Справа № 211/941/14-ц
Провадження № 2/211/81/15
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

19 січня 2015 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Бардін О. С.

при секретарі Шириновій А.М.

за відсутності: представника позивача Цвіркуна С.О.

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи

розглянувши в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Дельта Банк" до ОСОБА_2, третьої особи Державної реєстраційної служби України про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття у власність,

в с т а н о в и в :

Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду 19 лютого 2014 року з позовною заявою, вказавши, що 29 квітня 2008 року між АКІБ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_2, був укладений договір № про надання споживчого кредиту № 0 (далі - Договір). Відповідно до умов Договору відповідач отримала кредит в розмірі 39000,00 доларів США, який зобов'язувалась повернути у повному обсязі в строк до 28.04.2028 року або достроково зі сплатою 14,00 відсотків річних за користування кредитом.

З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором іпотекодавець ОСОБА_2 передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: домоволодіння АДРЕСА_2, що підтверджується договором іпотеки № 0-И від 29.04.2008 р., укладеним між АКІБ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_2 Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 29.04.2008 р.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УКРСИББАНК», що є правонаступником АКІБ «»УКРСИББАНК» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу права вимоги за кредитами, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги, що виникло з кредитного договору та договору іпотеки у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора.

В зв'язку з невиконанням умов договору про надання споживчого кредиту у відповідача виникла заборгованість за вказаним кредитом у розмірі 22332,64 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 178504,79 грн., з яких:

- 13889,18 доларів США, що в еквіваленті складає 111016,22 грн. - заборгованість за кредитом,

- 8443,46 доларів США, що в еквіваленті складає 67488,57 - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Позивач просить в рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості у розмірі 22332,64 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 178504,79 грн. за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 29.04.2008 р., укладеним між АКІБ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_2, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на домоволодіння № 29 по вул. Гойї в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, загальною площею 60,9 кв.м.; житловою площею 30,1 кв.м. шляхом передачі іпотекодержателю ПАТ «Дельта Банк» права власності на вказане майно. Визнати за позивачем право власності на предмет іпотеки, припинити право власності ОСОБА_2 на вказане домоволодіння, в тому числі право володіння, користування та розпорядження вказаним житлом, виселити з домоволодіння ОСОБА_2 та інших мешканців, зареєстрованих за вказаною адресою та стягнути з ОСОБА_2 судові витрати по справі у розмірі 1785,05 грн.

Представник позивача Муха П.В. звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, про місце та час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 29 квітня 2008 року між АКІБ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_2, був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого банк зобов'язувався надати позичальнику кредитні кошти (кредит) в іноземній валюті в сумі 39000,00 доларів США, що дорівнює еквіваленту 196950,00 грн. за курсом НБУ на день укладення договору, а позичальник зобов'язувався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти (кредит) у порядку та на умовах, зазначених в даному договорі. При цьому сторони обумовили, що гривневий еквівалент суми кредиту зазначається в договорі лише в разі надання банком кредиту в іноземній валюті (а.с. 12-18 - копія договору, а.с. 19-24 - копія графіку).

Відповідно до п. 1.2.2 договору, позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку № 1 до Договору, але в будь-якому випадку не пізніше 28 квітня 2028 року, якщо тільки не застосовується інший термін кредиту відповідно до умов договору та/або згідно відповідної угоди сторін.

Згідно п. 1.3.1 договору, за користування кредитними коштами протягом 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 14,00 % річних.

З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором іпотекодавець ОСОБА_2 передала за договором іпотеки № 0-П в іпотеку нерухоме майно, а саме: домоволодіння АДРЕСА_2, що підтверджується договором іпотеки № 0-И від 29.04.2008 р., укладеним між АКІБ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_2 Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 29.04.2008 р. (а.с. 26-30 - копія договору іпотеки, а.с. 41-42 - копія договору купівлі-продажу).

08 грудня 2011 року між ПАТ «УКРСИББАНК», що є правонаступником АКІБ «»УКРСИББАНК» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу права вимоги за кредитами, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги, що виникло з кредитного договору та договору іпотеки у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора (а.с.- 52-55 - копія договору, а.с. 51 - копія акту прийому-передачі).

В зв'язку з невиконанням умов договору про надання споживчого кредиту у відповідача виникла заборгованість за вказаним кредитом, яка станом на 19.12.2013 р. у розмірі 22332,64 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 178504,79 грн. (а.с. 34 - довідка, а.с. 37-40 - копія виписки, а.с. 133- розрахунок), з яких:

- 13889,18 доларів США, що в еквіваленті складає 111016,22 грн. - заборгованість за кредитом,

- 8443,46 доларів США, що в еквіваленті складає 67488,57 - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 589 ЦК України встановлено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п. 43 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року, при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке. Згідно з частиною четвертою статті 9, статті 109 Житлового кодексу України, статей 39 - 40 Закону України "Про іпотеку" виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.

На підставі ст. 40 Закону України «Про іпотеку» 13 грудня 2013 року позивачем відповідачу ОСОБА_2 на адресу: АДРЕСА_1, була направлена поштою вимога про звільнення протягом одного місяця житлового помешкання (а.с.43-50 - копія вимоги, списку згрупованих рекомендованих відправлень). Однак згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_2 з 04.07.2008 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 100 - довідка). А отже ОСОБА_2 фактично не могла отримати вказане повідомлення банку, позивачем не виконано вимоги п. 43 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року, тому вимоги щодо виселення ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Однак, відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 3 червня 2014 року N 1304-VII, не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника / майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Доказів того, що відповідач має у власності інше майно, або не проживає постійно у спірному будинку № 29 по вул. Гойї в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, загальною площею 60,9 кв.м., житловою площею 30,1 кв.м., позивачем суду не надано, а тому позовні вимоги позивача не знайшли свого законного обґрунтування та задоволенню не підлягають.

За таких обставин, не зважаючи на наявність заборгованості по кредитному договору, в період дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» необхідно застосувати цей закон до вказаних правовідносин, оскільки він пом'якшує цивільну відповідальність відповідача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, виходячи з даного результату розгляду справи, суд вважає, що судові витрати слід віднести на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 526, 589, 590, 1054 ЦК України, Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 3 червня 2014 року N 1304-VII, ст.ст. 10, 60, 88, 197, 212 ЦПК України , суд

в и р і ш и в :

в позові Публічному Акціонерному Товариству «Дельта Банк" до ОСОБА_2, третьої особи Державної реєстраційної служби України про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття у власність відмовити повністю.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: О. С. Бардін