Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 229/1589/14-цГоловуючий у 1-й інстанції Панова Т.Л.
№22-ц/778/3370/15Суддя-доповідач Гончар М.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Осоцького І.І.

суддів Панкеєва О.В., Гончар М.С.

при секретарі Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дружківського міського суду Донецької області від 31 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК ДОНЕЦЬКОБЛЕНЕРГО» (надалі - ПАТ «ДТЕК ДОНЕЦЬОБЛЕНЕРГО») про стягнення матеріальної та моральної шкоди

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року ОСОБА_2, як споживач, звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в розмірі 2 830, 0 грн., моральну шкоду - 2 000,0 грн., витрати на правову допомогу 200,0 грн.

В обґрунтування свого позову позивач зазначала, що мешкає по АДРЕСА_1. Будинок належить їй на праві власності. З відповідачем укладено договір № 416/41 від 23.04.2009 року на поставку електроенергії в її будинок. Боргів за спожиту електроенергію не має. Згідно угоди, постачальник послуги з надання електричної енергії зобов'язався поставляти електричну енергію належної якості. Згідно п.1 Договору, енергопостачальник бере на себе зобов'язання надійно постачати споживачеві електроенергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 5 кВт електроустановок споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а споживач зобов'язується оплачувати одержану електричну енергію за тарифами у терміни, передбачені цим договором.

18 березня 2014 року близько 15.30 години в мережі стався перепад - підвищення напруги, внаслідок чого була зіпсована електрична апаратура та побутові прилади, а саме: системний блок комп'ютера та монітора, ремонт, яких коштував 500,0 грн.; автоматика управління котла, ремонт склав 2 330,0 грн., з яких вартість панелі управління склала 2 000,0 грн., а ремонт та заміна блоку - 330,0 грн.; модуль управління кондиціонера, ремонт склав 150,0 грн.

Вартість всього ремонту пошкоджених побутових приладів склала 2 830,0 грн.

Енергопостачальник несе відповідальність за шкоду, заподіяну споживачу або його майну, в розмірі й порядку, визначених законодавством. Вважала, що діями відповідача порушені її права, гарантовані Законом України "Про захист прав споживачів" на надання належної якості послуг, в зв'язку з чим вона понесла збитки в розмірі 2 830,0 грн.

Вона тривалий час не могла зі своєю родиною користуватися побутовими речами, які були в ремонті, тому їй завдано моральну шкоду, яку вона оцінила в 2 000,0 грн. Витрати на правову допомогу складають 200,0 грн.

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 31 березня 2015 року в задоволенні позову позивача у цій справі відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, позивач ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі просила рішення суду першої інстанції скасувати, направити справу на новий розгляд іншим складом суду.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 24 квітня 2015 року (а.с.126) апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною позивача у цій справі відкрито.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 29 квітня 2015 року (а.с.128) справу призначено до апеляційного розгляду.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 13.05.2015 року (а.с.134) за клопотанням відповідача ПАТ «ДТЕК ДОНЕЦЬКОБЛЕНЕРГО» розгляд цієї справи був призначений в режимі відео конференції на 16.06.2015 року.

16.06.2015 року електронною поштою на адресу апеляційного суду надійшли письмові заперечення відповідача ПАТ «ДТЕК ДОНЕЦЬКОБЛЕНЕРГО» (а.с.144-147).

У судове засідання 16.06.2015 року належним чином повідомлена про час та місце розгляду цієї справи апеляційним судом (а.с.137,143) апелянт - позивач ОСОБА_2 не з'явилась, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістила, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавала.

При вищевикладених обставинах, колегія суддів апеляційного суду визнала неповажною причини неявки у дане судове засідання апелянта - позивача ОСОБА_2 та ухвалила розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутністю останньої.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення в режимі відеоконференції представника відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову позивача у цій справі у повному обсязі, керувався ст. ст. 10-11, 60-61, 88, 209, 212-215, 223 ЦПК України та виходив із необґрунтованості та недоказаності позовних вимог позивача у цій справі, відсутності правових підстав для задоволення останніх.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними, оскільки основані на доказах, поданих сторонами, та оцінені судом у відповідності до вимог ст. 212 ЦПК України, до встановлених правовідносин вірно застосовані норми матеріального права, відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи.

Так, відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно п. 47 Правил користування електричною енергією для населення №1357 від 26.07.1999 року(із змінами та доповненнями) енергопостачальник не несе відповідальності за тимчасове припинення постачання електричної енергії, постачання електричної енергії, параметри якості якої не відповідають показникам, зазначеним у договорі, або за шкоду, заподіяну споживачу, якщо доведе, що вони виникли не з його вини, а внаслідок дії обставин переборної сили або з вини споживача.

п. 1.2 Правил користування електричною енергією № 28 від 31 липня 1996року, визначено, що форс-мажорні обставини - це надзвичайна і непереборна за наявних умов сила, захист від дії якої не передбачено в проектній та іншій нормативній документації, дію якої неможливо попередити застосуванням високопрофесійної практики персоналу, дія якої може бути викликана винятковими погодними умовами і стихійним лихом (ураган, буря, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, землетрус, пожежа, просідання і зсув ґрунту).

Судом першої інстанції було правильно встановлено, що позивач ОСОБА_2 є споживачем електроенергії в будинку № 45 по вул. Новосадова у м. Дружківка Донецької області.

Даний факт визнавався сторонами у цій справі у суді першої інстанції, а також підтверджується договором на постачання та користування електроенергією №416/41 (а.с.6-7), реєстрацією місця проживання за зазначеною адресою (а.с. 10), договором дарування, згідно якому позивач є власником будинку № 45 по вул. Новосадова у м. Дружківка Донецької області (а.с.11).

Згідно із договором № 416/41 від 23.04.2009 року, який був укладений між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ПАТ «ДТЕК ДОНЕЦЬКОБЛЕНЕРГО» (а.с.93-96), енергопостачальник взяв на себе зобов'язання надійно постачати споживачеві електроенергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 5 кВ. Параметри якості електричної енергії повинні відповідати державним стандартам. Встановленні запобіжники на напругу 220, струм 16А.

П. 19 зазначеного договору також передбачено, що енергопостачальник не несе відповідальності за тимчасове припинення постачання електричної енергії, відпуск електричної енергії, параметри якості якої не відповідають показникам, зазначеним в договорі, або за шкоду, заподіяну споживачу, якщо доведе, що вони виникли не з його вини, а з вини споживача або внаслідок дії обставин непереборної сили (а.с.6).

Відповідно до листа управління з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи від 17.03.2014 року № 02/05-1263 на адресу керівників структурних підрозділів облдержадміністрації, державних органів виконавчої влади та підприємств, надійшло штормове попередження: 18 березня по Донецькій області та м. Донецьку очікується сильний західний вітер 15-20 м/с (а.с.106).

Згідно із актом обстеження технічного стану ВЛ - 0,4 кВ від ТП -70 (а.с.102), який складено комісією у складі головного інженера Дружківських РЕМ, заступника начальника Дружківськиї РЕМ. начальника Дружківського РОЕ, 18 березня 2014року черговому диспечеру Дружківських РЕМ надійшло більше 30 заявок на пошкодження в електромережах в різних районах міста, в тому числі о 15:30 надійшло повідомлення від мешканців вул. Репіна про нестабільний рівень напруги в електромережі. 18.03.2014року о 16:05 ремонтна бригада вимкнула електроспоживання споживачів від ТП -70 і почала огляд повітряної лінії електропередач. За результатами огляду виявлено пошкодження на опорі № 10 по вул. Запорізькій, а саме через сильні пориви вітру зірваною гілкою дерева відбулося коротке замикання між проводами. Після усунення пошкодження споживачам була надана напруга, яка відповідає нормам ГОСТ. І Комісія дійшла висновку про те, що причиною нестабільного рівня напруги у споживачів, в тому числі ОСОБА_2, було коротке замикання між проводами ВЛ - 0,4 кВ ТП 70 на опорі № 10 по вул. Запорізькій, яке сталося через падіння гілки на проводи із-за різких поривів вітру (а.с.5).

Допитаний у суді першої інстанції свідок ОСОБА_3 пояснив, що 18 березня 2015 року в м. Дружківка був сильний вітер, через що виникали пошкодження в електромережах. По телефону диспетчеру Дружківських РЕМ було повідомлено від споживачів по вул. Запорізькій, що в мережі підвищилась напруга. Виїхала ремонтна бригада, виявила місце де сталося пошкодження мережі. Таким місцем була опора № 10 по вул. Запорізькій. Між проводами на опорі була гілка, яку несло вітром і сталося коротке замикання, яке могло дійти і до вул. Новосадова. В межах опори дерев не має, звідки занесло вітку виявити неможливо. Чи були пошкоджені електроприлади у ОСОБА_2, він, як член комісії по складанню акта від 26.03.2014 року, не виявляв, оскільки це не входило в його повноваження, і про це ніхто його не просив.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що 18 березня 2014 року параметри електроенергії вийшли за межі показників, зазначених у договорі між позивачем та відповідачем, внаслідок дії обставин непереборної сили, то б то не з вини відповідача.

Позивач на підтвердження того факту, що відповідач своєчасно не прибрав гілки дерев, надав фотографії (а.с. 107-108), але як вбачається на одній фотографії сфотографована опора № 9, в той час, як актом встановлено, що гілка попала на проводи опори № 10. Фотокартки не містять інформації щодо дати та місця фотографування. Тому, суд першої інстанції правильно вважав, що ці фотокартки не підтверджують доводи позивача щодо неприйняття відповідачем заходів до обрізання гілок і неналежного утримання електромереж.

Також суд першої інстанції правильно вважав, що позивачем не доведено у суді першої інстанції, що перелічені позивачем електроприлади були пошкодженні саме 18 березня 2014 року і саме внаслідок підвищення напруги, а не з інших причин.

Позивач посилається на товарний чек від 05 квітня 2014 року, акти виконаних робіт від 05 квітня 2014 року, 31 березня 2014 року (а.с.12-17), але в цих документах відсутня інформація щодо виду пошкоджень, а також з яких причин ці пошкодження сталися.

Акт - претензія, як то передбачено п. 49 Правил користування електроенергією, споживачем ОСОБА_2 та представником енергопостачальника не складався.

У суді першої інстанції також був допитаний свідок ОСОБА_4, який є чоловіком позивача,та який пояснив, що 18 березня 2014 р в їх будинку по вул. Новосадова, 45 стався перепад напруги внаслідок чого були пошкоджені комп'ютер, газовий котел, кондиціонер.

Однак, суд першої інстанції критично оцінив зазначені покази зазначеного свідка, оскільки правильно вважав, що вони не узгоджуються із іншими наявними у цій справі належними допустимим доказами.

В заяві на адресу начальника РЕМ ОСОБА_4 зазначав, що внаслідок перенапруги в електромережі вийшов з ладу газовий котел "Вестен" , в той час, як до позову додано акт - рахунок здачі - прийняття робіт від 31.03.2014 року про ремонт котла Pulsar 2404. В заяві не зазначено про пошкодження кондиціонеру.

Тому суд першої інстанції правильно вважав, що підстави для задоволення вимог позивача про стягнення матеріальної шкоди в сумі 2 830,0 грн. у цій справі відсутні.

Також відсутні підстави для задоволення вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, оскільки такі вимоги не ґрунтуються на законі.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією випадках передбачених законодавством.

Обставини, якими позивач обґрунтував спричинення йому моральної шкоди не є підставою для відшкодування йому моральної шкоди.

Оскільки суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, то й відповідно, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім витрат на правову допомогу у сумі 200,0 грн.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а лише відображають позицію позивача, висловлену нею у позові у цій справі та яку вона вважає такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

В силу вимог ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 58 ч. 1 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно із ст. 59 ч. 2 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (допустимість доказів).

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 60 ч. 4 ЦПК України).

Суд першої інстанції розглянув дану справу з додержанням вимог ст. ст. 10-11, 57-61, 212 ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін.

Крім того, на виконання вимог ст. 10 ч. 4 ЦПК України суд першої інстанції також сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин цієї справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 10 ч. 3 ЦПК України).

Підстави для звільнення позивача ОСОБА_2 від доказування, передбачені ст. 61 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Позивач ОСОБА_2 не надала суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування свого позову у цій справі та зокрема що:

· вищезазначені системний блок комп'ютера, монітор, котел та кондиціонер належать їй на праві власності (письмові квитанції, чеки на придбання останніх на її ім'я із зазначенням дати придбання до 18.03.2014 року тощо ),

· вищезазначені електроприлади взагалі були наявні у будинку позивача станом на 18.03.2014 року та були на той час в робочому стані (покази свідків, акти техповірки тощо),

· причиною виходу із ладу цих приладів став саме перепад електронапруги 18.03.2014 року (висновок спеціаліста, експерта тощо) та саме з вини ПАТ «ДТЕК ДОНЕЦЬКОБЛЕНЕРГО» (наказ відповідача про дисциплінарне стягнення чи постанова суду у справі про адміністративне правопорушення про притягнення працівників відповідача до відповідальності за бездіяльність тощо), а не внаслідок дії непереборної сили.

Самі по собі товарні чеки, акти виконаних робіт, квитанції, акти-рахунки (а.с.12-17) ремонту вищезазначених електроприладів позивачем та вартості останнього на загальну суму 2 830,0 грн. не свідчать про завдання саме цієї матеріальної шкоди саме позивачеві і саме відповідачем та з вини останнього.

Права ОСОБА_2, як споживача, за договором № 416/41 від 23.04.2009 року, укладеним із відповідачем ПАТ «ДТЕК ДОНЕЦЬКОБЛЕНЕРГО», останнім не порушені.

Позовні вимоги позивача до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди на суму 2 830,0 грн. є первісними за своїм змістом по відношенню до позовних вимог позивача до відповідача про стягнення моральної шкоди на суму 2 000,0 грн. та понесених витрат на правову допомогу 200,0 грн. (похідних).

А тому, у разі відмови позивачеві у задоволенні первісних позовних вимог у повному обсязі, похідні позовні вимоги позивача у цій справі також не підлягають задоволенню.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами (ст. 303 ч. 2 ЦПК України).

Докази, передбачені ст. 303 ч. 2 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань (ст. 308 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 309 ч. 3 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, лише якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Порушення, передбачені ст. 309 ч. 3 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Крім того, вимоги апеляційної скарги апелянта щодо направлення апеляційним судом цієї справи на новий розгляд іншим складом суду взагалі не узгоджуються із наявними у суду апеляційної інстанції повноваженнями, передбаченими ст. 307 ЦПК України.

В силу вимог ст. 303 ч. 1 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді в першій інстанції.

При вищевикладених обставинах, доводи апелянта не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням вимог ст. ст. 213-214 ЦПК України.

Суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами по справі, дав їм належну правову оцінку, а також дослідив надані сторонами докази і відповідно їх оцінив. Суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального права та не допустив порушень процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи. Суд першої інстанції прийняв рішення, яким спір знайшов своє належне вирішення.

Також суд першої інстанції з додержанням вимог ст. 88 ЦПК України вирішив питання про розподіл судових витрат між сторонами у цій справі.

За таких обставин, судова колегія не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції або ж його зміни.

Апелянт - позивач ОСОБА_2 була звільнена від сплати судового збору при подачі вищезазначеної апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307-308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дружківського міського суду Донецької області від 31 березня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Судове рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Осоцький І.І.Панкеєв О.В.Гончар М.С.