Справа № 344/1701/15-ц
Провадження № 22-ц/779/757/2015
Головуючий у 1 інстанції Бойчук О. В.
Суддя-доповідач Горблянський Я.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Горблянського Я.Д.

суддів Ковалюка Я.Ю., Шишко А.І.

секретаря Капущак С.В.

з участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

представника заявника ОСОБА_4 - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу квартири, витребування квартири та зобов'язання передати документи на квартиру, - за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 05 лютого 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 05.02.2015 року задоволено заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 в м. Івано - Франківську, яка належить ОСОБА_2 Постановлено вимагати від ОСОБА_4 вимогу про забезпечення позову забезпечити заставою в розмірі 14800 грн.

Не погодившись з ухвалою суду, вважаючи, що при її постановленні порушено норми процесуального права, представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Вказує, що всупереч вимог законодавства заява позивача про забезпечення позову не містила жодних обґрунтувань щодо відсутності гарантій виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Так, позовна заява є безпідставною, спростовується документами та доказами, наявними в матеріалах справи.

Апелянт вважає, що накладення арешту обмежить відповідача можливості розпоряджатись власним майном на тривалий період, що завдасть шкоди господарській діяльності, яка пов'язана з постійним обігом коштів у зв'язку з проведенням страхових виплат клієнтам.

Зазначає, що жодних причин, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов та будь-яких сумнівів, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити не можливим виконання рішення суду у позивача не було, а вид забезпечення позову у формі арешту є необґрунтованим.

За наведених доводів просив скасувати оскаржувану ухвалу.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру допускається забезпечувати шляхом накладання арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Так, з позовної заяви вбачається, що ОСОБА_4 звернулось до суду з позовом про розірвання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 в м. Івано-Франківську, укладений між нею та ОСОБА_6, а також витребування від ОСОБА_2 зазначеної квартири. Таким чином, спірні відносини між сторонами виникли стосовно права власності на вказану квартиру, на яку позивач в порядку забезпечення позову просив накласти арешт.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви, суд першої інстанції підставно, з метою захисту майнових прав позивача, що є предметом позову, виходив із того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Застосований судом першої інстанції вид забезпечення позову у відповідності до вимог ч. 3 ст. 152 ЦПК України є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, суддя не вправі висловлювати думку по суті заявленого позову, а для задоволення заяви про забезпечення позову, на підставі поданих суду матеріалів у нього було достатньо підстав.

Враховуючи те, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, та те, що ОСОБА_2 може відчужити спірну квартиру, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо задоволення заяви ОСОБА_4

Розглянувши матеріали, що поступили суду апеляційної інстанції, та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що суддею суду першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Крім того, при подачі апеляційної скарги представником ОСОБА_2 не повністю оплачено судовий збір відповідно до вимог ст.4 п.2 п.п1.14 ЗУ « Про судовий збір». А тому судовий збір в розмірі 61,30 грн. слід стягнути з апелянта на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 307,312-315,317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 05 лютого 2015 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави (отримувач - Управління Державної казначейської служби України в м. Івано-Франківську Івано-Франківській області; код ЄДРПОУ отримувача - 37952250; Банк отримувача - Головне управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області; код банку отримувача (МФО) - 836014; рахунок отримувача 0002; код класифікації доходів бюджету - 22030001) недоплачений судовий збір у розмірі 61,30 грн.

Ухвала набирає законної сили негайно і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Д. Горблянський

Я.Ю. Ковалюк

А.І. Шишко