Провадження № 2/645/491/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2015 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого: судді Алфьорової Т.М.,

за участю секретаря судових засідань Ляхової І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних ОСОБА_4 про визнання особи такої, що втратила право користування квартирою та знаття з реєстрації,

встановив

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання її таким, що втратила право користування житловим приміщенням та зняти з реєстрації, посилаючись на те, що їй праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 11.02.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу і зареєстрований у реєстрі за НОМЕР_1. У вказаній квартирі зареєстрована відповідачка ОСОБА_3 що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї та реєстрацію за № 578 від 01 грудня 2014 року, але фактично не проживала за цією адресою з часу реєстрації з 2010 року, тобто значно більше ніж рік без поважних на це причин. Будь яких особистих речей в квартирі, яке належало б ОСОБА_3 не залишилось, мешкати у вказаній квартирі їй ніхто не перешкоджав. Той факт, що за вказаною адресою зареєстрована особа, яка фактично за цією адресою не проживає, створює негативні наслідки майнового характеру, оскільки розмір оплати за комунальні послуги нараховується із розрахунку до кількості осіб, що зареєстровані за певною адресою, і через це вона повинна сплачувати за більшу кількість послуг, ніж за ту, якою користуюсь фактично, а також реєстрація відповідача перешкоджає їй в повної мере розпоряджатися своїм майном, укладати будь які угоди стосовно спірної квартири, тому вимушена звертатися до суду з цим позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги і дала пояснення про обставини, як вказано вище, а також зазначила, що за проханням доньки вона зареєструвала її у свої квартирі, але ОСОБА_3 завжди мешкала разом зі своєю родиною в квартирі батьків чоловіка, а вони в свою чергу мешкали АДРЕСА_1. 06.02.2015 року вона уклала договір купівлі - продажу спірної квартири з ОСОБА_4, але вважає, що має право підтримувати свої вимоги, так як отримала тільки половину грошей за квартиру, а іншу отримує після того як ОСОБА_3 буле визнаної особою, що втратила право користування спірної квартири.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилися, сповіщалася належним чином за останнім місцем проживання. Представником відповідача надана заява про слухання справи за її відсутністю.

Залучена в якості третій особи, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 підтримала позовні вимоги ОСОБА_2, пояснила, що 06.02.2015 року уклала договір купівлі - продажу АДРЕСА_1 зі своєю знайомою ОСОБА_2, яка до кінці з нею не розрахувалася. Квартира отягашена боргами за комунальні послуги і тому підтримує вимоги позивача щодо визнання ОСОБА_3 такої,що втратила право користування квартирою.

Вислухавши сторони та дослідивши матеріали по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до положень норм ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

З огляду на правила розподілу тягаря доказування, саме на позивача покладено обов'язок з доведення факту дійсного порушення його прав.

В судовому засіданні встановлено, що спірна квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_2 на підставі договору купівлі - продажу від 11.02.2008 року, який посвідчений ПП ХМНО та зареєстрований у реєстрі за НОМЕР_1.

Згідно довідки з місця проживання на -01.12.2014 року в спірній квартирі була зареєстрована відповідач ОСОБА_2.

Згідно договору купівлі продажу від 06.02.2015 року квартира АДРЕСА_1 посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Зубарєвим І.Ю. і зареєстрований у реєстрі за НОМЕР_2 власником цього житла є ОСОБА_4

Виходячи із загальних положень права власності, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист право власності регулюється нормами Цивільного кодексу України, зокрема ст. 317 ЦК України.

Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування та розпорядження своїм майном.

Права власника квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання та проживання інших осіб і розпоряджатися житлом на власний розсуд.

У даному випадку позивач ОСОБА_2 ні є власником спірної квартири тобто ні є належною стороною у процесі, і тому не має право вимагати усунення порушення її житлових прав, так як її права як власника на теперішній час не порушені.

Доводи позивача стосовного того, що вона зв'язана обов'язком сплати вартість квартири згідно договору купівлі - продажу від 06.02.2015 року, яку вона остаточно не сплатила новому власнику і тому має право вимагати на задоволенні позовних вимог, не може бути прийняти судом до уваги, так як це не є підставою для вирішення питань щодо визнання особи такої, що втратила право користування квартирою, а також ні ї підставою і те, що відповідач повинна згідно договору купівлі - продажу звільнити квартиру в визначений строк, так як це право перейшло на нового власника квартири, якій не позбавлений можливості поставити таке питання в судовому порядку..

З урахуванням викладених обставин , суд вважає, що в задоволенні позовних вимог треба відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214,215, ст. ст. 16, ст. ст. 317, 391 ЦК України , суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про визнання особи такої, що втратила право користування квартирою та зняття з реєстрації відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т. М. Алфьорова