Справа № 182/1863/15-ц
Провадження № 2/0182/1734/2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2015 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Рибакова В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

До Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області 24.03.2015 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області про визнання арештованого майна спільною сумісною власністю та виключення з опису майна, визнання постанови про розшук майна боржника такою, що не відповідає дотриманням процедури. 24.03.2015 року ОСОБА_1 також надала до суду заяву про забезпечення позову. Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду від 15.04.2015 року позовну заяву ОСОБА_1 було визнано неподаною та повернуто позивачу. У звязку з тим, що позовну заяву ОСОБА_1 було визнано неподаною та повернуто позивачу, провадження по справі не відкривалось, останній було повернуто і заяву про забезпечення позову. У звязку з чим ОСОБА_1 був направлений лист з розясненням щодо повернення заяви про забезпечення позову.

Ухвалу судді Нікопольського міськрайонного суду від 15.04.2015 року позивач оскаржила до апеляційної інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.05.2015 року справу було повернуто до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області для постановлення ухвали по заяві про забезпечення позову та належного оформлення в місячний термін. В ухвалі апеляційної інстанції зазначено, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, яка була надана до суду 24.03.2015 року була вирішена не ухвалою суду, а листом судді.

Враховуючи викладене, приходжу до наступного.

24.03.2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області про визнання арештованого майна спільною сумісною власністю та виключення з опису майна, визнання постанови про розшук майна боржника такою, що не відповідає дотриманням процедури.

Також, 24.03.2015 року ОСОБА_1 надала до суду заяву про забезпечення позову, якою просила відповідно до п.5 ч.1 ст.152 ЦПК України зупинити виконавчі дії Державної виконавчої служби по Акту опису й арешту майна від 06.09.2013 року до виявлення обставин.

Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду від 30.03.2015 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, для усунення недоліків.

Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду від 15.04.2015 року позовну заяву ОСОБА_1 було визнано неподаною та повернуто позивачу.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року N 9, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи те, що по справі № 182/1863/15-ц провадження № 2/0182/1734/2015 за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області про визнання арештованого майна спільною сумісною власністю та виключання з опису майна, визнання постанови про розшук майна боржника такою, що не відповідає дотриманням процедури - провадження не відкривалось, то заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає розгляду. У такому випадку, заяву про забезпечення позову слід повернути заявнику.

Беручі до уваги ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.05.2015 року, керуючись ст.ст.209,210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Копію ухвали направити ОСОБА_1.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:

ОСОБА_2