Ухвала

іменем україни

17 червня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Дьоміної О.О., Іваненко Ю.Г., Парінової І.К., Маляренка А.В., Ступак О.В.,
розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Кременчуцької міської ради Полтавської області про визнання членом сім'ї та визнання права користування житлом, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Полтавської області від 02 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом та з урахуванням уточнення до позову просила суд визнати її членом сім'ї померлих: матері - ОСОБА_7, батька - ОСОБА_8, брата - ОСОБА_9, які проживали в квартирі АДРЕСА_1 та визнати за нею право на користування вказаною квартирою, обґрунтовуючи його тим, що з 1977 року проживає у квартирі батьків за їх проханням, вселилася до квартири за згодою батька як наймача квартири.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 жовтня 2014 року позов ОСОБА_6 задоволено.

Визнано ОСОБА_6 членом сім'ї померлих: матері - ОСОБА_7, батька - ОСОБА_8 та брата - ОСОБА_9, які проживали в квартирі АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_6 право на користування квартирою АДРЕСА_1.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 02 лютого 2015 року рішення місцевого суду скасовано в частині визнання за ОСОБА_6 права на користування квартирою АДРЕСА_1. Ухвалено у цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення апеляційного суду Полтавської області від 02 лютого 2015 року, залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій установлено, що 20 лютого 1968 року на ім'я ОСОБА_8, сім'я якого складається з чотирьох осіб: ОСОБА_7 - дружини, ОСОБА_9 - сина, та позивача у справі ОСОБА_6 - доньки, видано ордер № 150 на право зайняти квартиру АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7 - (мати позивача)

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_8 - (батько позивача).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_9 - (брат позивача).

Позивач зверталася з вимогою до власника та балансоутримувача відкрити на її ім'я особовий рахунок та укласти з нею договір найму, однак їй відмовили.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що право користування у члена сім'ї наймача ОСОБА_8 - ОСОБА_6, включеної до ордера на заселення жилого приміщення, виникло ще з часу включенням її до ордера, а не у зв'язку із вселенням за згодою наймача у це приміщення в 1977 році, після розлучення. При цьому факт постійного проживання позивачки із зазначеного часу у спірній квартирі доведено останньою, а тому остання має право на користування даним житлом і в подальшому.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову у частині визнання за позивачем права на користування житлом, колегія суддів апеляційного суду обґрунтовано виходила з того, що позивач з моменту вселення у спірну квартиру в 1968 році як член сім'ї наймача ОСОБА_8 набула права користування даним жилим приміщенням. Вибувши в 1973 році з даної квартири на постійне проживання до свого чоловіка, позивач втратила право користування спірним житлом відповідно до ч. 2 ст. 107 ЖК УРСР, при цьому одночасно набула право користування житлом у квартирі АДРЕСА_2, 2/5 частини якої в подальшому отримала у власність шляхом приватизації.

Апеляційний суд, беручи до уваги підстави надання громадянам житла у будинках державного і громадського фонду, норми жилої площі, вільний вибір позивачкою житла, яке вона мала намір залишити у своєму користуванні з подальшим набуттям на нього права власності, зважаючи на те, що остання скористалася своїм правом отримати у користування житло, дійшов висновку, що ОСОБА_6 не має права на отримання у користування жилого приміщення.

Так, ч. 2 ст. 107 ЖК Української РСР передбачено, що у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Полтавської області від 02 лютого 2015 року, оскільки судове рішення законне та обґрунтоване, а доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Полтавської області від 02 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий0Головуючий0 Головуючий О.О. Дьоміна
Судді:Ю.Г. Іваненко А.В. Маляренко І.К. Парінова О.В. Ступак