РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/6612/14-ц

2/643/134/15

30.01.2015 року Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Майстренко О.М. при секретарі Росликовій Н.В. розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ОТП Факторинг Україна», приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, 3-тя особа: Московський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати виконавчий напис № 4919, виданий 17.07.2013 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, таким, що не підлягає виконанню. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та пояснив, що 17 липня 2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 було здійснено виконавчий напис № 4919 на договорі іпотеки від 19.07.2006 року, укладений між позивачем та АКБ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого стало ЗАТ «ОТП Банк», в свою чергу правонаступником якого стало ПАТ «ОТП Банк», посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим номером 4442. Право вимоги за зазначеним договором іпотеки на підставі ст.512-516 Цивільного кодексу України було придбано Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» за договором про відступлення права вимоги від 27.05.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 за реєстром № 3555. Предметом іпотеки за договором є квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначеним договором іпотеки було забезпечено кредитний договір від 19 липня 2006 року №ML 700/574/2006 між позивачем та АКБ «Райффайзенбанк Україна», право вимоги за яким на час розгляду справи перейшло до ТОВ «ОТП Факторинг Україна», на суму 25000 доларів США з фіксованою процентною ставкою 10,5% річних. Дата остаточного повернення кредиту - 19 липня 2021 року. Цільове використання кредиту - придбання нерухомого майна.

Позивач неодноразово зверталася до відповідача щодо реструктуризації кредиту на час тимчасової неспроможності по сплаті процентів по кредиту, але відповідач безпідставно відмовляв позивачу в реструктуризації.

У березні 2014 р. державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції почали вчинятися виконавчі дії в рамках відкритого виконавчого провадження на підставі виконавчого напису №4919 від 17.07.2013 р., виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 за заявою ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Відповідно до виконавчого напису запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно, а саме квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, що належить позивачу на праві власності, в рахунок погашення заборгованості перед відповідачем ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у розмірі 10 676,58 доларів США, що за курсом НБУ станом на 17.07.2013 становить 85 337,90 гривень та 1700 гривень, а всього у гривневому еквіваленті 87 037,03 гривень.

Виконавчий напис вчинено з порушенням вимог законодавства України, що діяло на момент його вчинення.

Представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача: ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, надав копію досудової вимоги та копію опису вкладення в цінний лист, зазначив, що нотаріус при вчиненні звернення стягнення на предмет іпотеки не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку.

Відповідач: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, до суду надіслала заперечення проти позову та просила розглядати справу за її відсутності, суд розглядає позов за матеріалами справи.

3-тя особа: Московський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, вислухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 19 липня 2006 року було укладено кредитний договір №ML 700/574/2006 між позивачем та АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого стало ЗАТ «ОТП Банк», в подальшому - ПАТ «ОТП Банк», а в подальшому право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на підставі договору відступлення права вимоги від 27.05.2011. За умовами кредитного договору позивачу було надано кредит на суму 25000 доларів США з фіксованою процентною ставкою 10,5% річних. Дата остаточного повернення кредиту - 19 липня 2021 року. Цільове використання кредиту - придбання нерухомого майна.

Кредит був забезпечений іпотекою - договір іпотеки №PML 700/574/2006 від 19.07.2006р. Предметом іпотеки за договором є квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

У березні 2014 р. державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції почали вчинятися виконавчі дії в рамках відкритого виконавчого провадження на підставі виконавчого напису №4919 від 17.07.2013 р., виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 за заявою ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Відповідно до виконавчого напису запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно, а саме квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, що належить позивачу на праві власності, в рахунок погашення заборгованості перед відповідачем ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у розмірі 10 676,58 доларів США, що за курсом НБУ станом на 17.07.2013 становить 85 337,90 гривень та 1700 гривень, а всього у гривневому еквіваленті 87 037,03 гривень.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п.1.1. Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Згідно з п. 3.1. гл. 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Так, згідно з Переліком, для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат», пункту 1.2 гл. 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та підпункту «б» частини 2 пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

В той же час, виходячи з матеріалів справи, єдиним документом на підставі якого нотаріусом зроблено висновок про розмір заборгованості є розрахунок, підготовлений працівниками банку, який не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог. Крім того, розрахунок заборгованості позивача надається станом на 16.05.2013, в той час як виконавчий напис було вчинено 17.07.2013. В самому виконавчому написі також допущена помилка у розрахунку суми заборгованості - загальна сума вимог, для задоволення яких запропоновано звернути стягнення, не дорівнює арифметичній сумі складових цієї суми.

Таким чином, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за цим написом та у безспірності характеру правовідносин сторін.

Відповідно до пункту 2.3 глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень.

Вищевказану вимогу Позивач не отримував, хоча Відповідач стверджував, що така вимога направлялась та надав копію опису вкладення в цінний лист, достовірність якого викликала сумніви через недотримання вимог щодо оформлення такого документа. Для перевірки існування вказаної обставини судом було задоволено клопотання позивача та ухвалено зобов'язати ТОВ «ОТП Факторинг Україна» надати для ознайомлення оригінал опису вкладення в цінний лист від 02 червня 2013 року, а також надати для ознайомлення оригінал або належним чином завірену копію поштового чека, який підтверджує відправлення вимоги Позивачу.

Незважаючи на вимогу суду, відповідачем не було надано для ознайомлення вказані документи, а відповідно до листа УДППЗ «Укрпошта», на сьогодні вказане підприємство не має технічної можливості провести перевірку пересилання вказаного листа.

Виходячи з вищенаведеного, факт одержання позивачем письмової вимоги залишився недоведеним, нотаріусом його не було перевірено належним чином, а тому нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис.

Відповідно до положень статті 13-1 Закону України «Про нотаріат» нотаріус не вправі здійснювати нотаріальну діяльність за межами свого нотаріального округу, за винятком заміщення інших нотаріусів у випадках, передбачених цим Законом. Нотаріальні округи визначаються відповідно до адміністративно-територіального устрою України. У містах з районним поділом округом діяльності нотаріуса є вся територія міста.

Відтак, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 не мала повноважень вчиняти нотаріальні дії щодо іпотечного майна на території м. Харків, оскільки це виходить за межі її нотаріального округу.

Таким чином, у ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не було дотримано умов для звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису на свою користь, а приватний нотаріус ОСОБА_2 в порушення вказаних норм права без правових підстав вчинив зазначений виконавчий напис, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись Законом України «Про нотаріат», Законом України «Про іпотеку», Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, ст.ст. 10, 30, 60, 212, 213-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати виконавчий напис № 4919, вчинений 17 липня 2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, таким, що не підлягає виконанню.

На рішення суду може бути подана апеляція протягом 10 днів.

Суддя: