Справа № 161/3616/15-ц
Провадження № 2/161/1778/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

11 червня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

при секретарі Шандерик В.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовні вимоги мотивує тим, що 28.02.2014 року між ним та ОСОБА_3 був укладений договір позики, згідно умов якого він передав останньому кошти в розмірі 385000,00 грн., що на день укладення договору відповідало еквіваленту 35000 доларів США.

При цьому, п. 2 договору вони погодили, що позика є оплатною і розмір відсотків за користування коштами становить 7% щомісяця від суми позики.

З метою забезпечення виконання зобовязань за договором позики між ним та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки, за яким відповідач надав в іпотеку квартиру АДРЕСА_1, що належить іпотекодавцю на праві приватної власності.

Вказує, що додатковою угодою №1 від 05.05.2014 року до договору позики від 28.02.2014 року, п. 1 та п.2 викладено в іншій редакції, відповідно до яких продовжено термін повернення позики до 28 червня 2014 року та продовжено термін нарахування відсотків за користування коштами.

Однак, відповідач свої зобовязання за договором позики не виконує і у нього утворилась заборгованість в розмірі 1365259 грн.

В звязку з чим, просить суд в рахунок погашення заборгованості за договором позики в розмірі 1365259 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру144 по вул. Рівненській, 127 в м. Луцьку шляхом передачі її у його власність, а також визнати за ним право власності на вказану квартиру.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у заяві та просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи через судове оголошення в пресі. А тому суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідачів в порядку ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Судом встановлено, що 28.02.2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір позики, згідно умов якого позикодавець передав позичальнику кошти в розмірі 385000,00 грн., що на день укладення договору відповідало еквіваленту 35000 доларів США (а.с. 5).

При цьому, п. 2 договору сторони погодили, що позика є оплатною і розмір відсотків за користування коштами становить 7% щомісяця від суми позики (а.с. 5).

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що на момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті ОСОБА_3 в порушення вимог ст. 1046 Цивільного кодексу України кошти за договором позики не повернув.

Згідно представленого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача станом на 06.03.2015 року за договором позики складає 1365259 грн. (а.с. 3).

З метою забезпечення виконання зобовязань за договором позики між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки, за яким відповідач надав в іпотеку квартиру АДРЕСА_1, що належить іпотекодавцю на праві приватної власності.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до договору іпотеки, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку порушення іпотекодавцем термінів виконання якого-небудь із зобовязань по кредитному договору.

Згідно з ч. І ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

При цьому, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Отже, як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, а тому вимога позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки є підставна і підлягає до задоволення в повному обсязі.

Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 3654,00 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 209, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 509, 510, 526, 629, 1046 ЦК України, ст. ст. 12, 33, 37, 38 Закону України «Про іпотеку», суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за договором позики від 28.02.2014 року в розмірі 1365259 (один мільйон триста шістдесят пять тисяч двісті пятдесят девять) грн. звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру, яка розташована за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Рівненська, 127/44 та належить на праві власності ОСОБА_3 шляхом передачі її у власність ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 71,4 кв.м., житловою площею 36,6 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) грн.. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк