Провадження №2/761/244/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 лютого 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сіромашенко Н.В.,

при секретарі Халус І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, 3-і особи: Головне управління юстиції у місті Києві, Житлово-будівельний кооператив «Червона Зірка» про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Київської міської ради, в якому просить визнати право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування після померлого ОСОБА_3.

В обґрунтування позову посилається на те, що після смерті її батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1.

В передбачений законом термін вона звернулась до Першої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та за отриманням свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено, з тих підстав, що право власності у померлого на спірну квартиру не виникало, оскільки не було зареєстровано, в органі, який здійснює державну реєстрацію нерухомого майна.

У зв'язку з цим вона вимушена звернутись до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з'явився, направив до суду письмові пояснення, з проханням прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства та слухати справу без участі представника Київської міської ради.

Представник ЖБК «Червона Зірка» проти задоволення позову не заперечував та пояснила, що ОСОБА_3 за життя були сплачені всі члеників внески за спірну квартиру.

Представник третьої особи - Головного управління юстиції в м. Києві в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином про причини неявки суд не сповіщав, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника ГУЮ у м. Києві.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого 29 квітня 1975 р. Міським Палацом новонароджених м. Києва.

30 серпня 1968 року ОСОБА_3 було видано на підставі рішення виконкому Жовтневої районної Ради від 27/V 1968 р. № 1664, ордер на вселення в квартиру АДРЕСА_1 на сім'ю із 3-х осіб.

Відповідно до довідки ЖБК «Червона Зірка» від 02 серпня 1983 року № 6, за ОСОБА_3 закріплена трикімнатна квартира АДРЕСА_1, яка повністю була виплачена станом на 01.01.1983 р. в сумі 5122 руб.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 11 серпня 2012 року Відділом реєстрації смерті у м. Києві Серії НОМЕР_2.

Відповідно до довідки форми № 3 від 26 березня 2014 р., виданої ЖБК «Червона Зірка» № 27 в спірній квартирі також зареєстровані ОСОБА_1 з 1992 р. та ОСОБА_4 з 1968 р.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було розірвано 24 травня 1994 р.

31 травня 2012 року до Першої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулась ОСОБА_1.

29 серпня 2012 року до Першої Київської державної нотаріальної контори надійшла заява від ОСОБА_5, а 6 вересня 2012 року від ОСОБА_6, відповідно до яких вони заявили про те, що відмовляються від прийняття спадщини, яка залишилась після померлого їхнього батька - ОСОБА_3.

Проте, Перша Київська державна нотаріальна контора, видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, немає можливості, у зв'язку з тим, що право власності у померлого на вказану квартиру не виникало.

Частинами 1, 2 статті 7 Закону Союзу Радянських Соціалістичних Республік «Про власність в СРСР », який діяв на час виникнення права власності у ОСОБА_3 на спірну квартиру, визначено, що у власності громадян можуть бути жилі будинки, дачі, садові будинки, насадження на земельній ділянці, транспортні засоби, кошти, акції та інші цінні папери, предмети домашнього господарства і особистого вжитку, засоби виробництва для ведення селянського та іншого трудового господарства, особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, індивідуальної та іншої господарської діяльності, вироблена продукція й одержані доходи, а також інше майно споживчого і виробничого призначення. Член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває право власності на це майно.

Пункт 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, що має рекомендаційний характер, роз'яснює, що у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Оскільки станом на 01 січня 1983 року ОСОБА_3 була сплачена сума пайового внеску за спірну квартиру, то відповідно до ст. 7 вищевказаного закону він набув право власності на неї.

Таким чином, після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

У відповідності до ч. ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; ч. 1, ч. 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини; заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно з ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У відповідності з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Таким чином, на підставі вище викладеного, виходячи з положень цивільного законодавства, суд приходить до висновку, що позові вимоги про визнання за ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, 3-і особи: Головне управління юстиції у місті Києві, Житлово-будівельний кооператив «Червона Зірка» про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 у порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: