Справа № 157/1715/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Гончарук О.Н.
Провадження № 22-ц/773/251/15 Категорія: 49 Доповідач: Мудренко Л. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Мудренко Л. І.,

суддів - Осіпука В. В., Матвійчук Л. В.,

при секретарі - Губарик К. А.,

з участю:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 24 грудня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

05 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позов мотивовано тим, що з 14 травня 1995 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народилася дочка ОСОБА_4. В останній період спільного проживання відношення чоловіка до неї стало вкрай негативним, він затіював сімейні сварки, скандали, принижував її честь та гідність, пред'являв різного роду необґрунтовані претензії, робив усе для того аби подружнє життя з ним стало нестерпним. Крім того, відповідач заподіював їй тілесні ушкодження.

Позивач просила суд розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб.

Рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 24 грудня 2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Покликаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, неправильність встановлення обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

В суді апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_3 підтримали апеляційну скаргу з підстав у ній наведених.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційну скаргу не визнала та просила її відхилити.

Колегія суддів, заслухавши пояснення осіб, які беруть у часть у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити та залишити рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 14 травня 1995 року, про що у книзі реєстрації актів про укладення шлюбу Камінь-Каширським районним відділом реєстрації актів громадянського стану зроблено запис № 21 (а.с. 4, 6).

Від цього шлюбу у позивача та відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася дочка ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 виданим 18 травня 1999 року Камінь-Каширським відділом реєстрації актів громадянського стану (а.с. 6).

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" встановлено, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Передбачене ч. 1 ст. 111 СК вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

Згідно з ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

В силу ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один пере одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК).

Частинами 3 та 4 статті 56 СК України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 111, ч. 1 ст. 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач проживаючи у шлюбі, своєю неправильною поведінкою проявив явну зневагу до своєї сім'ї, дружини, що унеможливлює їх подальше перебування у шлюбі, оскільки його збереження буде суперечити інтересам позивача та її і відповідача неповнолітньої дитини.

Та обставина, що відповідач неодноразово вчиняв сімейні сварки, під час яких у присутності неповнолітньої дочки ображав позивача, погрожував застосуванням щодо неї фізичного насильства, підтверджена висновками Камінь-Каширського РВ УМВС України у Волинській області (а.с. 19, 24, 33, 34).

Нанесення позивачу тілесних ушкоджень стверджується висновком судово-медичної експертизи № 173 від 13 жовтня 2014 року (а.с. 36-37).

З урахуванням особливого характеру сімейних відносин, встановлених фактичних взаємин подружжя, категоричного заперечення позивача проти збереження шлюбу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та їхньої дитини, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати.

Покликання відповідача в апеляційній скарзі, що суд зобов'язаний був вчинити дії для збереження їх сім'ї та надати строк для примирення, не заслуговують на увагу, оскільки суд не зобов'язаний призначати строк для примирення. Суду надається право вживати заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Крім того, як вбачається з пояснень сторін в суді апеляційної інстанції, за час що минув від дня постановлення оскаржуваного рішення, примирення між ними не відбулося.

Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції постановив оскаржуване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 24 грудня 2014 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: