Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді - Василевича В.С.

суддів - Малько О.С., Бондаренко Н.В.

при секретарі Пиляй І.С.

з участю ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 01 грудня 2014 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 01 грудня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Рівнетеплоенерго" заборгованість за використану теплоенергію в розмірі 7485 грн. 11 коп. та 243 грн. 60 коп. судового збору.

В поданій на рішення апеляційній скарзі ОСОБА_1 доводить про його незаконність та необґрунтованість через неповне з'ясування та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що суд в порушення вимог ч.1 ст.224 ЦПК України належним чином не повідомив його про розгляд справи, обмеживши таким чином його процесуальні права.

Зазначає, що жодних прав та обов'язків між ТОВ «Рівнетеплоенерго» та ним не існує, оскільки він не укладав договір про надання послуг централізованого опалення.

Стверджує, що з 2010 року ТОВ «Рівнетеплоенерго» не надавало йому послуг з централізованого опалення, в цьому ж році за адресою його проживання встановлено автономне опалення, дані обставини підтверджуються актами від 30.11.2011 року, та 20.07.2014 року, заявами від 15.12.2011 року та 02.06.2014 року.

Покликається, що суд не взяв до уваги той факт, що квартира за адресою АДРЕСА_1 належить 4 співвласникам, але суд не залучив їх до справи в якості співвідповідачів.

По наведених підставах позивач просить скасувати рішення та ухвалити нове про відмову у позові.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Рівнетеплоенерго», суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є споживачем послуг з теплопостачання, а тому зобов'язаний їх оплачувати.

Відсутність договору на отримання цих послуг не звільняє його від обов'зку по сплаті коштів.

Проте з таким висновком колегія суддів не може погодитись.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач неодноразово ставив питання про встановлення у його квартирі автономного опалення. 30 листопада 2011 року при комісійному обстеженні його квартири було виявлено самовільне відключення від централізованого опалення та встановлення автономного ( а.с.-26). Наявність автономного опалення стверджено також актом від 20 липня 2014 року (а.с.-29).

Ця обставина ТОВ «Рівнетеплоенерго» не спростована.

ОСОБА_1 у грудні 2011 року повідомляв ТОВ «Теплотранссервіс» про відключення його квартири від системи централізованого опалення.

Вимога останнього ґрунтуються на тому, що послуги надавались і вони не оплачені, що самовільне відключення від централізованого теплопостачання не звільняє відповідача від обов'язку по оплаті комунальних послуг.

Але така вимога не ґрунтується на законі.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Пунктами 1, 4 ч.2 цієї ж статті передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини, а також інші юридичні факти.

Наявність цих підстав судом не встановлена.

Відповідно до встановлених ст.10, ст.60 ЦПК України засад змагальності кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог та заперечень.

ТОВ «Рівнетеплоенерго» не довело отримання ОСОБА_1 послуг з теплопостачання. Інших підстав для покладення на останнього обов'язку по сплаті заборгованості позовна заява не містить.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив спір згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були дослідженні у судовому засіданні.

Зазначені вимоги судом не дотримані тому рішення, як ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у позові.

Враховуючи наведене, керуючись ст.303, ст.307, ст.309, ст.316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 01 грудня 2014 року скасувати.

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» в задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий Василевич В.С.

Судді Малько О.С.

Бондаренко Н.В.