АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/379/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19, 27 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 грудня 2014 року у справі за позовом кредитної спілки "Чураївна" до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а :

01 вересня 2014 року КС "Чураївна" звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що член кредитної спілки ОСОБА_6 згідно з укладеним 01 жовтня 2012 року кредитним договором № С10-01/п отримала кредит в розмірі від 2222 грн. строком дії до 01 жовтня 2013 року, зі сплатою процентів 82% річних. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, з грудня 2012 року допускала систематичні порушення умов кредитування, у зв'язку з чим виникла прострочена заборгованість відповідача за кредитним договором.

Враховуючи викладене, просила суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 14783,77 грн. (2103,74 грн. сума основного боргу, відсотки по кредиту 5823,34 грн., пеня за період з 01 грудня 2012 року по 01 грудня 2013року в розмірі 6856,69 грн.).

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 грудня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь кредитної спілки "Чураївна" заборгованість за кредитним договором № С10-01/п від 01 жовтня 2012 року в сумі 10 545,24 грн. та судові витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на незаконність і необґрунтованість рішення суду, на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду змінити частково задовольнивши позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони, що зявились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до відхилення з слідуючих підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з того, що підписанням кредитного договору, фактом отримання кредиту, підтверджено, що відповідач в повному обсязі ознайомлювалася з умовами кредитування та орієнтовною сукупною вартістю кредиту і прийняла на себе зобов'язання щодо його виконання. Позовні вимоги обґрунтовані на законі та відповідають умовам укладеного між сторонами кредитного договору.

Разом з тим, суд першої інстанції прийшов до висновку що розмір неустойки, на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішень суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що між ОСОБА_6 та КС "Чураївна" 01 жовтня 2012 року укладений кредитний договір № С10-01/п, згідно з яким відповідачці був наданий кредит в розмірі 2222 грн. на споживчі цілі, терміном до 01 жовтня 2013 року зі сплатою 82% річних за користування кредитом та остання зобов'язалась щомісячно для погашення кредитних зобов'язань сплачувати платіж 278 грн. Кредит позивачем наданий за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки.

Згідно п. 8.1 договору при порушенні строку сплати кредиту, позичальник сплачує подвійні проценти за весь термін фактичного користування кредитом та пеню в розмірі 1% за добу від суми непогашеної заборгованості згідно графіка платежів.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки.

Абзацом третім ч. 1 ст. 21 цього Закону передбачено, що кредитна спілка відповідно до свого статуту надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі.

Згідно із вимогами ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

ОСОБА_6 отримала кредит в сумі 2222 грн., що підтверджено видатковим касовим ордером від 01 жовтня 2012 року, в якому позичальник особисто написав про отримання ним зазначеної суми кредитних коштів, однак взяті на себе зобов'язання з повернення кредиту не виконав належним чином, порушив умови договору кредиту.

В зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору від 01 жовтня 2012 року. заборгованість ОСОБА_6 станом на 28 серпня 2014 року складає 14783,77грн. ( 2103,74 грн. сума основного боргу, відсотки по кредиту 5823,34 грн., пеня за період з 01 грудня 2012 року по 01 грудня 2013 року в розмірі 6856,69 грн.), що підтверджено наданим позивачем розрахунком боргу.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно із вимогами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором.

Зазначена норма закону застосовується також до відносин за кредитним договором в силу вимог ст. 1054 ЦК України.

Ст. 610 цього Кодексу визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Оскільки, зазначений договір чи окремі його положення сторонами не оскаржувалися та недійсними в судовому порядку не визнавалися, вони є діючими для сторін, а виконання договору є обов'язковим.

Підписанням кредитного договору, анкети позичальника, фактом отримання і використання кредиту відповідачем підтверджено, що останній в повному обсязі ознайомлювався з умовами кредитування та орієнтовною сукупною вартістю кредиту і прийняв на себе зобов'язання щодо його виконання. Крім того, взаємні права обов'язки сторін детально визначені у підписаному сторонами кредитному договорі.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідач порушила взяті на себе договірні зобов'язання, порушила графік повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості по договору кредитної лінії, строк повернення кредиту закінчився, а відповідач не повернула отримані кошти.

Таким чином, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість вимог спілки і стягнення заборгованості.

Також, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, при визначенні розміру пені, правомірно керувався ст. 258 ЦК України та стягнув з відповідача пеню за несвоєчасне виконання зобов'язання за кредитним договором у сумі 2618, 16 грн. виходячи з того, що на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, тобто вдвічі зменшив розмір пені.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на не пропорційний розподіл судом першої інстанції, при ухваленні рішення, судових витрат є необґрунтованим, оскільки відповідно до п. 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 17 жовтня 2014 № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" у разі якщо суд на підставі частини третьої статті 551 ЦК зменшує розмір неустойки, витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

Інші доводи апеляційної скарги ретельно перевірені судом апеляційної інстанції, є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції і не містять других підстав для скасування чи зміни правильного рішення.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, встановивши дійсні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору, і ухвалив у справі законне та обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 грудня 2014 року у справі за позовом кредитної спілки "Чураївна" до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з моменту проголошення.

Головуючий :

Судді :