У х в а л а

іменем україни

13 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Хопти С.Ф.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В., Черненко В.А., Штелик С.П.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Експерт» про визнання договору недійсним та стягнення коштів за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Експерт» на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року,

встановила:

У серпні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визнати недійсним договір від 17 червня 2013 року про надання фінансової послуги, укладений між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «Авто Експерт» (далі - ТОВ «Авто Експерт») та ОСОБА_1; стягнути на свою користь з ТОВ «Авто Експерт» грошові кошти в сумі 9 065 грн 58 коп.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 17 червня 2013 року між ним та ТОВ «Авто Експерт» був укладений договір про надання фінансової послуги, за яким відповідач зобов'язався надати йому послуги програми «Автофінанс» через систему придбання автомобілів у групах. Згідно додатку № 1 до угоди передбачено його право на придбання автомобіля «Деу Нексія» за ціною 77 тис. грн. Ним, на виконання умов договору, сплачено вступний внесок у сумі 7 700 грн та 1 365 грн 58 коп. Проте відповідач умови договору не виконав. Він автомобіль не отримав, а сплатив кошти лише за можливість одержання права на отримання автомобіля, який мав бути наданий за рахунок сплачених ним коштів та залучення відповідачем інших споживачів до такої системи. Зазначав, що вказаний договір був укладений під впливом обману та із застосуванням нечесної підприємницької практики.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 12 серпня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року, позов задоволено.

Визнано недійсним договір № 000351 про надання фінансової послуги, укладений 17 червня 2013 року між ТОВ «Авто Експерт» та ОСОБА_1

Стягнуто з ТОВ «Авто Експерт» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 9 065 грн 58 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ТОВ «Авто Експерт», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив із того, що договір від 17 червня 2013 року є недійсним в силу ст. 215 ЦК України, оскільки при його укладанні позивача було введено в оману щодо умов договору.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції.

Проте погодитись з таким висновком апеляційного суду не можна з наступних підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвала апеляційного суду не відповідає.

Судами установлено, що 17 червня 2013 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Авто Експерт» було укладено договір про надання фінансової послуги, предметом якого є надання учаснику послуг програми «Автофінанс», спрямованих на придбання автомобіля марки «Daewoo Nexia» через механізми надання права на його отримання, передбачені в цій угоді. Відповідно до умов угоди позивачем було сплачено внески на загальну суму 9 065 грн 58 коп.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно чч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені чч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до положень, закріплених у ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», забороняється здійснення нечесної підприємницької практики. Нечесна підприємницька практика включає в себе будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Зокрема, відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 19 цього Закону забороняються як такі, що вводять в оману, утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

Таким чином, Законом України «Про захист прав споживачів» закріплена можливість визнання недійсними правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема, у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми.

При цьому в зазначеному Законі нормативне визначення поняття «пірамідальної схеми» не надано, однак визначені ознаки, які відносять діяльність суб'єкта підприємництва до «пірамідальної схеми».

Результат аналізу п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» дає підстави для висновку, що поняття «пірамідальна схема» у розумінні цієї норми має такі обов'язкові ознаки: а) здійснення сплати за можливість одержання учасником компенсації; б) компенсація надається за рахунок залучення учасником інших споживачів схеми; в) відсутність продажу або споживання товару.

Таким чином, для кваліфікації «пірамідальна схема» необхідна наявність усіх зазначених ознак у сукупності.

Відсутність вищевказаних ознак виключає можливість визнання схеми як «пірамідальної», тобто такої, що порушує норми чинного законодавства України. Так, пірамідальній схемі властива сплата за можливість одержання окремим учасником компенсації, яка повинна надаватися за рахунок залучення цим учасником схеми інших споживачів.

У той же час предметом договору, укладеного в рамках функціонування системи придбання товару в групах «Авто Експерт», є надання учаснику програми адміністративних послуг, у тому числі фінансового характеру, з метою придбання ним товару - автомобіля.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи убачається, що 17 червня 2013 року, під час укладення угоди, ОСОБА_1 отримав примірник угоди та додатки до неї, які містять опис послуг ТОВ «Авто Експерт».

Відповідно до п. 8.1 вищевказаного договору його підписання є підтвердженням факту ознайомлення, розуміння сторонами його умов та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом договору, а також додатків до нього.

Крім того, в Умовах діяльності програми «Автофінанс» (додаток № 2 до договору від 17 червня 2013 року) зазначено, що ОСОБА_1 проінформований про всі можливі витрати у зв'язку з укладанням договору та його виконанням, а також він своїм підписом підтвердив те, що він уважно прочитав та зрозумів зміст договору та додатків до нього, умови договору та додатків йому зрозумілі і він вважає їх справедливими по відношенню до себе.

Відповідно до п. 6.1 ст. 6 договору ТОВ «Авто Експерт» гарантує передати у власність учаснику програми товар, зазначений в додатку 1 до цього договору, за умови виконання ним усіх зобов'язань, передбачених договором, та після отримання права на купівлю товару.

За таких обставин висновки судів про те, що діяльність ТОВ «Авто Експерт» за договором сторін є функціонуванням «пірамідальної схеми», суперечать змісту п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» та не ґрунтуються на вимогах закону у зв'язку з відсутністю головних ознак «пірамідальної схеми» - безтоварність та сплати компенсації одним учасником за рахунок інших, оскільки за схемою придбання товарів у групах придбавають товар усі учасники за рахунок об'єднання внесків кожного з них. Різниця між споживачами - учасниками схеми є тільки в часі одержання автомобіля кожним із них, за умови виконання своїх зобов'язань.

Крім того, для віднесення схеми до пірамідальної необхідно врахувати й інші норми чинного законодавства України, що регулюють спірні правовідносини, оскільки діяльність ТОВ «Авто Експерт» з адміністрування фінансових коштів підпадає під поняття «фінансова послуга».

Відповідно до ч. 5 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» під поняттям «фінансова послуга» розуміється операція з фінансовими активами, що здійснюється в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Законом України від 2 червня 2011 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання ринків фінансових послуг» (введено в дію з 9 січня 2012 року) внесено зміни до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» та доповнено п. 111, відповідно до якого до фінансових послуг віднесено послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах.

Як убачається з наведеного, законодавець розрізняє ознаки, що застосовуються до поняття «пірамідальна схема» та «придбання товарів у групах». Якщо перше є порушенням законодавства, то друге, за умови отримання відповідного дозволу та дотримання всіх встановлених вимог, є легітимною підприємницькою діяльністю.

Такий висновок ґрунтується на головній ознаці відсутності «пірамідальної схеми» згідно з п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» - це товарність схеми, тобто передбачення надання споживачу товару в обмін на внесені ним кошти.

Апеляційний суд, погоджуючись з висновком суду першої інстанції, всупереч ст. ст. 212-214, 315 ЦПК України, зазначених положень закону не врахував та не перевірив наявність у ТОВ «Авто Експерт» ліцензії, яка б відповідала ліцензійним умовам на провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, належної оцінки доводам ТОВ «Авто Експерт» не дав, та дішов передчасного висновку про визнання оспорюваного договору недійсним із застосуванням наслідків його недійсності.

Ураховуючи те, що апеляційним судом не встановлено фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, ухвала суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для її скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Експерт» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: С.Ф. Хопта

Судді: В.І. Журавель

О.В. Закропивний

В.А. Черненко

С.П. Штелик