Справа №295/774/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді Полонця С.М.,

з участю секретаря с/з - Хитрич А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Житомирської міської ради про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності на ? частину вказаної квартири за кожним, обґрунтовуючи свій позов тим, що ОСОБА_2 успадкувала ? частину спірної квартири, а позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є власниками ? частини квартири кожний на підставі свідоцтва про право власності на житло. У зв'язку з тим, що право власності на спірну квартиру не було зареєстровано у встановленому законом порядку спадкодавцями та власниками, позивачу ОСОБА_2 було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовлено у державній реєстрації права власності на вказане майно. Можливості оформити право власності на вказане майно не інакше як у судовому порядку у позивачів не має.

В судове засідання позивачі, представник позивачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4, а також представник відповідача не з"явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі.

Дослідивши письмові докази по справі, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 та членам його сім'ї ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі свідоцтва №24684 про право власності на житло від 18.12.1997 року.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_6, після смерті якої спадщину у вигляді ? частини вищезазначеної квартири фактично прийняв в силу ч.3 ст.1268 ЦК України її чоловік - ОСОБА_5, як спадкоємець першої черги за законом, який на момент смерті спадкодавця проживав разом з нею. Інші спадкоємці першої черги за законом - діти ОСОБА_6, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, своїх прав на спадщину не заявляли, проти фактичного прийняття спадщини їх батьком не заперечували.

Таким чином, ОСОБА_5 набув право власності на ? частину спірної квартири шляхом спадкування за законом і разом зі своєю ? частиною на цю квартиру набутою шляхом приватизації, його частка у праві спільної сумісної власності становила ? частину.

11.12.2007 року ОСОБА_5 склав заповіт згідно умов якого належну йому частину вказаної квартири заповів дочці ОСОБА_2

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, спадщину за заповітом після його смерті у встановленому законом порядку прийняла ОСОБА_2

Постановою нотаріуса від 10.10.2014 року ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частину спірної квартири у зв'язку з відсутністю державної реєстрації правовстановлюючого документу на майно.

З огляду на зазначене, у позивача ОСОБА_2 не має можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом у встановленому законом позасудовому порядку.

Позивачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 25.11.2014 року було відмовлено державним реєстратором прав на нерухоме майно у державній реєстрації права власності на належні їм частки в спірній квартирі, оскільки документи для проведення державної реєстрації подано лише двома співвласниками та відсутній документ, що посвідчує виділ часток із спільної сумісної власності.

В силу ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Враховуючи вищезазначене та відсутність спору між позивачами, позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 15, 25, 392, 1261, 1268, 1269 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: