пр. № 2/759/1660/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Борденюка В.В.,

при секретарі Трегубенку М.В.,

розглянувши відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_1 про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

В судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про закриття провадження у даній цивільній справі, мотивуючи його тим, що з даного предмета спору з тих же самих підстав між тими ж самими сторонами було постановлено рішення Святошинського районного суду м. Києва від 04.05.2012 року, яке набрало законної сили, за змістом якого в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю відмовлено.

Позивач та її представник проти закриття провадження заперечували, вказуючи на те, що вказане судове рішення стосувалось іншого предмета позову.

Заслухавши думку сторін, їх представників, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення даного клопотання і закриття провадження у справі, виходячи із такого.

Зі змісту позовної заяви у даній справі вбачається, що ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання за набувальною давністю права власності на 3/5 частки квартири АДРЕСА_1. Даний позов мотивований тим, що 15 серпня 1996 року відповідачі переїхали із спірної квартири на проживання до іншої квартири по АДРЕСА_2; відтак, позивачка вказує на те, що вона самостійно більше десяти років відкрито проживає у цій квартирі і сплачує усі витрати на її утримання, а відтак в силу положень статті 344 ЦК України вона має право на набуття інших 3/5 її частин у власність за набувальною давністю. Сторони у справі є співвласниками спірної квартири за наслідками її приватизації.

Разом із тим, із матеріалів даної справи вбачається, що рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 4 травня 2012 року у справі №2608/2662/12 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю у задоволенні позову ОСОБА_2 було відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20.06.2012 року рішення Святошинського районного суду м. Києва від 04.05.2012 року було залишено без змін.

Зі змісту наявних у матеріалах справи копій позовної заяви ОСОБА_2 від 20.02.2012 року і вказаних судових рішень вбачається, що предметом заявленого у 2012 році позову була вимога про визнання за ОСОБА_2 права власності за набувальною давністю на 4/5 частин квартири АДРЕСА_1. Зазначений позов також було мотивовано тим, що ОСОБА_2 добросовісно проживає і володіє спірною квартирою протягом 15 років, що на її думку є підставою для задоволення вказаних позовних вимог. У задоволенні зазначених позовних вимог вказаними судовими актами ОСОБА_2 було відмовлено.

Предметом розгляду у межах даної справи за участю тих самих учасників процесу із тим же процесуальним статусом, є позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання за нею за набувальною давністю 3/5 частин квартири АДРЕСА_1.

Однак, правова оцінка даним позовним вимогам уже була надана рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 4 травня 2012 року у справі №2608/2662/12 і ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20.06.2012 року, у яких суди вказали на відсутність підстав для визнання за позивачкою права власності за набувальною давністю спірної квартири з огляду на те, що протягом усього часу користування ОСОБА_2 спірною квартирою їй було відомо про наявність інших співвласників даного нерухомого майна, що виключає можливість застосування статті 344 ЦК України до даного спору і задоволення даного позову.

Відтак, правова оцінка спірних правовідносин сторін у даній справі уже була надана судами у ході розгляду іншої цивільної справи позовного провадження, оскільки відмова у позові ОСОБА_2 у визнанні за нею права власності за набувальною давністю на 4/5 частин квартири АДРЕСА_1 охоплює і вимоги даного позову про визнання права власності за набувальною давністю за таких же підставна 3/5 частин квартири АДРЕСА_1.

Крім того, суд звертає увагу на те, що зменшення позовних вимог нового позову не зумовлює відмінного характеру його вимог від аналогічного позову, що уже був предметом розгляду судами у іншій цивільній справі.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводи спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Викладене свідчить про необхідність закриття провадження у даній справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 205 ЦПК України.

Керуючись ст. 168; п. 2, ч. 1, ст. 205 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів після її проголошення через Святошинський районний суд м. Києва.

Суддя :