Справа № 521/6493/15-ц
№пров.2в/521/10/15
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 травня 2014 року суддя Малиновського районного суду м. Одеси Буран О.М., при секретарі Янкул Г.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Іллічівської районної адміністрації про визнання договору купівлі-продажу дійсним, суд

ВСТАНОВИВ:

Заявник, ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про зняття арешту з 360/1000 квартири АДРЕСА_1, накладений ухвалою від 30.04.2002 року по справі №2-1057/03 Іллічівського районного суду м.Одеси (суддя Кічмаренко С.М.).

Згідно довідки №6863/15-вих/ щодо обліково-статистичних даних архіву Малиновського районного суду м.Одеси від 30.03.2015 року за 2003 рік, цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Іллічівської районної адміністрації про визнання договору купівлі-продажу дійсним - зареєстрована. Проте відповідно до наказу Державної судової адміністрації України від 11.02.2010 року №22 «Про затвердження переліку судових справ і документів, що утворюються в діяльності суду із зазначенням строків зберігання», справу знищено.

Враховуючи, що заявник не була стороною по справі, у межах якої було вжито заходів забезпечення позову, ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 15 квітня 2015 року (суддя Буран О.М..), за власною ініціативою, було відновлено втрачене судове провадження у частині накладання арешту на 360/1000 квартири АДРЕСА_1, накладеного ухвалою Іллічівського районного суду м.Одеси (суддя Кічмаренко С.М.) від 30.04.2002 року в межах розгляду цивільної справи №2-1057/03 за позовом ОСОБА_2 до Іллічівської районної адміністрації про визнання договору купівлі-продажу дійсним.

У судовому засіданні ОСОБА_1 обставини, викладені у заяві підтримала, просила суд заяву задовольнити.

Суд, дослідивши наявні докази у їх сукупності, вважає, що вимоги заявника, ОСОБА_3 обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у 2002-2003 році Іллічівським районним судом розглядалася справа №2-1057/03 за позовом ОСОБА_2 до Іллічівської районної адміністрації про визнання договору купівлі-продажу дійсним, за позовом ОСОБА_4 Етли Олександрвіни до ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання договору дарування недійсним, визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом.

Ухвалою Іллічівського районного суду м.Одеси (суддя Кічмаренко С.М.) від 30.04.2002 року в межах розгляду цивільної справи №2-1057/03 за позовом ОСОБА_2 до Іллічівської районної адміністрації про визнання договору купівлі-продажу дійсним, судом було накладено арешт на 360/1000 квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою від 03.07.2003року судом було затверджено між сторонами мирову угоду. Ухвала набрала законної сили.

Судом встановлено, що 11 лютого 1985 року ОСОБА_6 ( дівоче прізвище ОСОБА_1) ОСОБА_7 було видано ордер №121, Серії ЛР на квартиру АДРЕСА_1.

Згідно Свідоцтва про розірвання шлюбу від 11.11.1997 року, актовий запис №784, шлюб, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 було розірвано 31.10.1997 року. Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_8 залишилось «Хлібопашенко».

Згідно Розпорядження органу приватизації №140576 від 28.12.1998 року, на ім.*я ОСОБА_6 було видано Свідоцтво про право власності на 360/1000 квартири АДРЕСА_1. 02.01.1999року між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 було укладено договір дарування на 360/1000 квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 24.04.2002 року, Розпорядження органу приватизації №140576 від 28.12.1998 року, відповідно до якого на ім.*я ОСОБА_6 було видано Свідоцтво про право власності на 360/1000 квартири АДРЕСА_1 - було визнано недійсним. Договір дарування від 02.01.1999року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 на 360/1000 квартири АДРЕСА_1 було визнано недійсним. Рішення набрало законної сили 27.05.2002 року.

Згідно довідки, форми №1 від 02.04.2015 року за №1556, з реєстраційного обліку за адресою: м.Одеса, вул.. Днепропетровська дорога, буд. №94, кв.№218, ОСОБА_9 було знято 17.01.2003 року, колишнього чоловіка заявника, ОСОБА_6, було знято 06.02.2008 року.

Таким чином, на теперішній час, наявність арешту на 360/1000 квартири АДРЕСА_1, накладеного, як на власність ОСОБА_9 безпідставна та цілком порушує права основного квартиронаймача, ОСОБА_1

Відповідно до ч.6 ст.154 ЦПК України, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили.

Наявність вказаних обставин перешкоджає заявнику, ОСОБА_1 отримати правовстановлюючі документи на спірну квартиру.

Враховуючи викладені обставини, у звязку з тим, що існує вірогідність порушення прав та інтересів заявника, заявлені вимоги про скасування заходів забезпечення позову є обґрунтованими та обєктивно необхідними, тому суд вважає за необхідне задовольнити заяву про скасування заходів забезпечення позову, скасувати ухвалу по справі №2-1057/03 Іллічівського районного суду м.Одеси (суддя Кічмаренко С.М.) від 30.04.2002 року та зняти арешт з 360/1000 квартири АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 11, 60, 153, 154 ЦПК України, п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006р. №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» , суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Увалу Іллічівського районного суду м.Одеси (суддя Кічмаренко С.М.) від 30.04.2002 року по справі №2-1057/03 скасувати.

Зняти арешт з 360/1000 квартири АДРЕСА_1.

Копію ухвали направити до до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (65012, м.Одеса. вул. Старицького, 10А).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 5 денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя: О.М. Буран