Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

08 квітня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Трегубенко Л. О. ,

при секретарі - Подплетнікова В. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення грошових коштів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку та аліментів на утримання малолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення грошових коштів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1322 грн. 67 коп. та аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі 1322 грн. 67 коп..

Обґрунтовує позовні вимоги тим, що з 26.11.2011 р. перебуває з відповідачем у шлюбі, оформленому реєстрацією відділом РАГС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, запис акту № 1670, мають спільного малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Протягом 2014 р. стало зрозумілим, що вони не можуть проживати разом, виконувати подружні обов'язки, спокійно вирішувати поточні проблеми, постійно сперечалися, принижували один одного, нерідко у присутності дитини.

Неодноразово намагались з»ясувати подружні стосунки, знайти взаєморозуміння, що не дало позитивних результатів, відносини переросли в ще більш ворожі, а з 02.06.2014 р. стали проживати порізно, вона з дитиною - в своїх батьків.

Внаслідок цього, дійшла висновку, що розлучення - це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя, зберегти нормальне бачення у дитини про сім'ю.

Відповідач в телефонному режимі неодноразово висловлював побажання розірвати з нею шлюб, не відвідує їх, матеріально не забезпечує, не приймає участі у вихованні дитини.

Вважає подальше спільне проживання з відповідачем та збереження сім'ї неможливим, оскільки суперечитиме її інтересам і інтересам дитини.

Після розлучення дитина проживатиме з нею, питання поділу спільного сумісного майна намагатимуться вирішити у позасудовому порядку.

Відповідач, будучи зобов»язаним за законом, грошові кошти на її утримання та утримання сина не надає, повідомив, що сплачуватиме лише за рішенням суду, постійної роботи не має.

Утримання дитини обходиться близько 3000 грн. на місяць, з урахування придбання одягу, харчування тощо, сім»я матеріально потребує, інших доходів, крім соціальних виплат не має.

Відповідач не працює, але працездатного віку, за відсутності інших утриманців і стягнень за виконавчими документами, виходячи з середньої заробітної плати по м. Києву за 10 місяців 2014 р. в розмірі 5290 грн. 70 коп., повинен сплачувати грошові кошти на її утримання в сумі 1322 грн. 67 коп. до досягнення дитиною трьох років, та аліменти на дитину в твердій грошовій сумі 1322 грн. 67 коп. до досягнення повноліття, починаючи з 02.06.2014 р. .

Позивач просила позов задовольнити.

Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнила позовні вимоги, просить шлюб розірвати, стягнути грошові кошти на її утримання в розмірі 1/6 частини, аліменти на дитину - в розмірі ? частини від усіх видів заробітку відповідача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з»явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомив.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних даних і доказів, та ухвалити заочне рішення, оскільки проти такого вирішення справи позивач не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підтверджені і підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, … та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд установив, що з 26.11.2011 р. сторони перебувають в шлюбі, оформленому реєстрацією відділом РАГС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, запис акту № 1670, мають спільного малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а. с. 10, 11).

Сім»я сторін розпалась остаточно по причині відсутності взаєморозуміння та усвідомлення прав і обов»язків подружжя, що призвело до постійних сварок та суперечок, нерідко у присутності дитини, втрати почуттів любові та поваги, взаємної неприязні, і як наслідок: фактичного припинення шлюбу.

З 02.06.2014 р. сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне домашнє господарство не ведуть, проживають порізно: позивач з малолітньою дитиною у своїх батьків.

Суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливе, оскільки суперечитиме інтересам позивача та їх малолітнього сина, що мають істотне значення.

Відповідач грошові кошти на її утримання та утримання сина не надає, повідомив, що сплачуватиме лише за рішенням суду, постійної роботи не має.

Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача грошових коштів на утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку, та аліментів на утримання малолітнього сина сторін виходить з наступного.

Суд установив, що малолітній син сторін проживає з позивачем, родина матеріально потребує, інших доходів, крім соціальних виплат не має.

Відповідно з ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Частиною 4, 6 наведеної статті визначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Відтак, право дружини (у тому числі, колишньої) на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років законом пов»язане з його можливістю надавати матеріальну допомогу, тобто, з матеріальним становищем.

Позивач не надала суду будь-яких належним та допустимих доказів у підтвердження здатності (в розумінні - матеріальної) відповідача утримувати її до досягнення дитиною трьох років.

Батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття ( ст. 180 СК).

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі ( ч. 3 ст. 181 СК України

При визначенні розміру аліментів, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом ( ч. 1 ст. 183 СК ).

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову ( ч. 1 ст. 191 СК).

При визначенні розміру аліментів суд ураховує скрутне матеріальне становище позивача, яка самостійно утримує малолітнього сина, а також матеріальне становище відповідача, який не працює, але в силу закону зобов»язаний утримувати малолітню дитину, за віком та станом здоров»я працездатний, інших утриманців, чи стягнень за виконавчими документами не має.

Ураховуючи вимоги закону, оцінивши наявні докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги доведені та підлягають задоволенню частково, у частині розірвання шлюбу сторін, стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання їхнього сина у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) , але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, в стягненні утримання позивача до досягнення дитиною трьох років відмовляє.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України стягнення аліментів у межах суми за один місяць суд допускає до негайного виконання.

Суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені нею та документально підтверджені витрати від сплати судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., та у дохід держави судовий збір за стягнення аліментів на дитину в сумі 243 грн. 60 коп..

На підставі наведеного, ст. ст. 84, 110, 112, 180 - 184, 191 СК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 64, 88, 208-210, 212-215, 218, 224-228 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Розірвати шлюб між громадянами, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, оформлений реєстрацією 26.11.2011 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, запис акту № 1670.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду в частині розірвання шлюбу після набрання законної сили надіслати до відділу реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в м. Києві для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) аліменти на утримання малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24.12.2014 р., і продовжувати до досягнення повноліття дитиною ІНФОРМАЦІЯ_2

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) понесені нею та документально підтверджені витрати від сплати судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., та у дохід держави судовий збір за стягнення аліментів у сумі 243 грн. 60 коп..

У стягненні утримання ОСОБА_1 до досягнення дитиною трьох років відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд міста в установленому законом порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Л. О. Трегубенко