справа № 156/105/15-ц
Номер провадження: 2/156/55/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2015 року смт. Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Нєвєрова І.М.

за участю секретаря Киці Л.Ф.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Іваничі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, на протязі останніх місяців взаємовідносини між ними почали погіршуватися, виникали непорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, сімейні обов'язки по веденню домашнього господарства та виховання дітей. . Протягом кількох місяців проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, спільно господарства не ведуть. Позивач відновлювати подружні стосунки не бажає, вважає, що їх сім'я фактично розпалася, подальше спільне життя неможливе . Тому просить шлюб розірвати, дочок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишити проживати з нею та на її утриманні.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечив відносно розірвання шлюбу та залишення проживання дочки ОСОБА_4 з позивачем. Однак, просить старшу дочку ОСОБА_3 залишити проживати з ним, оскільки у дочки склалася особиста прихильність до нього . Він являється приватним підприємцем, отримує дохід, а тому має можливість її утримувати і бажає про нею піклуватися як батько.

Позивач в ході розгляду справи уточнила свої позовні вимоги, просить шлюб розірвати , меншу дочку ОСОБА_4 залишити проживати з нею та на її утриманні. Не заперечила відносно того, щоб старшу дочку ОСОБА_3 залишити проживати з відповідачем.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, думку неповнолітньої ОСОБА_3 відносно того, що бажає залишитися проживати з батьком ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 12 жовтня 1997 року в Старолішнянській сільській раді Іваничівського району Волинської області, актовий запис № 8 , що підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_1 ( а.с. 4). Від спільного проживання у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3, а ІНФОРМАЦІЯ_2 - дочка ОСОБА_4.

Сімейне життя у сторін не склалося, протягом останніх кількох місяців спільно не проживають, господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, їх відновлення не бажають, тобто шлюб носить лише формальний характер.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі як подружжя, та вказує на те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що є підставою для його розірвання.

Таким чином, шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Відносно питання про визначення місця проживання дітей, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками , проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у вихованні дитини, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини , яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Суд, оглянувши матеріали справи, враховуючи характеризуючі дані про позивача та відповідача, зокрема, що кожен з них працює, має задовільні умови проживання, думку неповнолітньої ОСОБА_3, яка виявила бажання проживати з батьком , приходить до висновку, що дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, слід залишити проживати та на утриманні відповідача ОСОБА_2, а дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 , - позивача ОСОБА_1, оскільки батьки досягли спільної згоди відносно її місця проживання і це не суперечить бажанню дітей.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212 - 215 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 110, 112 , 160 СК України , суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 12 жовтня 1997 року в Старолішнянській сільській раді Іваничівського району Волинської області, актовий запис № 8.

Дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати з відповідачем ОСОБА_2 та на його утриманні.

Дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишити проживати з позивачем ОСОБА_1 та на її утриманні.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Іваничівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий /підпис/ І.М.Нєвєров

З оригіналом згідно

Суддя І.М.Нєвєров