Провадження № 2/742/271/15
Єдиний унікальний № 742/405/15-ц
09 лютого 2015 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі: головуючого - судді Зарічної Л.А.,
при секретарі Геєць О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Прилуках цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на житло, а саме будинком АДРЕСА_1 вказуючи на те, що являється власником даного будинку, де постійно проживає з часу його придбання. У даному будинку також був зареєстрований відповідач по справі, який не проживає за даною адресою, не сплачує комунальні послуги, не цікавиться житлом. Реєстрація відповідача у його будинку створює перешкоди у користуванні та розпорядженні належним йому майном. За таких обставин він позбавлений можливості вільно на власний розсуд розпоряджатися своєю власністю, а тому просить суд винести рішення про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням.
В судовому засіданні ОСОБА_1 повністю підтримав заявлені вимоги із наведених вище підстав та надав відповідні пояснення з цього приводу.
Відповідач в судове засідання не з»явився та не повідомив про причини своєї неявки, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно, у зв'язку з чим, відповідно до вимог ст.224 ЦПК України та зважаючи на позицію позивача суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення.
Суд, вислухавши пояснення сторони та дослідивши матеріали справи приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з наступних підстав :
Відповідно до вимог ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Належність позивачу на праві приватної власності житла за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується договором купівлі-продажу від 03 червня 2002 року (а.с.4).
Згідно з актом фактичного проживання осіб у житловому приміщенні від 29 грудня 2014 року вбачається, що в результаті обстеження житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 виявлено, що ОСОБА_2 зареєстрований за даною адресою, але не проживає у будинку (а.с.3).
Обставини не проживання відповідача у вказаному будинку понад 1 рік підтвердили також допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
Згідно з ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Згідно з ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків , установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім'ї не звільняє їх від виконання обов'язків за договором найму жилого приміщення.
Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном., а відповідно до ст. 391 ЦК України він має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до вимог ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла, який проживає разом з ним має право на користування цим житлом відповідно до закону та втрачає таке право у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла
Згідно положень Житлового кодексу України до членів сім'ї власника житлового приміщення віднесено дружину (чоловіка) власника житла (якщо стосовно цього житла у подружжя не виникло права спільної власності), їх дітей та батьків, а також інших осіб, якщо вони проживають спільно з власником житла та ведуть спільне з ним господарство.
Як було встановлено в судовому засіданні, відповідач є сином позивача, але тривалий час без поважних причин не проживає за місцем реєстрації.
Зважаючи на ті обставини, що відповідач на даний час залишив будинок за власною ініціативою, не проживає в ньому більше 1 року без поважних причин, оплату за нього не проводить, чим взагалі втратив до житла будь-який інтерес, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп., оскільки при зверненні до суду позивач був звільнений від сплати такого, як інвалід другої групи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 163 ЖК України , ст.317,391 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 213-215, 224, 226, 294 ЦПК України, суд ,-
ОСОБА_2 визнати таким, що втратив право на житло у житловому будинку АДРЕСА_1
Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір по справі в розмірі 243 грн.60 коп.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі впродовж 10 днів з дня його проголошення до Прилуцького міськрайонного суду позивачем апеляційної скарги Апеляційному суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд.

Рішення може бути переглянуто Прилуцьким міськрайонним судом шляхом звернення відповідача з письмовою заявою про перегляд заочного рішення протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя