АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1505/15 Справа № 206/5269/14 Головуючий у 1 й інстанції - Маймур Г.Я. Доповідач - Куценко Т.Р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ 11 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого - Куценко Т.Р.

суддів - Волошина М.П., Демченко Е.Л.

при секретарі - Назаренко А.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», який є правонаступником ЗАТ «Перший Український Міжнародний Банк» у серпні 2014 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 23.08.2007 року між сторонами було укладено кредитний договір № 5622414, відповідно до умов якого ОСОБА_2 було надано кредит в сумі 100 000 доларів США з кінцевим терміном повернення 23.08.2022 року, зі сплатою 12,5 % річних.

ОСОБА_2 належним чином свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 15.07.2014 року склала 54789,18 доларів США, та складається з заборгованості за кредитом - 48332, 22 долара США, процентів за користування кредитом - 3491, 38 долар США та пені в сумі 1965, 58 доларів США. Крім того, просить стягнути з відповідача штраф в сумі 1000 доларів США, штраф за порушення відповідачем обов'язків щодо поновлення дії договорів страхування в сумі 74035, 50 грн. та судові витрати.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11.12.2014 року позовні вимоги ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» задоволено в повному обсязі /а.с. 157-159/.

З рішенням суду не погодилася відповідач ОСОБА_2 і звернулася до суду з апеляційною скаргою в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким частково задовольнити позовні вимоги посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права /а.с. 163-165/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - зміні, відповідно до ч.1 ст.309 ЦПК України.

Судом встановлено, що 23.08.2007 року між сторонами було укладено кредитний договір № 5622414, відповідно до умов якого ОСОБА_2 було надано кредит в сумі 100 000 доларів США з кінцевим терміном повернення 23.08.2022 року, зі сплатою 12,5 % річних.

ОСОБА_2 належним чином свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, а тому 13.03.2014 року позивач звернувся до неї з вимогою про дострокове повернення всієї суми кредиту /а.с. 34/.

Внаслідок невиконання зобов'язань утворилася заборгованість, яка станом на 15.07.2014 року склала 54789,18 доларів США, та складається з заборгованості за кредитом - 48332, 22 долара США, процентів за користування кредитом - 3491, 38 долар США та пені в сумі 1965, 58 доларів США. Також штрафу в сумі 1000 доларів США, штраф за порушення відповідачем обов'язків щодо поновлення дії договорів страхування в сумі 74035, 50 грн.

За таких обставин суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом в сумі 48332, 22 долара США та відсотків за користування кредитом в сумі 3491, 38 доларів США підлягають задоволенню.

Однак вирішуючи питання про стягнення пені за порушення строків виконання зобов'язань в сумі 1965, 58 долара США та штрафу в сумі 1000 доларів США суд правильно прийшов до висновку щодо необхідно їх стягнення, але помилково стягнув їх в іноземній валюті.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України зобов'язання має виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства у встановлений договором строк, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України кредитор має право вимагати дострокового погашення всієї суми позики та сплати відсотків, у випадку, якщо позичальник прострочив повернення чергової частини позики, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Так у відповідності до ст.ст. 549, 550 ЦК України, на підставі умов кредитного договору нараховується до стягнення пеня за несвоєчасне погашення кредиту, а також пеня за несвоєчасну сплату процентів за кредитним договором.

Стягуючи з ОСОБА_2 пеню за прострочення боргових зобов'язань та штраф в іноземній валюті суд першої інстанції не врахував, що відповідно до статті 5 Декрету Кабінету Міністрів від 19.02.1999 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» операції з валютними цінностями здійснюється на підставі генеральних та індивідуальних ліценцій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операції з валютними цінностями відповідно до п.2 ст. 5 цього Декрету.

Разом із цим, за змістом ч.2 ст. 192, ч.3 ст. 533 ЦК України, Декрету Кабінету Міністрів «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» порядок виконання договірних зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, тобто поряд зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за користування кредитом в іноземній валюті, оскільки такий процент не є фінансовою санкцією.

Однак вказані положення можуть бути застосовані тільки при вирішенні питання про стягнення основної заборгованості за кредитом та стягнення відсотків за користування валютним кредитом, та не підлягають застосуванню при вирішенні питання про стягнення штрафних санкцій.

З матеріалів справи вбачається, що зобов'язання ОСОБА_2 визначено в іноземній валюті, відповідно до ч.2 ст. 533 ЦК України, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 24.09.2014 року у справі № 6-145цс14, які відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Відповідно до матеріалів справи позивач просить достроково стягнути заборгованість за кредитним договором станом на 15.07.2014 року, та пеню за порушення строків сплати кредиту за період з 27.12.2013 року по 15.07.2014 року в сумі 1823, 89 долара США та штраф в сумі 1000 доларів США відповідно до п. 5.5 кредитного договору.

Офіційний курс валют Національного Банку України станом на 15.07.2014 року складає 1170 грн. за 100 доларів США. Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зміни рішення в частині стягнення пені та штрафу, та стягнути з відповідача пеню в сумі 22990 грн. та штраф в сумі 11700 грн.

У зв'язку з цим, вказати загальну заборгованості, яка складається з заборгованості за кредитом та відсотків за користування кредитом в сумі 51823, 60 доларів США.

Керуючись ст.ст. 303, ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2014 року - в частині стягнення пені за порушення строків виконання зобов'язання та штрафу за порушення зобов'язань за кредитним договором - змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 за кредитним договором № 5622414 від 23 серпня 2007 року пеню в сумі 22990 грн. та штраф за порушення зобов'язань - в сумі 11700 грн.

Вказати загальну суму заборгованості за кредитним договором - 51823, 60 доларів США, замість вказаної - 54789, 18 долара США.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: Куценко Т.Р.

Судді: Волошин М.П.

Демченко Е.Л.