Справа № 130/1230/14-ц Провадження № 22-ц/772/586/2015Головуючий в суді першої інстанції Камінський В. П.
Категорія Доповідач Міхасішин І. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого: Міхасішина І.В.

Суддів: Войтка Ю.Б., Голоти Л.О.

При секретарі: Куленко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 27 жовтня 2014 року у справі за скаргою Жмеринської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Вінницькій області на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області Плахотнюк Н.Ю. щодо прийняття постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження , -

в с т а н о в и л а :

21 листопада 2013 року Жмеринська ОДПІ Головного управління Міндоходів у Вінницькій області звернулася до суду із скаргою на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Вінницькій області Плахотнюк Н.Ю., обґрунтовуючи її вимоги тим, що 28 жовтня 2013 року Жмеринською ОДПІ було пред'явлено до виконання до відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Вінницькій області виконавчий лист Жмеринського міськрайонного суду про стягнення державного мита на користь держави з управління праці та соціального захисту населення Жмеринської райдержадміністрації від 18.04.2007 року в справі 2-125/2007.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області Плахотнюк Н.Ю. від 05 листопада 2013 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження та у прийнятті до провадження виконавчого листа з підстав того, що відповідно до ч.2 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, що виключає виконання вказаного рішення суду органом державної виконавчої служби.

Вказану постанову заявник вважає неправомірною, просив її скасувати та зобов'язати відкрити виконавче провадження, посилаючись на положення Закону України "Про виконавче провадження", якими примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. При цьому у розділі ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" в редакції від 19 вересня 2013 року №583-VII визначено, що виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16 липня 2014 року до участі в справі залучено Управління соціального захисту населення Жмеринської районної державної адміністрації як заінтересовану особу.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 27 жовтня 2014 року задоволено скаргу Жмеринської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Вінницькій області на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області Плахотнюк Н.Ю.

Визнано неправомірною та скасовано постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження № 40552882 від 05.11.2013 року старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Плахотнюк Н.Ю.

В апеляційній скарзі управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, про відмову у задоволенні скарги, посилаючись на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області - Плахотнюк Н.Ю. апеляційну скаргу підтримала з підстав, заявлених в ній, просила суд її задовольнити.

Представник скаржника Жмеринської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Вінницькій області - Шевченко О.А. проти апеляційної скарги заперечила, просила суд її відхилити, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Представник заінтересованої особи Управління соціального захисту населення Жмеринської районної державної адміністрації Вінницької області - Купчик І.С. апеляційну скаргу підтримала, просила суд її задовольнити.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції дійшла висновку про те, що скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

По справі встановлено, що 28 жовтня 2013 року Жмеринська ОДПІ Головного управління Міндоходів у Вінницькій області звернулася до відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Вінницькій області з заявою про примусове виконання виконавчого листа №2-125/2007 року виданого 18 квітня 2007 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області про стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Жмеринської райдержадміністрації на користь держави 51 грн. державного мита.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується сторонами у справі, що виконавчий лист №2-125/2007 видано на виконання рішення суду, ухваленого в порядку цивільного судочинства.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Вінницькій області Плахотнюк Н.Ю. від 05 листопада 2013 року відмовлено у в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з підстав, що того, що відповідно до ч.2 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦПК України виконавчі документи про стягнення судового збору надсилаються судом до державних податкових інспекцій.

За змістом ч. 3 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" за виконавчим документом про стягнення в дохід держави коштів або про вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави від її імені виступає орган, за позовом якого судом винесено відповідне рішення, або орган державної влади (крім суду), який відповідно до закону прийняв таке рішення. За іншими виконавчими документами про стягнення в дохід держави коштів або про вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави від її імені виступають органи доходів і зборів.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу" (далі - державні виконавці).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 21 Закону України "Про виконавче провадження" на відділ примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі покладається виконання рішень, за якими: боржниками є територіальні підрозділи центральних органів виконавчої влади, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, міські, районні, міжрайонні, інші прирівняні до них прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи.

Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05.06.2012 року № 4901- VI, який набрав чинності 01 січня 2013 року, встановлено гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження" , та особливості їх виконання.

В статті 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" визначено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду.

Частиною 1 ст. 2 Закону № 4901- VI встановлено, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Разом з тим, Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо виконання судових рішень" від 19.09.2013 року № 583- VII було внесено зміни до Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

У розділі ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" доповнено пунктом 3, згідно якого виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

Таким чином, боржником за виконавчим листом №2-125/2007 , виданим 18.04.2007 року Жмеринським міськрайонним судом, тобто до набрання чинності Законом № 4901- VI, є державний орган - Управління праці та соціального захисту населення Жмеринської районної державної адміністрації, а тому пред'явлення виконавчого листа до виконання повинно здійснюватися до органу державної виконавчої служби.

З цих підстав не приймаються до уваги доводи управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області про те, що відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» дія цього закону не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належать до комунальної власності, а томі дані виконавчі документи виконуються в загальному порядку.

Крім того, у даному випадку стягувачем за виконавчим листом є Держава, а не державний орган - Жмеринська ОДПІ, як зазначає скаржник, яка діє від імені та в інтересах держави.

Згідно з ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

За таких обставин, суд першої інстанції повно та всебічно дослідивши обставини справи, та надавши належну оцінку наявним у справі доказам дійшов правильного висновку, що постанова старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області Плахотнюк Н.Ю. від 05 листопада 2013 року про відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа та відкриття виконавчого провадження є протиправною і підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене, керуючись, ст. ст. 307, 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області відхилити.

Ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 27 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ І.В. Міхасішин

Судді: /підпис/ Ю.Б. Войтко

/підпис/ Л.О. Голота

З оригіналом вірно: