ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 2/753/532/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі ДЕАК Ю.В.

за участю

позивача, відповідача за зустрічним позовом

ОСОБА_1;

представника позивача, відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2;

відповідача, позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності та за зустрічним позовом про визнання майна об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та його поділ

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_3) про визнання права власності.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що з 26 листопада 1994 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу вони мають двох дітей, зокрема повнолітню доньку ОСОБА_4, та неповнолітнього сина - ОСОБА_5. Оскільки сторони не дійшли згоди стосовно користування та розпорядження набутою під час шлюбу квартирою АДРЕСА_1, позивач звернувся з вимогою про визнання на неї права спільної сумісної власності в рівних частках по 1/2 за кожним.

Ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні.

В судовому засіданні відповідач звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання майна об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та його поділ, оскільки сторони не дійшли згоди щодо користування ним.

Зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що окрім зазначеної у первісному позові квартири, до набутого під час шлюбних відносин майна також відносяться автомобіль Mercedes-Benz Vito 111CDI, 2008 року випуску, земельна ділянка площею 0,3302 га, яка розташована: АДРЕСА_3, кадастровий №:01:011:0030, а також грошові кошти, що знаходяться на рахунках відповідача за зустрічним позовом в ПАТ "Приватбанк" станом на 05.09.2014 року.

Посилаючись на те, що у спірній квартирі вона проживає разом з дітьми, іншого житла не мають, позивач за зустрічним позовом просить визнати вказане майно об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та розподілити його, визнавши за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1, за відповідачем - на автомобіль Mercedes-Benz Vito 111CDI, 2008 року випуску, та земельну ділянку по АДРЕСА_3, а 1/2 залишку грошових коштів на рахунках відповідача у ПАТ "Приватбанк" станом на 05 вересня 2014 року стягнути на її користь.

Ухвалою суду прийнято зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна до спільного розгляду з первісним позовом.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом та його представник підтримали позовні вимоги, вважали їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Проти задоволення зустрічних позовних вимог заперечували в частині поділу автомобіля Mercedes-Benz Vito 111CDI, 2008 року випуску, вказавши, що даний автомобіль відчужений та не перебуває у його власності, а земельна ділянка є його особистим майном, оскільки набута у спадщину, проте під час виступу у судових дебатах не заперечував проти поділу також і земельної ділянки. Стосовно вимог про стягнення на користь позивача 1/2 залишку грошових коштів, наявних на рахунках у ПАТ "Приватбанк" станом на 05 вересня 2014 року, не заперечували проти такого поділу.

Відповідач за первісним позовом у судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог за цим позовом та просила задовольнити її зустрічні позовні вимоги в повному обсязі.

Суд, вислухавши у відбувшихся судових засіданнях пояснення сторін та їх представників, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом 26 листопада 1994 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який був зареєстрований Центральним міжрайонним управлінням реєстрації шлюбів м. Києва, актовий запис №2658. Від даного шлюбу мають повнолітню доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також неповнолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 05 вересня 2014 року шлюб між сторонами розірвано.

Судом також встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу майнових прав №16-2044/к1538 від 17.11.2011 року та Акту прийому-передачі майнових прав на квартиру від 01.12.2011 року, під час перебування у шлюбі сторонами придбано нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 97,60 кв.м., жилою - 52,70 кв.м., власником якої є ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 20.01.2012 року.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №608853 від 27 вересня 2007 року ОСОБА_1 під час перебування у шлюбних відносинах набуто у власність земельну ділянку площею 0,3302 га, яка розташована: АДРЕСА_3, кадастровий №:01:011:0030, а також 17 листопада 2011 року автомобіль Mercedes-Benz Vito 111CDI, 2008 року випуску, який в подальшому, а саме 29 липня 2014 року, ним був відчужений на підставі довідки-рахунку №ВІА696144 від 29.07.2014 року ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та реєстраційною карткою цього транспортного засобу згідно даних автоматизованої інформаційно-пошукової системи УДАІ міста Києва, НАІС ДДАІ МВС України.

Окрім того, на рахунках відкритих ОСОБА_1 у ПАТ "Приватбанк" станом на день розірвання шлюбу - 05.09.2014 року знаходились грошові кошти у загальній сумі 167,96 грн., зокрема на рахунку НОМЕР_3 - 50 грн., а на рахунку НОМЕР_4 - 117,96 грн., що підтверджується виписками по зазначених рахунках.

У відповідності зі ст. 60 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст. 61 СК України передбачено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Оскільки зазначене майно, а саме: квартира АДРЕСА_1, земельна ділянка площею 0,3302 га, яка розташована: АДРЕСА_3, кадастровий №:01:011:0030, автомобіль Mercedes-Benz Vito 111CDI, 2008 року випуску та наявні на рахунках у ПАТ "Приватбанк" грошові кошти, набуте сторонами за час шлюбу, а отже є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя відповідно до Закону, а тому зустрічні позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 372 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Позивач за зустрічним позовом просить суд при поділі спірного майна визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1, а відповідачу за цим позовом виділити у власність автомобіль Mercedes-Benz Vito 111CDI, 2008 року випуску та земельну ділянку площею 0,3302 га, яка розташована: АДРЕСА_3, кадастровий №:01:011:0030, а також стягнути на її користь 1/2 залишку грошових коштів, наявних на рахунках у ПАТ "Приватбанк" станом на 05 вересня 2014 року.

Однак, відповідно до вимог частини 2 ст. 70 СК України при вирішенні спору про поділ майна, суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. А за змістом ч. 3 цієї статті за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Крім того, у п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" (далі по тексту - постанова Верховного Суду України), роз'яснено, що при вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК України).

Пунктом 22 зазначеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України встановлено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК та ст. 372 ЦК.

Тобто, законом передбачено, що відступлення від засад рівності часток подружжя при поділі майна можливе тільки у виключних випадках, а посилання позивача на вищевказані обставини такими не є, оскільки з матеріалів не вбачається обставин, що мають істотне значення, котрі є підставою для відступлення від засади рівності часток подружжя. Зокрема, відсутні докази про те, що один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, тощо.

Крім того, визначена позивачем за зустрічним позовом вартість спірного майна не може бути належним та допустимим доказом, оскільки не підтверджена документально, а домовленості щодо неї сторонами не досягнуто.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 3 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Таким чином, враховуючи, що набуті сторонами в період шлюбу та ведення спільного господарства квартира АДРЕСА_1, земельна ділянка площею 0,3302 га, яка розташована: АДРЕСА_3, кадастровий №:01:011:0030, а також наявні на рахунках у ПАТ "Приватбанк" грошові кошти у загальній сумі 167,96 грн. є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, домовленостей між сторонами для їх відповідного поділу не досягнуто та доказів про наявність підстав для відступлення від засад рівності часток подружжя позивачем не надано, суд дійшов висновку про поділ зазначеного майна між сторонами виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, визнавши за позивачем і відповідачем право власності на квартиру та земельну ділянку за кожним на 1/2 їх частини, а також щодо стягнення з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за цим позовом 1/2 залишку грошових коштів, наявних на рахунках у ПАТ "Приватбанк" станом на 05 вересня 2014 року, у сумі 83,98 (25 + 58,98) грн.

Судом не приймаються до уваги посилання відповідача за зустрічним позовом та його представника щодо отримання спірної земельної ділянки у спадок, оскільки належних та допустимих доказів зазанченого не надано, а наявні у матеріалах справи довідки сільської ради не є такими.

Стосовно поділу між сторонами автомобіля Mercedes-Benz Vito 111CDI, 2008 року випуску, який є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, суд відмовляє у задоволення даної вимоги, оскільки вказаний автомобіль був відчужений відповідачем за зустрічним позовом на підставі довідки-рахунку №ВІА696144 від 29.07.2014 року та не перебуває у його власності.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. 372 Цивільного кодексу України, ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України, стст. 60, 61, 69, 70, 71 Сімейного кодексу України, стст. 57, 58, 60, 61, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за первісним позовом задовольнити повністю.

Позовні вимоги за зустрічним позовом задовольнити частково.

Поділити майно, що є об'єктом спільної сумісної власності, зокрема квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 97,60 кв.м., жилою - 52,70 кв.м., земельну ділянку площею 0,3302 га, яка розташована: АДРЕСА_3, кадастровий №:01:011:0030, та грошові кошти на рахунках у ПАТ КБ "Приватбанк" НОМЕР_3 у розмірі 50 грн. і НОМЕР_4 у розмірі 117,96 грн. між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 наступним чином:

визнавши право власності за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3; зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2; індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 97,60 кв.м., жилою - 52,70 кв.м., та 1/2 частини земельної ділянки площею 0,3302 га, яка розташована: АДРЕСА_3, кадастровий №:01:011:0030,

визнавши право власності за ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1; індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 97,60 кв.м., жилою - 52,70 кв.м., та 1/2 частини земельної ділянки площею 0,3302 га, яка розташована: АДРЕСА_3, кадастровий №:01:011:0030;

стягнувши з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2; індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1; індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_2) грошові кошти у розмірі 83,98 (25 + 58,98) грн., які перебували на рахунках у ПАТ КБ "Приватбанк" за станом на 05.09.2014 року.

У задоволенні решти позовних вимог за зустрічним позовом - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2; індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1; індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_2) витрати по сплаті судового збору в сумі 3 654 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1; індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2; індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1) витрати по сплаті судового збору в сумі 3 654 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.