Справа № 303/2908/15-ц, 2/303/1767/15
Номер ряд. стат. звіту 45
30 липня 2015 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі одоноособово:
головуючого - судді Іваницького Р.С.
при секретарі судового засідання Чудіній В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Мукачівський міський відділ ГУ ДМС України в Закарпатській області про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернулася до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Мукачівський міський відділ ГУ ДМС України в Закарпатській області про визнання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право на користування квартирою № 72 по вул. Червоноарміська, 7 «В» в м. Мукачево.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася, але подала до суду заяву в якій просить розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.30).
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до ст. 74 ч.5 абз. 3, 4 ЦПК України.
Представник третьої особи МВ ГУ ДМС України в Закарпатській області в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до ст. 74 ч.5 абз. 3, 4, ч.9 ЦПК України.
Відповідно до заяви позивача, його згоди, та за ухвалою суду, проведено заочний розгляд справи відповідно до вимог ст.ст. 27, 158 ч.2, 224, 225 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів згідно до ст. 169 ч.4 ЦПК України.
Дослідженням матеріалів у справі, встановлено, що 03 лютого 2007 року позивачка ОСОБА_1 придбала у власність квартиру № 72 в буд. 7 «В» по вул. Червоноарміській в м. Мукачево Закарпатської області, що стверджується договором відповідно купівлі продажу та витягом з державного реєстру правочинів (а.с.8-10, 13). 03.09.2009 року відповідач ОСОБА_2 та 11.05.2010 року відповідач ОСОБА_3 зареєструвалися у квартирі позивачки за адресою: м.Мукачево, вул. Червоноармійська, 7 «В2 кв. 72, відповідно до Будинкової книги та довідки виданої з І.Т.В. «Сервіс Плюс» від 08.05.2015 року (а.с.11, 12, 14). Згідно до Акту № 73 від 08.05.2015 року складеного уповноваженою особою І.Т.В. «Сервіс Плюс», відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: м.Мукачево, вул. Червоноармійська, 7 «В2 кв. 72, не проживають з 2009 року (а.с.15).
Відповідні правовідносини врегульовуються Житловим кодексом України та Цивільним законодавством України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».
У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Згідно до ч.1,2 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобовязаний надати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ч. 1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, не залежно від волі інших осіб, а у ст.317 ЦК України наголошено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно до вимог ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Керуючись ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності с непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.380 ЦК України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.
Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушувати його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Керуючись ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Частиною 2 ст. 107 ЖК України, передбачено, що у разі вибуття на постійне проживання в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, особа, яка вибула, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
Абзацом 2 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сімї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).
Як вбачається з вище зазначеного, що позивачка в обгрунтування своїх позовних вимог суду надала належні та допустимі докази, які підтверджують, що відповідачі в квартирі, яка належить позивачці не проживають більше пяти років, відповідно їх реєстрація створює незручності власнику квартири тобто позивачці, отже суд прийшов до висновку про підставність позовних вимог та їх задоволення.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 74, 158, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд,-
Позовні вимоги задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4, такими, що втратили право на користування квартирою № 72 по вул. Червоноарміська, 7 «В» в м. Мукачево.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявкою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Р. Іваницький