Провадження № 2/201/737/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

·

02 лютого 2015 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

головуючого судді - Браги А.В.,

при секретарі - Ляховій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

10 вересня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач послалась на те, що 02 лютого 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб у Жовтневому відділі РАЦС Дніпропетровського МУЮ, актовий запис № 43. Від шлюбу сторони мають дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з позивачем. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами були припинені з січня 2014 року. З 14 серпня 2014 року сторони проживають окремо. Спільне життя з відповідачем не склалося через те, що сторони різні люди з різними поглядами на сімейне життя, різні характери та інтереси. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу стали неможливими, у зв'язку з чим позивач просить розірвати шлюб.

02 лютого 2015 року позивач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Однак, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просила суд їх задовольнити.

02 лютого 2015 року відповідач у судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи була повідомлений своєчасно та належним чином. Однак, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Відповідно до ст. 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця.

Судом у межах заявлених позовних вимог, наявними у справі доказами, встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 02 серпня 2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений шлюб, зареєстрований Жовтневим відділом РАЦС Дніпропетровського МУЮ Дніпропетровської області, актовий запис № 43 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 02 лютого 2008 року.

Від даного шлюбу сторони мають дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 02 вересня 2008 року.

Спільне життя сторін не склалось через те, що у сторін різні погляди на сімейне життя, різні характери та інтереси. Сторони спільне господарство не ведуть, спір про поділ майна відсутній, питання щодо подальшого проживання з позивачем їх дитини не має.

Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

У відповідності зі ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.

У відповідності зі ст. 112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги, що подружжя сімейні стосунки не підтримує тривалий час, шлюбні відносини між сторонами остаточно припинені, а відповідач не заперечував проти задоволення позову, суд приходить до висновку, що родина розпалась остаточно, і відновлення бути не може, а шлюб підлягає розірванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись, ст. ст. 24, 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, ст. ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 174, 212 - 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 02 лютого 2008 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 43, - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище сторін не змінюється.

Судові витрати по справі покласти на відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, стягнувши з останнього на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір в розмірі 243,60 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня отримання рішення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: А.В. Брага