У х в а л а

іменем україни

11 червня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.

суддів: Мостової Г.І., Наумчука М.І.,-

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: виконавчий комітет Лутівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, Лутівська сільська рада Радомишльського району Житомирської області, про визнання частково недійсними рішень сільської ради, свідоцтва про право власності на жилий будинок, договору дарування, державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, визнання права власності на ј ідеальну частину житлового будинку та ј частину прилеглої земельної ділянки, за касаційною скаргою ОСОБА_3, поданою в інтересах ОСОБА_1, на рішення апеляційного суду Житомирської області від 25 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 203 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи: виконавчий комітет Лутівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, Лутівська сільська рада Радомишльського району Житомирської області, про визнання частково недійсними рішень сільської ради, свідоцтва про право власності на жилий будинок, договору дарування, державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, визнання права власності на ј ідеальну частину житлового будинку та ј частину прилеглої земельної ділянки.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 17 лютого 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано частково незаконним рішення виконавчого комітету Лутівської сільської ради народних депутатів від 18 січня 1989 року № 3 про оформлення права власності на житлові будинки на ј частини житлового будинку АДРЕСА_1

Визнано частково недійсним свідоцтво № НОМЕР_1 на право особистої власності на жилий будинок з надвірними спорудами, видане 14 лютого 1989 року виконавчим комітетом Лутівської сільської ради народних депутатів на ј частини житлового будинку АДРЕСА_1

Визнано частково недійсним договір дарування, укладений 19 жовтня 1995 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, посвідчений державним нотаріусом Радомишльської державної нотаріальної контори Михальовим Г.І., на ј частини житлового будинку АДРЕСА_1

Визнано частково незаконним рішення виконавчого комітету Лутівської сільської ради народних депутатів від 22 грудня 1999 року № 106 про зміни в землекористуванні в частині передачі ОСОБА_2 у приватну власність земельної ділянки для обслуговування будинку площею 0,15 га на ј частину цієї земельної ділянки;

Визнано недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 виданий 29 червня 2000 року Лутівською сільською радою ОСОБА_2 на ј частину земельної ділянки для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1

Визнано за ОСОБА_1 право власності на ј ідеальну частину житлового будинку АДРЕСА_1

Визнано за ОСОБА_1 право власності та на ј частину земельної ділянки для обслуговування будинку АДРЕСА_1

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 25 березня 2015 року рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 17 лютого 2015 року скасовано й ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову

ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 просить рішення апеляційного суду Житомирської області від 25 березня 2015 року скасувати, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та залишити в силі рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 17 лютого 2015 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення про відмову в позові, апеляційний суд виходив із того, що записами в погосподарській книзі № 9, особовий рахунок № 426 виконавчого комітету Лутівської сільської ради за 1991-1995 роки підтверджується, що спірний будинок віднесено до суспільної групи робітників, тобто на 15 квітня 1991 року він згідно із записами у погосподарській книзі перестав бути колгоспним двором.

Такі висновки апеляційного суду відповідають обставинам справи та ґрунтуються на доказах, яким дана правильна оцінка.

Під час вирішення спору апеляційним судом правильно визначено норму права, яка регулює спірні правовідносини, та надано належну оцінку усім доказам, зібраним у справі.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків апеляційного суду не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, подану в інтересах ОСОБА_1, відхилити.

Рішення на рішення апеляційного суду Житомирської області від 25 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.І. Мартинюк
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук