Номер провадження: 22-ц/785/1636/15
Головуючий у першій інстанції Гандзій Д.М.
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Гірняк Л.А., Доценко Л.І.,

за участю секретарів - Колмакова В.І., Орлової С.І., Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка діє також від імені та в інтересах її малолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8, третя особа - орган опіки та піклування в особі Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області, про усунення перешкод в користуванні власністю та виселення, за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 19 червня 2014 року,

встановила:

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 19.06.14 р. вищезазначений позов ОСОБА_4 задоволено. Зобов'язано ОСОБА_6, ОСОБА_5 не чинити перешкод ОСОБА_4 у здійсненні її права власності житловим будинком з господарчими будівлями та спорудами та земельною ділянкою, площею - 0,0922 га., які знаходяться за адресою - АДРЕСА_1 (далі - Житловий будинок, Земельна ділянка). Виселено ОСОБА_6, ОСОБА_5 та їх малолітніх дітей ОСОБА_7, ОСОБА_8 з вказаного житлового будинку та земельної ділянки.

ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про повну відмову в задоволенні позову. Посилається на те, що рішення ухвалено при невідповідності висновків суду обставинам справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_6, яка діє також від імені та в інтересах її малолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8, та як представник ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала доводи та вимоги, які викладені в апеляційній скарзі.

ОСОБА_9, представник ОСОБА_4, в письмових запереченнях на апеляційну скаргу вважала необхідним скаргу відхилити, рішення залишити без змін. Посилалася на те, що відповідачі проживають в житловому будинку незаконно, оскільки не бажають укласти договір купівлі-продажу житлового будинку. Якщо останні вважають, що договір купівлі-продажу не укладено з вини позивачки, то відповідачі повинні розірвати договір авансу і вирішити питання щодо подальшого проживання в житловому будинку, зокрема, за договором найму. Відповідачі будь-яким чином вирішити спірні питання не бажають.

В судовому засіданні ОСОБА_9 підтримала доводи та вимоги, які викладені в письмових запереченнях на апеляційну скаргу.

Овідіопольська районна державна адміністрація Одеської області, як орган опіки та піклування, свого представника в судове засідання не направила. Про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином. До суду надійшла заява ОСОБА_10, представника Овідіопольської районної державної адміністрації, про підтримку апеляційної скарги та розгляд справи за його відсутності.

Згідно із ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином сповіщених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити за таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що за умовами укладеного договору авансу досягнуто домовленостей щодо укладення договору купівлі-продажу житлового будинку після отримання правовстановлюючих документів на житловий будинок та земельну ділянку. Позивачка виготовила правовстановлюючі документи на житловий будинок та земельну ділянку, однак відповідачі укласти відповідний договір купівлі-продажу відмовляються (а. с. 94 - 97).

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції, на підставі наданих сторонами і досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов вірного висновку про задоволення позову. Судом правильно встановлено наявність між сторонами правовідносин щодо захисту права власності. Висновки суду відповідають обставинам справи, вимогам діючого законодавства України (ст. 41 Конституції України, ст. 391, ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 179, 213 ЦПК України). Доводи апелянта є неспроможними.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що за нотаріально посвідченим договором авансу від 05.02.2013 р. (а. с. 8 - 8 зворотна сторона) ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_6 в рахунок укладення в майбутньому договору купівлі-продажу житлового будинку аванс в сумі - 81 000,00 грн.. ОСОБА_4 зобов'язалася підготувати та надати документи, які встановлюють її право на житловий будинок та земельну ділянку, іншу документацію необхідну для укладення договору купівлі-продажу (п. п. 2, 5). Після укладення вказаного договору позивачка надала дозвіл ОСОБА_6, ОСОБА_11, як майбутнім покупцям житлового будинку, вселитися та проживати в житловому будинку разом з їх дітьми - ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

ОСОБА_4 отримала документи, які встановлюють її право на житловий будинок та земельну ділянку (а. с. 6 - 7, 9). Протягом вересня - грудня 2013 р. приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу на адресу ОСОБА_6 неодноразово направлялися листи з пропозицією укласти з ОСОБА_4 відповідний договір купівлі-продажу житлового будинку (а. с. 12 - 15). Однак, відповідний договір купівлі-продажу укладено не було. Доказів на обґрунтування заперечень проти позову про те, що договір купівлі-продажу не був укладений з вини позивачки відповідачі суду не надали (ст. ст. 10, 60 ЦПК України.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За правилами, передбаченими ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ними права користування та розпорядження майном.

Оскільки відповідачі вселилися у спірний житловий будинок як його покупці за договором купівлі-продажу, який повинен бути укладений після вселення, договір купівлі-продажу житлового будинку не укладено з вини відповідачів, то право власності позивачки порушено, а тому підлягає захисту.

За встановлених обставин колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про наявність підстав для проживання у спірному житловому будинку. Думка органу опіки та піклування в даному випадку не повинна прийматися до уваги, оскільки мова йде не про відчуження житлового приміщення, право власності або право користування на яке мають діти (ст. 12 Закону України "Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей", а про придбання батьками житлового приміщення. Доводи апеляційної скарги не є суттєвими та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів ОСОБА_6, а також для прийняття доводів апеляційної скарги останньої у суду апеляційної інстанції відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 19 червня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: Л. А. Гірняк

Л. І. Доценко