АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/861/15 Головуючий 1-ї інстанції Цвіра Д.М.
Категорія: право власності
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Довгаль А.П.

суддів - Коваленко І.П., Коровіна С.Г.

при секретарі - Щегельському Д.О.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Житлового кооперативу "Роща-5" про визнання права власності в порядку набувальної давності, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Житлового кооперативу "Роща-5" (надалі - ЖК "Роща-5"), в якому просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на однокімнатну квартиру НОМЕР_1, загальною площею 31,7кв.м, житловою площею 16,6кв.м, що знаходиться в будинку, належному ЖК "Роща-5" та розташованому за адресою: АДРЕСА_1.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що вона разом з матір'ю ОСОБА_2, починаючи з 1999 року мешкали у вищезазначеній квартирі. Ця квартира була надана її матері на підставі рішення загальних зборів житлового кооперативу, ключі від квартири для вселення видавав голова правління кооперативу. Протягом 12 років вони відкрито користувалися цією квартирою, регулярно сплачували усі комунальні платежі. Але, 04.11.2011року голова ЖК "Роща-5" надав листа, в якому наполягав звільнити спірну квартиру протягом 10-ти днів та передати ключі правлінню кооперативу. Встановлювати причини виникнення такого листа у позивача не було часу, оскільки її мати на той час тяжко хворіла та згодом - ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. У подальшому, а саме 29.06.2012року позивачу стало відомо, що Дзержинським РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області порушена кримінальна справа відносно невідомих їй осіб, які шахрайським шляхом намагалися заволодіти цією квартирою. Позивач вважає, що на підставі ст.344 ЦК України за нею повинно бути визнано право власності на вказану квартиру.

У судовому засіданні суду першої інстанції позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 заявлені вимоги підтримали і просили їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача - голова правління ЖК "Роща-5" Шульга О.М. просив розглядати справу в їх відсутність, з урахуванням наданих письмових пояснень.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2014 року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити у справі нове рішення, яким задовольнити її позов, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, на неповне з'ясування обставин справи та на неналежну оцінку наданим доказам.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення, апеляційний суд з'ясовує чи були враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти); якими доказами мотивовано рішення, належними чи допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримані та правильно застосовані норми матеріального й процесуального права.

Судовим розглядом встановлено, що юридична особа - ЖК "Роща-5" зареєстровано у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, місце знаходження юридичної особи: АДРЕСА_1, головою цього кооперативу є ОСОБА_4.

Раніше позивач мешкала в квартирі НОМЕР_2 цього ж будинку разом зі своїми батьками - матір'ю ОСОБА_2 та батьком ОСОБА_5, а членом житлового кооперативу являлася мати останнього. У подальшому, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було розірвано.

Згідно даних паспорту на ім'я позивача ОСОБА_1, серії НОМЕР_3, виданого 09.06.2003року МВМ Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, вона з 09.06.2003року зареєстрована в квартирі НОМЕР_2, що знаходиться в цьому ж будинку - АДРЕСА_1.

Із довідки Комунального підприємства"Харківське міське бюро технічної інвентаризації" З-з №23-92718 від 30.11.2011року вбачається, що право власності на квартиру НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 по теперішній час зареєстровано за - ОСОБА_7 на підставі дублікату довідки ЖБК "Роща-5" від 17.08.1993року.

Власник квартири НОМЕР_1 ОСОБА_7 помер - ІНФОРМАЦІЯ_2. Даних про прийняття будь-ким спадщини після його смерті матеріали не містять.

Звільнену квартира НОМЕР_1 у 2000 році мати позивача - ОСОБА_2, яка на той час знаходилася з ОСОБА_5 у процесі розірвання шлюбу, зайняла без будь-яких правових підстав, оскільки ніяких доказів, що це житлове приміщення їй надавалось зі згоди членів житлового кооперативу на підставі прийнятого ними рішення у матеріалах справи відсутні. Проживаючи у спірній квартирі, ОСОБА_2 сплачувала деякі комунальні послуги, про що свідчать платіжні квитанції.

У подальшому, відповідно до протоколу зборів членів правління ЖК "Роща-5" від 01.11.2011року ОСОБА_2 заявлено в 10-денний строк звільнити квартиру НОМЕР_1 та сплатити заборгованість за комунальні послуги і передати ключі від квартири голові правліня.

Мати позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом також було встановлено, що стосовно цієї квартири існував спір у суді. Так, заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11.05.2012року будо встановлено факт, що ОСОБА_7 та ОСОБА_9 проживали однією сім'єю з 1992року, і що остання перебувала у нього на утриманні більше одного року до його смерті, та визнано за ОСОБА_10 право власності на квартиру НОМЕР_1 у будинку АДРЕСА_1. Пізніше, ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 11.09.2012року вказане заочне рішення скасовано, справу внесено на новий розгляд в судове засідання та ухвалою цього ж суду від 04.12.2012року позов ОСОБА_10 залишено без розгляду. Окрім того, ОСОБА_10, отримавши вищезазначене заочне рішення, за нотаріально посвідченим договором купівлі - продажу від 24.07.2012року, продала ОСОБА_12 (до шлюбу ОСОБА_12) спірну квартиру, однак право власності остання за собою не зареєструвала, оскільки державний реєстратор відмовив їй проведенні такої реєстрації.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюються законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Оскільки ЦК України в редакції 2003 року набрав чинності з 1 січня 2004 року, норми ст.344 України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року, а отже визнати право власності за набувальною давністю суд може не раніше 1 січня 2011 року.

Згідно роз'яснень, які містяться в п.11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ " Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав від 07.02.2014року №5, враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).

Крім того, при вирішенні питання про право власності в силу набувальної давності, задоволення вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підстав ст.344 можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння; за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Спірна квартира знаходиться в будинку, який належить Житловому кооперативу "Роща-5", тому всі питання, які стосуються надання житлової площі у звільненій квартирі при відсутності спадкоємців її колишнього власника, повинні вирішуватися відповідно до положень Статуту житлового кооперативу.

Враховуючи встановлені у справі обставини, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відсутність законних підстав для визнання за позивачем права власності на спірну квартиру за набувальною давністю.

З огляду на викладене, при прийнятті рішення суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства і насамперед ст.ст. 10, 60, 213, 214, 215 ЦПК України щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи відповідно до вимог закону, та дав правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам,в тому числі поясненням свідків, через що його рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суттєвими не являються і не дають колегії суддів підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції, яке ухвалено з дотриманням вимог закону.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.1), 308, 313, 314ч.1п.1), 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -