спадщини спадкоємцями, правом власності спадкоємців на спірне майно та необхідністю погашення ними боргу у майбутньому (а.с. 106-110).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки і її представника на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони представника відповідачки ОСОБА_6, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в порядку, що передбачений частиною 3 ст. 303 ЦПК України, та в межах вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

У пункті 8 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 8 „Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів" міститься роз'яснення про те, що відповідно до абзацу другого частини першої статті 2 Закону України від 01.07.2004 року № 1952-ІУ „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон № 1952-ІУ) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом статті 9 Закону № 1952-ІУ державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються (делегуються) функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини другої статті 30 цього Закону дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду. Суди повинні мати на увазі, що під діями також слід розуміти рішення, прийняті зазначеними суб'єктами владних повноважень з питань реєстрації.

Спори, які виникають у цих відносинах, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням вище наведеного, позовна вимога про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно - спірний будинок, яка була здійснена 25.06.2012 року за відповідачкою ОСОБА_6, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а відтак (у відповідності до ст.ст. 205 ч.1 п.1, 310 ч.1 ЦПК України) оскаржуване рішення в частині вирішення згаданої позовної вимоги підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі в цій частині.

Відтак, оскільки державна реєстрація речових прав на спірний будинок за відповідачкою ОСОБА_6 не скасована та залишається чинною, то відсутні правові підстави для задоволення іншої позовної вимоги, яка є похідною від позовної вимоги про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а саме - про витребування спірного будинку з чужого незаконного володіння ОСОБА_6, а тому в цій частині оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 205 ч.1 п.1, 303, 307 ч.1 п.4, 310 ч.1, 314 ч.1 п.3, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 жовтня 2014 року в частині вирішення позовної вимоги ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_3 до Державної реєстраційної служби України, ОСОБА_6 і Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про скасування державної реєстрації речових прав на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, яка була здійснена за ОСОБА_6 25.06.2012 року, скасувати та закрити провадження у справі в цій частині.

В решті рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: