Ухвала

іменем україни

29 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Дербенцевої Т.П., Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом комунального підприємства Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційної контори № 6 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 08 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року комунальне підприємство Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційної контори № 6 (далі - КП ЖЕК № 6) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Позовні вимоги мотивувало тим, що відповідачі, які є власниками квартири АДРЕСА_1 отримують послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, про те не сплачують їх вартість, унаслідок чого виникла заборгованість за період з 01 вересня 2005 року до 01 грудня 2013 року в розмірі 19 878 грн 40 коп., яка підлягає стягненню на користь постачальника таких послуг - КП ЖЕК № 6.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 08 жовтня 2014 року, позов задоволено.

Стягнуто солідарно з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь КП ЖЕК № 6 заборгованість за послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території в розмірі 19 878 грн 40 коп.

Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить ухвалені в справі судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалені у справі рішення судів зазначеним вимогам закону не відповідають.

Ухвалюючи рішення та задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідачі не сплачують вартість послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, що призвело до утворення заборгованості, яка підлягає стягненню в солідарному порядку на користь позивача, як постачальника таких послуг.

Проте повністю погодитися з такими висновками судів не можна виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Білоцерківської міської ради № 388 від 23 грудня 2005 року балансоутримувачем будинку № АДРЕСА_2 та виконавцем послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території є КП ЖЕК № 6.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 отримують послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території.

Як вбачається з матеріалів справи, співвласником вказаної квартири також є ОСОБА_5 (т. 1 а.с.16, т.2 а.с. 8).

Крім того, у вказаній квартирі зареєстрована ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 15).

Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідачів за послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території за період з 01 вересня 2005 року до 01 грудня 2013 року становить 19 878 грн 40 коп.

Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом.

Згідно вимог ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються зокрема на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо).

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності.

Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Згідно ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Відповідно до ст. 156 ЖК Української РСР члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу.

За правилами ст. 160 ЖК Української РСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

У порушення ст. ст. 212-214, 315 ЦПК України суди не звернули належної уваги на зазначені норми закону та не надали належної оцінки тому, що співвласники, а також особи, які зареєстровані та проживають у АДРЕСА_1 зобов'язані брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном, зокрема сплачувати житлово-комунальні послуги. При розгляді справи суди, у порядку ст. 33 ЦПК України, не роз'яснили позивачеві право заявляти клопотання щодо залучення до участі у справі як співвідповідачів всіх власників квартири, а також членів їх сімей.

Крім того, судами, з урахуванням вимог ст. 541 ЦК України належним чином не з'ясовано чи несуть відповідачі солідарну відповідальність за зобов'язаннями із сплати заборгованості за надані послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, зважаючи на те, що квартира належить кожному із них у рівних долях, чи кожний співвласник повинен відповідати відповідно до своєї частки у спільному майні.

Також судами у достатньому обсязі не вмотивовано розмір заборгованості, що підлягає стягненню на користь позивача за конкретні періоди часу, на які посилався позивач, звертаючись до суду.

За таких обставин суди не виконали своїх обов'язків, визначених законом, повно, всебічно й об'єктивно не з'ясували усіх обставин справи та не надали їм належної оцінки та ухвалили рішення, які не можна визнати законними та обґрунтованими , у зв'язку з чим вони підлягають скасуванню з підстав, передбачених ст. 338 ЦПК України з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 08 жовтня 2014 року скасувати.

Справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.І. Амелін

Т.П. Дербенцева

Д.О. Остапчук

В.О. Савченко