Номер провадження: 22-ц/785/1715/15
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О. А.
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Драгомерецького М.М.

суддів: Панасенкова В.О.,

Громіка Р.Д.,

при секретарі: Добряк Н.І.,

за участю: представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення сплаченого авансу та штрафу відповідно до попереднього договору,-

в с т а н о в и л а:

01 липня 2014 року ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_5 про стягнення сплаченого авансу та штрафу відповідно до попереднього договору.

Посилаючись на те, що 01 жовтня 2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в усній формі укладений попередній договір купівлі-продажу автомобіля Мазда СХ-7, згідно умов якого відповідач зобов'язався продати позивачу зазначений автомобіль за 210 000 гривень не пізніше 31.12.2012 року.

В якості авансу позивач передав відповідачу грошові кошти в розмірі 59 500 гривень.

Відповідач ОСОБА_5 свої зобов'язання за попереднім договором не виконав, документи, необхідні для укладання основного договору купівлі-продажу автомобіля Мазда СХ-7, не підготував, неодноразові звернення позивача, щодо укладення основного договору ігнорує.

Оскільки відповідач відмовляється у добровільному порядку повернути позивачу суму авансу та сплатити штраф в розмірі 100% авансу, позивач звернувся до суду із вказаним позовом та просив його задовольнити в повному обсязі з наведених у позовній заяві правових підстав.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_5 позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, пояснивши суду, що попередній договір про купівлю-продаж автомобіля Мазда СХ-7 між ним та позивачем не укладався, грошові кошти в сумі 210 000 гривень, отримані ним на власний банківський рахунок від ОСОБА_3, перераховані з інших підстав, а саме на підставі трудових правовідносин, які існували між позивачем - власником та директором підприємства та відповідачем, який працював на посаді заступника директора цього підприємства, тому просив у задоволенні позову відмовити.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2014 року у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

У судовому засіданні встановлено, що у період з 16 жовтня по 14 грудня 2012 року ОСОБА_3 було переведено на ім'я ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 59 500 гривень. Позивач ОСОБА_3 зазначає, що зазначені кошти були передані відповідачу на підставі усного попереднього договору за яким відповідач мав придбати у нього автомобіль.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на те, що відповідач визнав факт отримання грошей від позивача у розмірі 59 500 гривень, а це є підставою для дійсності попереднього договору навіть через недотримання письмової форми.

Відповідно до ч.2 ст.218 ЦК України якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 3 та 4 статті 60 ЦПК України встановлено, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п.п.26-27 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення; виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (ст.ст. 58, 59 ЦПК України).

Проте, посилання представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 у апеляційній скарзі на те, що грошові кошти були передані відповідачу ОСОБА_5 на підставі попереднього договору купівлі-продажу автомобіля свого підтвердження матеріалами справи не знайшли, так у платіжних дорученнях не зазначено, що кошти переводяться саме на підставі попереднього договору за придбання автомобіля, а підтвердження їх отримання відповідачем не підтверджує укладення попереднього договору в усній формі.

За таких обставин, судова колегія дійшла до висновку, що суд першої інстанції в межах заявлених вимог повно і всебічно розглянув справу, дав належу оцінку наданим доказам, постановив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що законних підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 відхилити, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справа протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: під М.М. Драгомерецький

В.О. Панасенков

Р.Д. Громік