Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/308/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Панфілова А. В.Категорія - 30 Доповідач Сукач Т. О.
УХВАЛА

Іменем України

04.02.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Сукач Т.О.

суддів - Кривохижі В.І.

Бубличенко В.П.

при секретарі - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом Всеукраїнської громадської організації «Комітет конституційно-правового контролю України» до ректора Кіровоградського національного технічного університету ОСОБА_3 про відшкодування збитків, за апеляційною скаргою Всеукраїнської громадської організації «Комітет конституційно-правового контролю України» на рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 12 грудня 2014 року і

в с т а н о в и л а :

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 12 грудня 2014 року відмовлено у задоволенні позову Всеукраїнської громадської організації «Комітет конституційно-правового контролю України» до ректора Кіровоградського національного технічного університету ОСОБА_3 про відшкодування збитків у сумі 31 185 грн.05 коп., завданих протиправною бездіяльністю.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким його вимоги задовольнити у повному обсязі, відшкодувати понесенні ним судові витрати.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому статтею 76 ЦПК України порядку, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення їм поштового відправлення із судовою повісткою і копією апеляційної скарги.

Від Всеукраїнської громадської організації «Комітет конституційно-правового контролю України» надійшла заява про розгляд справи за відсутності її представника.

Відповідач причину неявки не повідомив, подав заперечення на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, оскільки воно, на його думку, ухвалене з додержанням вимог матеріального і процесуального права,

Ураховуючи наведене та положення ч.2 ст.305 ЦПК України, згідно з якою неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, колегія суддів вирішила розглядати справу у відсутності сторін.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду та доводи апеляційної скарги у встановлених статтею 303 ЦПК України межах, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом з'ясовано, що позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ректора Кіровоградського національного технічного університету ОСОБА_3 31 185 грн.05 коп. на відшкодування збитків, завданих протиправною бездіяльністю відповідача.

Зазначена сума збитків складається із:

- 19 600 грн. штрафних санкцій, сплачених за порушення умов договору, що був укладений 11 березня 2013 року між позивачем та ОСОБА_4 на проведення юридичної експертизи документів про реєстрацію вищого навчального закладу (Кіровоградський національний технічний університет), правила прийому до ВНЗ у 2013 році, положення про приймальну комісію ВНЗ, квоти прийому до ВНЗ різних категорій осіб, інших документів щодо діяльності ВНЗ (всього 11 найменувань);

- 5 250 грн. сплачених за надання правової допомоги, підготовку позовної заяви до адміністративного суду;

- 1 035 грн.05 коп. витрати, пов'язані з відрядженням представника Всеукраїнської громадської організації «Комітет конституційно-правового контролю України» до міста Кіровограда для участі у судовому засіданні адміністративного суду;

- 5 300 грн. за надання правової допомоги, підготовку, складення позовної заяви про відшкодування збитків.

Як на підставу для задоволення цих вимог позивач посилався на ст.ст.22.1166 ЦК України.

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з того, що вимоги позивача не ґрунтуються на законі і доказах.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки суд дійшов його з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно положень ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор (ч.1ст.510ЦК України).

Зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора ( ст.511 ЦК України).

Судом з'ясовано, що 11 березня 2013 року між позивачем і фахівцем в галузі права ОСОБА_4 було укладено двосторонній договір про надання юридичних послуг на проведення юридичної експертизи пакету документів, що мають відношення до зарахування до Кіровоградського національного технічного університету, як вищого навчального закладу, на відповідність вимогам чинного законодавства України. Пакет документів замовник повинен був передати виконавцю до 20 травня 2013 року. Ректор Кіровоградського національного технічного університету ОСОБА_3 не був стороною у цьому договорі (а.с.9-11).

Згідно розділу 4, укладеного між позивачем і виконавцем договору, яким визначено відповідальність сторін, відповідальність за порушення умов договору несе винна сторона.

За приписами ст.ст.526,527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов'язання виконується належними сторонами.

Ураховуючи наведене колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що відповідач не несе відповідальності за порушення сторонами договору його умов, оскільки чинним законодавством не передбачено відповідальність третіх осіб за невиконання договірних зобов'язань.

Правильним є висновок суду про те, що на відповідача не може бути покладено обов'язку по відшкодуванню матеріальної шкоди відповідно до ст.1166 ЦК України, згідно якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи і відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала.

Отже, законодавством передбачено відшкодування особі майнової шкоди, зокрема збитків, за наявності порушення цивільного права особи та причинного зв`язку між порушенням права й збитками.

Із матеріалів справи вбачається, що постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.09.2014 року визнано протиправною бездіяльність ректора, голови приймальної комісії Кіровоградського національного технічного університету ОСОБА_3, що полягає у відмові у задоволенні запиту на інформацію Всеукраїнської громадської організації «Комітет конституційно - правого контролю України», що був направлений на адресу відповідача 06.03.2013 року ( а.с.7,8).

Проте, це судове рішення не може бути безумовною підставою для задоволення позову, оскільки позивачем не доведено наявність причинного зв'язку між ненаданням інформації та невиконанням умов договору від 11.03.2013 року.

Укладаючи 11.03.2013 року договір на проведення юридичної експертизи пакету документів, що мають відношення до зарахування до Кіровоградського національного технічного університету, як вищого навчального закладу, на відповідність вимогам чинного законодавства України, ще до отримання цих документів, позивач брав на себе відповідальність за можливе порушення умов договору, зокрема, і щодо строків надання таких документів виконавцю.

Установивши,що вини відповідача у порушенні позивачем зобов`язань за договором, укладеним 11 березня 2013 року між Всеукраїнською громадською організацією «Комітет конституційно-правового контролю України» і фахівцем в галузі права ОСОБА_4 немає, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів вважає правильним висновок суду, що витрати позивача, пов'язані з розглядом адміністративної справи, в розмірі 6 285,05 грн. (5 250грн. +1 035,05 грн.), не є шкодою, а тому не підлягають відшкодуванню відповідно до ст.1166 ЦК України.

Витрати на правову допомогу (ст.84 ЦПК України), витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду (ст.85 ЦПК України) відповідно до ст.79 ЦПК України є витратами, пов'язаними з розглядом судової справи та розподіляються між сторонами відповідно до положень ст.ст. 88, 89 ЦПК України під час ухвалення рішення у цивільній справі відповідно до ст.215 ЦПК України.

Відповідно види, зміст судових витрат, порядок їх розподілу судом та оскарження судових рішень щодо судових витрат в адміністративному судочинстві регулюється та підпорядкований нормам КАС України (зокрема, ч. 1 ст. 5, ст.ст. 87, 90, 94, 97, 98, 160, 161, 163, 168 цього Кодексу).

Згідно зі змістом зазначених положень ЦПК України та КАС України вирішення судом питання про судові витрати відбувається лише в порядку, визначеному відповідними нормами вказаних процесуальних законів.

Отже, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги, понесені позивачем у зв'язку з реалізацією своїх процесуальних прав при розгляді справ в порядку цивільного та адміністративного судочинства, витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду, віднесено до судових витрат, вони відшкодовуються в порядку, передбаченому відповідним процесуальним законом, не є шкодою в розумінні ст. 1166 ЦК України і не можуть бути стягнуті за позовною вимогою про відшкодування шкоди.

Суд правильно застосував норми матеріального і процесуального права, дав належну оцінку наданим доказам і ухвалив рішення, яке відповідає вимогам ст.ст.213,214 ЦПК України.

Оскільки у задоволенні позову було відмовлено, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність передбачених процесуальним законом (ст.88 ЦПК України) підстав для відшкодування позивачу судових витрат в сумі 5 300 грн.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі та доказах, судом першої інстанції перевірялися і визнані безпідставними.

Згідно ст.308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.209,307,308,313,314,315 ЦПК України колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Всеукраїнської громадської організації «Комітет конституційно - правового контролю України» відхилити.

Рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 12 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді