АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/3386/15 Головуючий 1 інстанції: Федорова О.В.
Справа № 645/7391/14-ц Доповідач: Овсяннікова А.І.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

при секретарі - Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 11 березня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Аверіна Маріанна Едуардівна про визнання договору недійсним та визнання права власності, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Аверіна Маріанна Едуардівна про визнання договору недійсним та визнання права власності.

В обґрунтування позову зазначає, що наприкінці 2008 року він з дружиною ОСОБА_5 вирішили купити двокімнатну квартиру для проживання, а трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, в якій вони проживали, поділити між двома доньками.

03 лютого 2009 року в приміщенні офісу приватного нотаріуса ХМНО Аверіної М.Е. між ним та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 за 44 000 дол. США. Підписання договору та передання грошей проходило в присутності чоловіка ОСОБА_3, дружини ОСОБА_5, агента по нерухомості та його доньки ОСОБА_2 Підписаний ним договір купівлі-продажу квартири та технічний паспорт на спірну квартиру взяли дружина з донькою, ключі від квартири були передані йому. Вдома донька - ОСОБА_2 вмовила його не переробляти технічний паспорт на себе, мотивуючи це необов'язковістю.

Оскільки квартира була куплена за позичені кошти, вони з дружиною часто хворіли та знаходились на лікуванні, то спірне житло здавалось в оренду. Цим займалась його донька ОСОБА_2, яка й проводила оплату комунальних послуг.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 У березні 2014 року доньки вирішили поділити сумісне майно подружжя. За життя усі документи зберігала дружина. На прохання доньок він знайшов усі документи на їх з дружиною майно, а також і договір купівлі-продажу спірної квартири. Він дізнався, що договір нотаріально укладений з його донькою ОСОБА_2, а не з ним. Технічний паспорт на квартиру оформлений на ім'я ОСОБА_2, а ті документи, що надавалися на підпис у приватного нотаріуса ХМНО Аверіної М.Е. та ним підписувались, вдома не знайдено. ОСОБА_2 відмовилась від будь-яких пояснень, сховала ключі від спірної квартири.

Вважає, що ОСОБА_2 не виступала покупцем цієї квартири, оскільки не сплачувала за неї кошти та не отримувала ключі від продавця. Фактично договір купівлі-продажу квартири був укладений між ним. та ОСОБА_3 Він виконав обов'язки покупця квартири сплативши повну суму, а продавець передала йому ключі та технічний паспорт на квартиру.

Просить визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, укладений 03 лютого 2009 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Аверіною М.Е. за реєстровим № 8 та визнати за ним право власності на цю квартиру.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти позову та просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що обставини, на які посилається позивач в обґрунтування позову, є безпідставними та не доведеними. Надав суду заяву про застосування до позовних вимог строку позовної давності.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилась.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Аверіна М.Е. у судовому засіданні заперечувала проти позову. Надала для огляду оригінал договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 від 03 лютого 2009 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, а також усі документи, які були надані сторонами договору, необхідних для його укладення.

Рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 11 березня 2015 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Аверіна Маріанна Едуардівна, про визнання договору недійсним та визнання права власності залишено без задоволення.

Скасовано арешт, накладений ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2014 року на квартиру АДРЕСА_2

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, оскільки судом не надано належної оцінки доказам, не повно з'ясовані обставини по справі.

Зазначає, що ОСОБА_2 не є покупцем квартири, оскільки на час її придбання вона не мала коштів на купівлю квартири.

Вказує, що підписував договір купівлі-продажу квартири разом із ОСОБА_3 в присутності нотаріуса «Аверіної М.Е.». Але це була не нотаріус Аверіна М.Е., яка була присутня в судовому засіданні 11 березня 2015 року, та вона його теж бачила в перший раз. Його було обдурено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та ще невідомою особою, яка виконувала функції нотаріуса Аверіної М.Е.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 03 лютого 2009 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2

Договір посвідчено приватним нотаріусом ХМНО Аверіною М.Е. та зареєстровано в реєстрі за №8.

Відмовляючи ОСОБА_1 у визнані цього договору недійсним суд першої інстанції обґрунтовано виходив з тих обставин, що підстав для задоволення позову не вбачається.

Відповідно до вимог ст.ст. 202 ч.1; 203№ 204; 215 ч.1,3; 328 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.ст. 655, 657 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Договір купівлі- продажу квартири від 03 лютого 2009 року відповідає всім вимогам закону, який регулює такі правовідносини.

Позивач зазначає, що він підписував такий договір, вносив кошти за квартиру, отримав ключі.

Відповідно до вимог ст.10,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не надано доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

Факт передачі коштів за квартиру продавцю позивачем не може свідчити про недійсність договору.

Як зазначає позивач він підписував договір не у цього нотаріуса, який присутній у судовому засіданні. Отже, договір купівлі-продажу, посвідчений 03 лютого 2009 року приватним нотаріусом Аверіною М.Е. позивач не підписував.

Квартира фактично була передана саме відповідачу, яка отримала необхідні документи, зареєструвала квартиру на своє ім'я; оплачувала комунальні послуги, що не оспорюється і позивачем.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Рішення ухвалено з дотримання вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 313, 315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 11 березня 2015 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: