Справа № 456/148/11 Головуючий у 1 інстанції: Бораковський В.М.
Провадження № 22-ц/783/962/15 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Зверхановської Л.Д. і Шеремети Н.О.,

при секретарі Ясиновській Я.М.,

за участю Дидик Н.І. - старшого державного виконавця ВДВС Стрийського МРУЮ Львівської області;

стягувача Ружицької М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою начальника відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 листопада 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25 січня 2011 року (залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 03 жовтня 2011 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 травня 2012 року) задоволено позов виконавчого комітету Стрийської міської ради та зобов'язано ОСОБА_5 знести самочинно влаштовану прибудову до квартири АДРЕСА_1 (т.1, а.с. 162-164; 227-229; 277-278).

30 вересня 2014 року старший державний виконавець ВДВС Стрийського МРУЮ Львівської області Дидик Н.І. звернулася до суду з заявою „про встановлення чи зміну порядку і способу виконання" вище згаданого рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25 січня 2011 року, у якій просила суд про „встановлення подальшого способу і порядку виконання рішення суду, а саме виконавчого листа № 2-148/2011, виданого 22.11.2011 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області про зобов'язання ОСОБА_5 знести самочинно влаштовану прибудову до квартири АДРЕСА_1".

Заява обгрунтовувалася тим, що згідно висновку Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз № 1062 від 27.06.2014 року знесення самочинно влаштованої прибудови до квартири АДРЕСА_1 є неможливим без виникнення негативних наслідків, а саме: зниження характеристики основних несучих конструктивних елементів житлового будинку, призведення до порушення цілісності, як квартири, так і усього будинку, створення аварійно-небезпечної ситуації частини будинку, втрати конструктивної цілісності будинку в цілому (т.2, а.с. 101).

Оскаржуваною ухвалою у задоволенні вище згаданої заяви державного виконавця Дидик Н.І. відмовлено (т.2, а.с. 131-132).

Дану ухвалу оскаржив начальник відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області.

Апелянт просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити вище згадану заяву державного виконавця, покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та на неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги фактично повторюють доводи, які наведені у заяві державного виконавця.

Покликається на те, що державний виконавець зобов'язаний застосовувати тільки такі заходи примусового виконання, які визначені Законом України „Про виконавче провадження" або рішенням суду, і не вправі застосувати певний спосіб або порядок виконання рішення за власною ініціативою (т.2, а.с. 136-138).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення старшого державного виконавця ВДВС Стрийського МРУЮ Львівської області Дидик Н.І. на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони стягувача Ружицької М.П., перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Статтею 14 ЦПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ч.1). Також встановлено, що невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (ч.2).

Суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, вірно застосував положення ст. 373 ЦПК України та відповідні роз'яснення, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року, згідно яких зміна чи встановлення способу і порядку виконання рішення можуть мати місце лише у виняткових випадках (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), та прийшов до вірного висновку про те, що обставини, які наведені державним виконавцем у поданій нею до суду заяві, не належать до виняткових.

У відповідності до вимог, які передбачені частиною 2 ст. 295 ЦПК України, в апеляційній скарзі мають бути зазначені (зокрема) в чому полягає незаконність і (або) необгрунтованість ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необгрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин; п.5); нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обгрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції (п.6); клопотання особи, яка подала скаргу (п.7).

Однак апеляційна скарга нічого з вище наведеного не містить.

Оскільки доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків оскаржуваної ухвали, то підстави для скасування цієї ухвали відсутні і апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.2 п.1, 312 п.1, 314 ч.1 п.4, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу начальника відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області відхилити та залишити ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 листопада 2014 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: