Справа № 521/1530/15-ц
Номер провадження 2/521/2327/15
У Х В А Л А

"04" лютого 2015 р. суддя Малиновського районного суду м. Одеси Лічман Л.Г., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

03.02.2014 р. позивач звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з зазначеною позовною заявою, посилаючись на наступні обставини.

Після смерті ОСОБА_3, померлого 07.06.2009 р., відкрилася спадщина на належне йому майно. З заявами про прийняття спадщини до Сьомої одеської державної нотаріальної контори звернулись його мати ОСОБА_1 та син ОСОБА_4, якому нотаріусом розяснено про необхідність встановлення факту родинних відносин з померлим ОСОБА_3

22.05.2010 р. ОСОБА_4 помер, не надавши до нотаріальної контори документів, що підтверджують факт родинних відносин.

27.06.2013 р. Сьомою одеською державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом з зазначенням спадкоємців ОСОБА_3 ОСОБА_1 (на 2/6 часток) та ОСОБА_4 Спадщина, на яку було видано свідоцтво складається з 2/3 часток квартири АДРЕСА_1.

Вважаючи, що права ОСОБА_1 порушено через включення до свідоцтва про право на спадщину особи, яка не підтвердила факту родинних відносин, позивач просила визнати за нею право власності на 2/6 часток спірної квартири та встановити порядок виконання рішення, яким визначити, що право власності на зазначену квартиру визнане за ОСОБА_1, підлягає державній реєстрації у відділі державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що заяву необхідно залишити без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додано документ, що підтверджує сплату судового збору, однак сума сплаченого судового збору не відповідає розміру, встановленого законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви майнового характеру сплаті підлягає судовий збір у розмірі 1 відсотка від ціни позову, але не менше 0,2 мінімальної заробітної плати, та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно ч. 2 ст. 80 ЦПК та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Зважаючи на викладене, та приймаючи до уваги той факт, що позовні вимоги ОСОБА_1 містять вимоги майнового характеру, суд приходить до висновку, що сума сплаченого судового збору вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна та попередньо визначає суму судового збору 2425 (дві тисячі чотириста двадцять пять) грн. 77 коп., тобто позивачу необхідно сплатити недоплачену суму 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп.

Разом з тим, суд розяснює, що ОСОБА_1 не позбавлена права надання заяви про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати в порядку, передбаченому ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» за умови надання відомостей про свій майновий стан.

Отже, подана позовна заява не відповідає вимогам, встановленим законодавством.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, -

С У Д Д Я

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, - залишити без руху.

Надати позивачу для усунення недоліків заяви строк - 5 (п'ять) днів з дня отримання копії ухвали.

Розяснити, що у разі невиконання вищевказаних вимог у встановлений суддею строк заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д Я: