У Х В А Л А

і м е н е м у к р а ї н и

25 березня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого: Касьяна О.П.,

суддів: Дербенцевої Т.П., Карпенко С.О.,

Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до виконавчого комітету Іллічівської міської Одеської області ради про надання житлового приміщення за касаційною скаргою Іллічівської міської ради, поданою його представником Охотніковим В'ячеславом Володимировичем, на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 16 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 3 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_3, який з грудня 2011 року перебуває на квартирному обліку, посилаючись на те, що він є інвалідом Великої Вітчизняної війни 1 групи і згідно із Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на першочергове забезпечення житлом протягом двох років з дня взяття на квартирний облік, просив зобов'язати виконавчий комітет Іллічівської міської ради надати йому жиле приміщення згідно з нормами чинного законодавства.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 16 травня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 3 липня 2014 року, позов задоволено.

Зобов'язано виконавчий комітет Іллічівської міської ради Одеської області надати ОСОБА_3 жиле приміщення згідно з нормами чинного законодавства, сім'я якого складається з однієї особи.

У касаційній скарзі виконавчий комітет Іллічівської міської ради, в інтересах якого касаційну скаргу подав Охотніков В.В., просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 2000 року є інвалідом Великої Вітчизняної війни першої групи.

Рішенням виконкому Іллічівської міської ради від 15 грудня 2011 року

№ 921 ОСОБА_3 прийнято на квартирний облік з правом позачергового отримання житла як інваліда Великої Вітчизняної війни першої групи, сім'я якого складається з однією особи.

Станом на 1 червня 2012 року ОСОБА_3 у списку осіб, які користуються правом позачергового отримання житла, значиться дев'яносто сьомим, у списку інвалідів війни першої групи - першим.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний суд, виходив із того, що право інвалідів війни на забезпечення житлом протягом двох років з дня взяття на квартирний облік передбачено п. 18 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та ст. 46 ЖК Української РСР, а відсутність фінансування програми позачергового забезпечення житлом не може бути підставою для відмови в отриманні житла.

Проте такі висновки судів є передчасними.

Відповідно до положень ст. 43 ЖК Української РСР та п. 38 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року № 470, громадянам, які перебувають на квартирному обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Порядок визначення черговості надання громадянам жилих приміщень встановлюється законодавством Союзу РСР, вищевказаним кодексом та правилами, а також іншими актами законодавства Української РСР. Черговість надання жилих приміщень визначається часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

За ст. 46 ЖК Української РСР поза чергою жиле приміщення надається інвалідам Великої Вітчизняної війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення, а з них інвалідам першої групи з числа учасників бойових дій на території інших держав - протягом року з визначенням переважного права інвалідів Великої Вітчизняної війни і прирівняних до них у встановленому порядку осіб на одержання жилих приміщень перед всіма іншими категоріями позачерговиків.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суди керувались наведеними вище положеннями закону.

Разом з тим, як зазначено в Рішенні Конституційного суду № 4-зп від 3 жовтня 1997 року у справі у справі за конституційним зверненням ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення частини п'ятої статті 94 та статті 160 Конституції України (справа про набуття чинності Конституцією України), конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Так, відповідно до ст. 20 Бюджетного кодексу України, у бюджетному процесі на рівні державного бюджету та на рівні місцевих бюджетів (за рішенням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, відповідної місцевої ради) застосовується програмно-цільовий метод. Особливими складовими програмно-цільового методу у бюджетному процесі є бюджетні програми, відповідальні виконавці бюджетних програм, паспорти бюджетних програм, результативні показники бюджетних програм. Бюджетні програми визначаються головними розпорядниками бюджетних коштів з урахуванням положень частини другої статті 21 і пункту 2 частини п'ятої статті 22 цього Кодексу.

Стаття 87 п. 9 п.п. «д») встановлює, що до видатків, які здійснюються з Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 5 частини другої статті 671 цього Кодексу), належать видатки на державні програми підтримки будівництва (реконструкції) житла для окремих категорій громадян.

Порядок визначення механізму використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою «Забезпечення житлом інвалідів війни» (далі - бюджетні кошти), за яким головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінрегіон, розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня - Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські держадміністрації або їх структурні підрозділи, встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2012 року № 503 «Про затвердження Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення житлом інвалідів війни».

Таким чином, оскільки за положеннями Бюджетного кодексу України, чинного з 1 січня 2011 року, забезпечення житлом інвалідів війни є окремою програмою на рівні місцевих бюджетів, безпосередньо виконання цієї програми покладено на розпорядника бюджетних коштів, тому висновок про те, що ОСОБА_3 як інваліда війни першої групи необхідно забезпечити житлом на підставі Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень, а не згідно з програмами забезпечення інвалідів війни житлом, судами зроблено передчасно.

Суди при вирішенні спору, у порушення вимог ст. ст. 212-214, 315 ЦПК України, не врахували викладене, не перевірили належним чином доводи відповідача щодо порядку забезпечення ОСОБА_3 як інваліда війни жилим приміщенням, отже, фактичні обставини, від яких залежить правильне вирішення справи, не встановив.

За таких обставин ухвалені в справі судові рішення не можуть вважатися законними й обґрунтованими, тому відповідно до ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу виконавчого комітету Іллічівської міської ради, подану його представником Охотніковим В'ячеславом Володимировичем, задовольнити частково.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 16 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 3 липня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П.Касьян
Судді: Т.П.Дербенцева С.О.Карпенко Д.О.Остапчук В.О.Савченко