Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.05.2015 Справа №607/7711/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

· головуючої судді Черніцької І.М.

· при секретарі Борисевич І.А.

·

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» (далі банк) звернувся в суд із позовом, який згодом уточнило, до відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 164 685,37 грн., з яких: 89 189,75 грн.- поточна заборгованість за кредитом, 17 232,57 грн.- заборгованість за простроченим кредитом, 2 693 68 грн. - інфляційні втрати по несплаті заборгованості по кредиту , 417,11 грн.-3% річних за прострочення сплати заборгованості за кредитом; 13 593,43 грн. - прострочена заборгованість по відсотках, 233,45грн. - 3% річних за прострочення сплати процентів, 968,88 грн.- інфляційні втрати за прострочення сплати процентів та 1 795,25 грн. - сума заборгованості по процентах за період з 18.11.2014 року по 15.12.2014 року., а також 38 561,25 грн. пені за неналежне виконання зобов'язання.

В обґрунтування вимог вказує, що 23.05.2012 року між банком та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір за № R0В, відповідно до умов якого банк надав відповідачу у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти у розмірі 123 700,00 грн., зі сплатою відсотків у розмірі 22 % річних, із кінцевим терміном повернення до 23.05.2017 року.

В забезпечення виконання відповідачем ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором, між банком та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір поруки № R0В-П1 від 23.05.2012 року, за умовами якого поручитель зобов'язався перед Банком нести в повному обсязі солідарну відповідальність за невиконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісії, а також можливих штрафних санкцій та пені.

Позичальник взяті на себе зобов'язання належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість за кредитом. Посилаючись на наведене, банк просить достроково стягнути заборгованість за кредитом та штрафні санкції за неналежне виконання зобов'язання.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав, викладених у позовній заяві.

ОСОБА_1 та її представник у судове засідання також не з'явились, хоча про час та місце йог були повідомлені належним чином. Попередньо не повідомили суд про причини своєї неявки.

Однак, представник ОСОБА_1 адвокат Гриців-Осійчук О..Я. була присутня у попередніх судових засідання позов визнала частково та посилаючись на важкий матеріальний стан позичальника, наявність на утриманні двох малолітніх дітей, відсутність роботи та доходу просила зменшити суму пені.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що 23.05.2012 року між банком та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір за № R0В (далі - договір), відповідно до умов якого банк надав відповідачу у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти у розмірі 123 700,00 грн., зі сплатою відсотків у розмірі 22 % річних, із кінцевим терміном повернення до 23.05.2017 року.

Згідно з умовами п. 7.1 договору, у разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами кредитного договору, позичальник зобов'язаний сплатити на користь кредитора пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5 % від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочки.

23.05.2012 року між банком та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір поруки № R0В-П1, за умовами якого поручитель зобовязався перед Банком нести в повному обсязі солідарну відповідальність за невиконання Позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісії, а також можливих штрафних санкцій та пені.

Банк свої зобов'язання щодо кредитного договору виконав повністю та надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 123 700,00 грн., що визнається сторонами спору та підтверджується меморіальним ордером №30823 від 23 травня 2012 року.

Відповідач належним чином не виконувала своїх зобов'язань згідно умов договору, внаслідок чого станом на 15.12.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 164 685,37 грн. з яких :

-89 189,75 грн.- поточна заборгованість за кредитом;

-17 232,57 грн.- заборгованість за простроченим кредитом;

-2 693 68 грн. - інфляційні втрати по несплаті кредиту;

-417,11 грн.-3% річних за прострочення сплати кредитом;

-13 593,43 грн. - прострочена заборгованість по відсотках;

-233,45грн. - 3% річних за прострочення сплати процентів;

-968,88 грн.- інфляційні втрати за прострочення сплати процентів;

- 1 795,25 грн. - сума заборгованості по процентах за період з 18.11.2014 року по 15.12.2014 року;

- 38 561,25 грн. -пеня за неналежне виконання зобов'язання нарахована за період з 29 липня 2012 року по 19 листопада 2014 року

28.03.2014 року банком було направлено відповідачам досудові вимоги щодо погашення заборгованості, які залишені без задоволення.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу вимог ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В силу вимог ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положенням ст.610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з вимогами ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором.

Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

В силу вимог ст. ст.553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Встановлено, що відповідач належним чином не виконувала взятих на себе зобов'язань згідно умов кредитного договору та порушила умови договору щодо строків сплати кредиту, у зв'язку з чим станом на 15.12.2014 року утворилась прострочена заборгованість за кредитом, яка по даний час відповідачами не погашена.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України).

Згідно із вимогами ст.ст. 625, 1050 ЦК України якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу, а саме, сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

З розрахунку заборгованості за кредитом встановлено, що станом на 15.12.2014 року у відповідачів перед банком є наступні заборгованості:

- 89 189,75 грн.- поточна заборгованість за кредитом;

-17 232,57 грн.- заборгованість за простроченим кредитом;

-2 693 68 грн. - інфляційні втрати по несплаті кредиту;

-417,11 грн.-3% річних за прострочення сплати кредитом;

-13 593,43 грн. - прострочена заборгованість по відсотках;

-233,45грн. - 3% річних за прострочення сплати процентів;

-968,88 грн.- інфляційні втрати за прострочення сплати процентів;

- 1 795,25 грн. - сума заборгованості по процентах за період з 18.11.2014 року по 15.12.2014 року;

Таким чином, позивач на праві кредитора вправі вимагати повернення всієї суми позики та процентів від позичальника та поручителя у солідарному порядку.

Суд вважає, що позовні вимоги в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 ОСОБА_2 в користь банку заборгованості в сумі 126 124 грн. 12 коп. , з яких: 89 189,75 грн.- поточна заборгованість за кредитом;-17 232,57 грн.- заборгованість за простроченим кредитом; -2 693 68 грн. - інфляційні втрати по несплаті кредиту;-417,11 грн.-3% річних за прострочення сплати кредитом; -13 593,43 грн. - прострочена заборгованість по відсотках; -233,45грн. - 3% річних за прострочення сплати процентів; -968,88 грн.- інфляційні втрати за прострочення сплати процентів; - 1 795,25 грн. - сума заборгованості по процентах за період з 18.11.2014 року по 15.12.2014 року, підлягають до повного задоволення.

Разом з тим, суд враховуючи той факт, що заявлена до стягнення сума пені у розмірі 38 561,25 грн., є значною до сплати для відповідачів та негативно відобразиться на подальшому поверненні ними основної суми кредиту та матеріальному становищі, вважає за необхідне застосувати вимоги ч.3 ст.551 ЦК України щодо зменшення розміру неустойки за порушення виконання зобов'язання.

Згідно ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до статей 258, 267 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Із запису за №27 в трудовій книжці ОСОБА_1 встановлено, що остання звільнений з посади менеджера ТОВ « ТК Аквілон» за угодою сторін з 13.03.2015 року.

З довідки Грабовецької сільської ради за №157 від 02 квітня 2015 року встановлено, що малолітні діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2, проживають разом із матір'ю в с.Грабовець Тернопільського району.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 15.09.2014 року, яке вступило у законну силу, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано та визначено місце проживання дітей разом із матір'ю.

Враховуючи вищенаведені обставини справи, приймає до уваги майновий стан позичальника, який в силу об'єктивних причин зменшив суми отримуваного доходу, достатнього для погашення кредиту, наявність на його утриманні двох малолітніх дітей, відсутність роботи та доходу, суд вважає за необхідне зменшити суму нарахованої пені до 200грн.

При цьому, суд врахував інтереси не лише боржників, але і банку, прийшовши до висновку, що зменшення суми нарахованої пені до 200 грн. не завдасть значних збитків кредитору.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачами майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом солідарного стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 в користь банку заборгованості по кредитному договору в сумі 126 124 грн. 12 коп. з яких: 89 189,75 грн.- поточна заборгованість за кредитом;-17 232,57 грн.- заборгованість за простроченим кредитом; -2 693 68 грн. - інфляційні втрати по несплаті кредиту;-417,11 грн.-3% річних за прострочення сплати кредитом; -13 593,43 грн. - прострочена заборгованість по відсотках; -233,45грн. - 3% річних за прострочення сплати процентів; -968,88 грн.- інфляційні втрати за прострочення сплати процентів; - 1 795,25 грн. - сума заборгованості по процентах за період з 18.11.2014 року по 15.12.2014 року, а також 200 грн. пені за неналежне виконання зобов'язання.

Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Крім того, із відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1 646,85 грн. в рівних частках.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 213, 215, 224-226, 292, 294 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 553, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» (п/р 00 в ПАТ «ВТБ Банк», код банку 321767, ) заборгованість за кредитним договором за № R0В від 23.05.2012 року у розмірі 126 124 грн. 12 коп. та 200 грн. пені за неналежне виконання зобов'язання, на загальну суму 126 324 (сто двадцять шість тисяч триста двадцять чотири) грн. 12 коп., а також по 823 ,43 грн. сплаченого судового збору з кожного.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддяІ. М. Черніцька