Справа № 740/5449/14
Провадження № 2/740/99/15
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 лютого 2015 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., при секретарі Шадура І.Ю.,

з участю позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням,

встановив:

Позивачем заявлені вимоги про усунення перешкод зі сторони відповідача ОСОБА_2 у здійсненні права користування та розпорядження 1/2 часткою житлового будинку АДРЕСА_1 м.Ніжина Чернігівської області шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування даним будинком. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що позивач є власником ? частки вищезазначеного будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину від 28 жовтня 2013 року, відповідач, який не є членом сім"є позивача, зареєстрований у даному будинку з дозволу попереднього власника, відповідач ніколи у будинку не проживав, що порушує право позивача на користування та розпорядження належною часткою будинку.

В судовому засіданні позивач підтримала позов за вищевикладених обставин, пояснивши, що є власником ? частки буд.АДРЕСА_1 м.Ніжина, її частка окремої адреси не має.

Відповідач в судове засідання не з"явився, відповідно до заяви від 31 січня 2015 року позов визнає.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_2 ніколи у буд.АДРЕСА_1 м.Ніжина не проживав, останній не є родичем і не є членом сім"є позивача.

Позов підлягає задоволенню повністю зі слідуючих підстав.

За приписами ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін; докази подаються сторонами; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Положеннями ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які набрали чинності для України з 11 вересня 1997 року та є частиною національного законодавства відповідно до вимог ст.9 Конституції України, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частиною 1 ст.319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Із врахуванням викладеного у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06 січня 2015 року позивач є власником ? частки АДРЕСА_1 м.Ніжина Чернігівської області, державна реєстрація права власності проведена 28 жовтня 2013 року, підстава виникнення-свідоцтво про право на спадщину від 28 жовтня 2013 року, тобто наявний перехід прав і обов'язків попереднього власника щодо вищезазначеного будинку до позивача, як нового власника.

Довідкою Ніжинського УДМС України в Чернігівській області від 24 грудня 2014 року підтверджується зареєстроване місце проживання відповідача у даному будинку.

Докази на підтвердження віднесення відповідача до членів сім"ї позивача, як власника ? частки будинку, договірних відносин сторін щодо користування будинком,-відсутні.

Відповідно до акту від 12 грудня 2014 року відповідач у АДРЕСА_1 м.Ніжина не проживає, майно останнього у ньому відсутнє, що підтверджується також показаннями свідка ОСОБА_3 в судовому засіданні.

Приписами ст.ст.3, 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлено, що місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік; громадянин України зобов"язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

Таким чином відповідач, який не проживає у АДРЕСА_1 понад один рік і не є членом сім"ї позивача, не має договірних відносин із позивачем, як власником ? частки даного будинку,- втратив право користування даним будинком, оскільки його права похідні від прав колишнього власника будинку, при цьому у добровільному порядку з реєстраційного обліку не знімається та таким чином перешкоджає позивачу користуватись будинком.

За таких обставин право позивача на житло є порушеним і підлягає захисту шляхом

усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження належною часткою будинку шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування АДРЕСА_1 м.Ніжина.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 243 грн. 60 коп судового збору.

Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 88, 174, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Усунути перешкоди зі сторони ОСОБА_2 у здійсненні ОСОБА_1 права користування та розпорядження 1 / 2 часткою житлового будинку АДРЕСА_1 Чернігівської області шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим примішенням-житловим будинком АДРЕСА_1 Чернігівської області.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.П. Олійник.