Справа № 755/982/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"26" лютого 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Бурлай О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Дніпровський районний відділ ДМС України в м. Києві, Комунальне підприємство "Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва", про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, -

у с т а н о в и в :

29.12.2014 року позивачі звернулись до суду із позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивачі зареєстровані в АДРЕСА_1. Власником особистого рахунку даної квартири є ОСОБА_1. В вищезгаданій квартирі також зареєстрована ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка з 2003 року за місцем реєстрації не проживає. Відповідач по справі ОСОБА_3 від 25 червня 2003 року була засуджена на термін два роки та два місяці, покарання відбувала в Чорноморській ВК-74 м. Одеса., та після звільнення 03.09.2004 року ОСОБА_3 додому не повернулася, про місце свого перебування з 2004 року і по даний час нікого не повідомляла. На сьогоднішній день відповідач за вищезгаданою адресою залишається зареєстрованою тоді як біля одинадцяти років в квартирі за місцем реєстрації не проживає. Факт не проживання ОСОБА_3 в житлі підтверджується актами обстеження квартири складених в присутності посадових осіб ЖРЕО-411 та завірених начальником ЖРЕО-411 В.Ф. Вакуленко. Реєстрація в квартирі АДРЕСА_1, м Київ ОСОБА_3 є причиною додаткових витрат по оплаті комунальних послуг та перешкодою у приватизації житла. За наведених обставин позивачі просять визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняти її з реєстраційного обліку.

До початку судового розгляду позивачі звернулись до суду з заявами про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечують.

Представники третіх осіб в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. На адресу зареєстрованого місця проживання відповідача судом було направлено судову повістку про виклик до суду, однак поштове відправлення повернулось з відміткою про закінчення терміну зберігання.

Враховуючи положення ч. 5 ст. 74 ЦПК України, за наведених вище обставин, суд визнає повідомлення відповідачки про час та місце розгляду справи належним.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, з огляду на наступне.

Згідно довідки форми 3 від 12.12.2014 року, позивачі зареєстровані та мешкають в АДРЕСА_1. Вказана квартира не приватизована, власником особового рахунку є ОСОБА_1. Будинок знаходиться на балансі ЖРЕО 411. Разом з позивачами у зазначеній квартирі з 1988 року зареєстрована ОСОБА_3 (а.с. 10).

Відповідно до ст. 71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а відповідно до ст. 72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку.

Відповідно до положень ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Факт не проживання відповідача понад встановлені ст.ст. 71, 72 ЖК УРСР строки підтверджується актами затвердженими начальником ЖРЕО-411 від 08.10.2014 року, 12.11.2014 року, 15.12.2014 року, 12.12.2014 року, 11.12.2013 року та від 16.06.2014 року (а.с. 15-20).

Як вбачається з позовної заяви та зібраних по справі доказів, відповідач не проживає в квартирі з 2003 року. Незважаючи на те, що відповідач не проживає в квартирі, він з реєстраційного обліку не знімається, не приймає участі в утриманні квартири та не сплачує комунальні послуги, тому суд приходить до висновку, що позивачі правомірно вимагають визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Стосовно вимог про зняття відповідача з реєстраційного обліку, суд вважає, що у задоволенні цієї позовної вимоги слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Отже, наявність остаточного рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття її з реєстраційного обліку відповідними державними органами при пред'явленні їм такого рішення без додаткового зобов'язання рішенням суду здійснити державними органами такі дії.

Наведена позиція, зокрема, відображена у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-150/0/4-13 від 28.01.2013 року "Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав".

За наведених обставин у задоволенні позовних вимог зняття відповідача з реєстраційного обліку слід відмовити, оскільки в даному випадку відсутній спір між сторонами, адже реалізуючі свої повноваження Головне управління ДМС України в м. Києві або його територіальні підрозділи, відповідно до розподілу функціональних повноважень, зобов'язані після набрання цим рішенням стосовно визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняти цю особу з реєстраційного обліку без будь-якого додаткового зобов'язання за рішенням суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 72 ЖК УРСР, Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст.ст. 1, 4, 10, 11, 57, 60, 208, 209, 212-215, 218, 223, 224-226, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Дніпровський районний відділ ДМС України в м. Києві, Комунальне підприємство "Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва", про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1

В іншій частині позову - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -