№ 308/7614/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого: Івашковича І.І.

при секретарі: Гайданка Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Ужгородської міської ради, Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, третя особа Управління Державної казначейськаої служби України в м. Ужгороді про стягнення безпідставно набутих коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд із даним позовом посилаючись на те, що 5 лютого 2008 року рішенням №621 ІV сесії У скликання Ужгородської міської ради їй було надано у приватну власність земельну ділянку в районі вул. Запорізькій в м. Ужгороді, площею 0,0640 га поз.33.

З метою оформлення державного акту на право власності на вказану земельну ділянку в Ужгородській міській раді їй повідомили, що у відповідності до рішення Ужгородської міської ради №99 від 23.11.2006 року «Про умови надання земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва», зі змінами, внесеними рішенням Ужгородської міської ради від 21.02.2007 №245 «Про зміни до рішення ІУ сесії міськради V скликання від 23.11.2006 №99», вона повинна сплатити кошти на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури до цільового фонду соціально-економічного розвитку міста з розрахунку 25 грн. за 1 квадратний метр протягом 30 днів з моменту підпису рішення сесії міським головою та надати розрахунок внесення коштів з платіжними реквізитам. Також повідомили, що у разі несплати вказаної суми та ненадання копії квитанції, у оформленні та видачі державного акту на право власності на земельну ділянку їй буде відмовлено, а прийняте рішення про виділення земельної ділянки втратить чинність.

25 червня 2008 року ОСОБА_1 через філію ТОВ «Укрпромбанк» було перераховано суму 16 000,00 грн, з призначенням платежу «оплата згідно рішення сесії за землю» , що підтверджується квитанцією №12.

В розрахунку внесення коштів на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Ужгорода було зазначено, що оплата проводиться згідно рішення ІV сесії V скликання №245 від 21.02.07. та ІV сесії V скликання №99 від 23.11.2006р.

Рішення №99 від 23.11.2006р. сесії Ужгородської міської ради, носило зобов'язальний характер, де зокрема, п.3 Рішення вимагалось, що «у разі невиконання цих умов, рішення про надання земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва втрачає чинність».

Тобто цим пунктом відповідач зобов'язував отримувачів земельних ділянок перераховувати кошти в примусовому порядку (Рішення №245 від 21.02.2007р. тільки вносилися зміни у Рішення №99.)

10 травня 2014 року позивачу стало відомо, що постановою Ужгородського міськрайонного суду від 07.04.2009 р. (яка набрала законної сили 19 листопада 2013 року після другої апеляційної скарги відповідача), визнано незаконним та скасовано рішення Ужгородської міської ради № 99 від 23.11.2006р . "Про умови надання земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва" яким встановлені обов'язкові умови при вирішенні питань про надання у приватну власність громадянам земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва.

Даною постановою встановлено, що всі питання, пов'язані з виготовленням будьяких технічних умов будівництва житлового будинку на земельній ділянці та пов'язані з цим витрати, в т.ч. і сплата коштів замовників, що залучаються для розвитку інженернотранспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів згідно постанови КМ України «Про встановлення граничного розміру коштів замовників, що залучаються для розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів» від 24.01.2007 р. №40, повинні вирішуватися вже після отримання у власність земельної ділянки, а не при вирішенні питання її надання.

Посилається на положення ч.3 ст. 61 ЦПК України, якими визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті ж самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, стверджує, що Ужгородська міська рада безпідставно володіла її коштами в сумі 16 000,00 грн і після визнання Рішення №99 від 23.11.2006р . "Про умови надання земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва" незаконним повинна була повернути мені вказані кошти, чого відповідачем не було зроблено і у останнього виникли права вимоги цих коштів.

На підставі викладеного просить стягнути з Ужгородської міської ради за рахунок місцевого бюджету на користь ОСОБА_1 перераховані ОСОБА_1 кошти у розмірі 16 000,00 грн.

Представником позивача подано заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представники відповідачів в судове засідання не зявилися. Із поданих письмових заперечень вбачається, що позовні вимоги вважають безпідставними, оскільки згідно ч.3 п.4 Закону України «Про планування і забудову територій» від 20.04.2000 року №1699-ІІІ, фінансування робіт з планування окремих земельних ділянок, на яких фізичні чи юридичні особи мають намір здійснити нове будівництво, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт обєктів містобудування або впорядкування територій, здійснюється, як правило за рахунок цих осіб.

У містобудівних установах і обмеженнях забудови земельної ділянки згідно з місцевими правилами забудови, містобудівним обґрунтуванням можуть визначатися вимоги щодо відрахування коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту.

Дослідивши матеріали справи, суд констатує наступне.

В судовому засіданні встановлено, що 5 лютого 2008 року рішенням №621 ІV сесії У скликання Ужгородської міської ради ОСОБА_1 було надано у приватну власність земельну ділянку в районі вул. Запорізькій в м. Ужгороді, площею 0,0640 га поз.33.

Відповідно до цього рішення зобов'язано громадян створити товариства забудовників для централізованого розвитку інфраструктури за рахунок коштів забудовників. Зазначено, що «документи, що посвідчують право власності на земельну ділянку, видати членам створеного товариства.»

25 червня 2008 року ОСОБА_1 через філію ТОВ «Укрпромбанк» було перераховано суму 16 000,00 грн, з призначенням платежу «оплата згідно рішення сесії за землю» , що підтверджується квитанцією №12..

В розрахунку внесення коштів на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Ужгорода було зазначено, що оплата проводиться згідно рішення ІV сесії V скликання №245 від 21.02.07. та ІV сесії V скликання №99 від 23.11.2006р.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду від 07.04.2009 р., яка набрала законної сили 19 листопада 2013, визнано незаконним та скасовано рішення Ужгородської міської ради № 99 від 23.11.2006 "Про умови надання земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва", яким встановлені обов'язкові умови при вирішенні питань про надання у приватну власність громадянам земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва.

Даною постановою встановлено, що всі питання, пов'язані з виготовленням будьяких технічних умов будівництва житлового будинку на земельній ділянці та пов'язані з цим витрати, в т.ч. і сплата коштів замовників, що залучаються для розвитку інженернотранспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів згідно постанови КМ України «Про встановлення граничного розміру коштів замовників, що залучаються для розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів» від 24.01.2007 р. №40, повинні вирішуватися вже після отримання у власність земельної ділянки, а не при вирішенні питання її надання.

Постанова Кабінету Міністрів України від 24.01.2007р. № 40 була прийнята на виконання ст. 27 чинного на той час Закону України «Про планування і забудову територій» (втратив чинність на підставі Закону від 17.02.11 №3038-VI).

Законом України «Про планування і забудову територій» у редакції, чинній на час внесення позивачем плати 16 000 грн., у ст. 27 «Вихідні дані для проектування об»єкта містобудування» було передбачено, що у містобудівних умовах і обмеженнях забудови земельної ділянки згідно з місцевими правилами забудови, містобудівним обґрунтуванням можуть визначатися вимоги щодо відрахування коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту. При цьому такі вимоги могли визначатись у містобудівних умовах та обмеженнях забудови земельної ділянки, як складових у вихідних даних для проектування об»єкта будівництва, право на одержання яких передбачалось для особи, яка подала заяву про намір забудови на земельній ділянці, що перебуває у її власності.

Таким чином, чинним законодавством передбачалось право органу місцевого самоврядування визначати вимогу про внесення коштів лише у випадках, якщо відповідна земельна ділянка перебуває у власності забудівника.

Закон України «Про планування і забудову територій» було доповнено новою статтею 27-1 «Пайова участь (внесок) замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту» (згідно з Законом від 16.09.08 №509-VI), за приписами якої встановлено зобов»язання замовника здійснити відрахування коштів до відповідного місцевого бюджету для забезпечення створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури після прийняття об»єкта будівництва в експлуатацію.

Аналогічні положення передбачено і чинним Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» (ст.40).

Таким чином, законодавчо встановлені вимоги щодо внесення до місцевого бюджету коштів на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста на позивача не поширюються.

В порушення вимог чинного законодавства України Ужгородською міською радою позивача зобов»язано сплатити до бюджету м. Ужгород суму 16 000 грн.

Єдиною підставою для отримання відповідачем грошових коштів в сумі 16 000 грн. слугувало рішення Ужгородської міської ради від 23.11.2006. №99, яке в судовому порядку визнано незаконним та скасовано.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст. 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Ужгородська міська рада, як орган місцевого самоврядування, в порушення вимог чинного законодавства України отримала та використовує сплачені позивачем кошти в розмірі 16 000 грн.

Відповідно до ч.1 ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави, зобов»язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов»язана повернути це майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Оскільки Ужгородська міська рада отримала та продовжує використовувати сплачені позивачем кошти без наявності жодних визначених законом підстав, вона в силу вищенаведених конституційних засад та цивільно-правових норм зобов»язана повернути позивачу ці кошти.

Доводи, вказані у письмових запереченнях не спростовують позовних вимог ОСОБА_1

Враховуючи, що позивачем кошти було перераховано на рахунок Ужгородської міської ради, саме із вказаного відповідача, за рахунок коштів місцевого бюджету слід стягнути 16 000 грн.

Виходячи з вищевикладеного слід стягнути 16 000 грн. безпідставно отрианих коштів з Ужгородської міської ради.

У позові до виконавчого комітету Ужгородської міської ради слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10,11,214,215 ЦПК України, ст.ст.12,13,14, 61,1212 ЦК України, суд,-

РІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково .

Стягнути з Ужгородської міської ради Закарпатської області, за рахунок коштів місцевого бюджету на користь ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 суму 16 000,00 грн. безпідставно отриманих коштів.

Стягнути з Ужгородської міської ради на користь ОСОБА_1 243,60 грн. відшкодування витрат по сплаті судового збору.

У позові до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради Закарпатської області - відмовити

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Івашкович І.І.