Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 22-ц-778/348/15 Головуючий у 1 інстанції: Мєркулова Л.О.
Суддя-доповідач Бабак А.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

Суддів Бабак А.М.

Полякова О.З.

При секретарі: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розподіл будинку в натурі і зміну розміру часток у праві спільної часткової власності, визнання права власності на частину будинку, визнання порядку користування надвірними будівлями та земельною ділянкою, виплату грошової компенсації,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про розподіл будинку в натурі і зміну розміру часток у праві спільної часткової власності, визнання права власності на частину будинку, визнання порядку користування надвірними будівлями та земельною ділянкою, виплату грошової компенсації.

В обґрунтування позову позивач зазначала, що будинок АДРЕСА_1 загальною площею 61,3 кв.м. належить їй та відповідачу на праві спільної часткової власності, їй 1/3 частка будинку, а відповідачу ОСОБА_4 - 2/3 частки спірного будинку.

На земельній ділянці розташовані наступні будівлі та споруди, вартість яких визначено експертизою № 1761 від 16.01.2013 року: житловий будинок літ.А, прибудова літ. А-1, крильце к літ.А-1, погріб з шийкою Літ - пг, літня кухня літ.- Б. сарай літ.- б, душ літ. - В, сарай літ.- Д, уборна літ.- Е, сарай літ.- 3,замощення літ. -І, замощення літ. - П, паркан літ. - №1, водопровід літ.- №2, водомір літ. - №2-1, ворота літ. - № 3, зливна яма літ. - № 5, зливна яма - № 6, підпорна стінка літ. - № 7.

Житловий будинок складається із прихожої і трьох кімнат. Загальна площа внутрішніх приміщень складає 35 кв.м. Жила прибудова літ. А-1 складається із двох кухонь і кімнати. Загальна площа внутрішніх приміщень прибудови літ. А-1 складає 26,3 кв.м. Ідеальну доля відповідача ОСОБА_4 2/3 часток становить 40,8 кв.м., її 1/3 частка - 20,5 кв.м.

На теперішній час між ними склалися неприязні відносини, оскільки вони є різними родинами, побутові звички кожної не співпадають, тому просила поділити житловий будинок з відступленням від ідеальних часток співвласників та виділити їй будівель і споруд на суму 36434,50 грн., що збільшує її право власності на 10111,50 грн., а ОСОБА_4 виділити на 42 534,50 грн., що зменшує право власності на 10111,50 грн. Крім цього провести переобладнання будинку, що відповідає варіанту поділу № 1, відповідно будівельно-технічної експертизи № 1761 від 16.01.2013 року. Після проведення нової експертизи № 1970 від 31.07.2014 року, позивач уточнила позовні вимоги та просила розділити будинок по варіанту № 2., що більше її ідеальної частки на 5069,50 грн., а тому відповідно частка відповідача зменшується на 5069,50 грн. Крім того, за цим варіантом необхідно зробити переобладнання.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки судом не застосовано ч. 2 п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності». Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що не можливий поділ майна, яке знаходиться у спільній частковій власності сторін в натурі без відступлення від ідеальної частки кожного із співвласників, однак на отримання грошової компенсацію жодна із сторін не погоджується, а відповідач ОСОБА_4 також не погоджується і на переобладнання.

Колегія суддів вважає, що висновок суду є вірним. Розглядаючи спір, суд першої інстанції, у відповідності до вимог ст. 212-214 ЦПК України повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини справи на які посилалися сторони, дав належну правову оцінку правовідносинам, які склалися між учасниками процесу, та закон, що їх регулює.

Судом першої інстанції встановлено, що будинок АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 у розмірі 2/3 часток та ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частки (а.с. 18-20).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 355, ч. 1 ст. 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ч.1,2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. ст. 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі або його поділ з дотриманням вимог ст. 183 ЦК України.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Виходячи із положень ст. ст. 183, 367 ЦК України виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або за наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.

З огляду на дану в статтях 379-382 ЦК України характеристику житла, виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України, випливає, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої ради (стаття 152 ЖК України).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідно висновку будівельно-технічної експертизи № 1761 від 16 січня 2013 року, визначити варіанти поділу житлового будинку АДРЕСА_1 у відповідності до часток співвласників не виявляється можливим (а.с. 9-17).

Щодо визначення інших варіантів поділу будинку, проведена будівельно-технічна експертиза № 1761 від 16 січня 2013 року, за висновком якої представлено два варіанта поділу будинку, за якими поділ можливий лише за умови відступлення від ідеальних часток та відповідної компенсації, а також переобладнання будинку (а.с. 84-103).

Розглядаючи спір, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3, оскільки співвласник ОСОБА_4 не дав згоду на зміну ідеальних часток у праві власності на будинок, на компенсацію не погодився, а також не надав згоду на переобладнання будинку. Крім того, дозвіл виконкому місцевої ради на переобладнання будинку також відсутній.

При вирішенні спору судом вірно застосовані норми закону, який регулює право спільної часткової власності та зроблений правильний висновок щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Докази та обставини, на які посилається апелянт були предметом дослідження судом першої інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права. Доводи, наведені в апеляційних скаргах фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянтів із висновком суду першої інстанції з їх оцінкою.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.307,308,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: