Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/53/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Гонтаренко Т.М.
Доповідач Дьомич Л. М.
УХВАЛА

Іменем України

28.01.2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Дьомич Л.М.

суддів: Гайсюка О.В.; Карпенка О.Л.

з участю секретаря: Лазаренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 вересня 2014 року та на додаткове рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", третя особа ВДВС Світловодського МРУЮ про визнання розрахунку боргу недійсним,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа ВДВС Світловодського МРУЮ про визнання розрахунку заборгованості на суму 194757,04 грн. недійсним.

В обгрунтування позовних вимог зазначили, що ОСОБА_2 як споживач уклав з АКІБ «Укрсиббанк» договір про надання споживчого кредиту. Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» вважає себе особою до якої перейшло право вимоги «первісного кредитора», тому нарахувало позивачу заборгованість в розмірі 194 757,04 грн., яка складається із заборгованості за кредитним договором в сумі 151623,92 грн. та інших платежів по кредиту.

ОСОБА_2 вважає, що заборгованість за кредитним договором в розмірі 194757,04 грн. не відповідає дійсності та взагалі невідомо з яких підстав нарахована публічним акціонерним товариством «Дельта Банк».

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 вересня 2014 року відмовлено в задоволенні позову в повному обсязі.

Додатковим рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 жовтня 2014 року вирішено питання про розподіл судових витрат.

ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 звернулися з апеляційними скаргами, в яких просять про скасування рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 вересня 2014 року та додаткового рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 жовтня 2014 року та ухвалення нового рішення. Зазначають, що суд першої інстанції приймаючи рішення не повно з'ясував обставини, що мають істотне значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.170-174). Від ПАТ «Дельта Банк» надійшла заява про слухання справи за відсутності їх представника (а.с.174).

Частиною 2 статті 305 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши рішення суду у межах доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання розрахунку боргу за кредитним договором недійсним.

Вказаний висновок відповідає обставинам справи, яким суд дав належну правову оцінку.

Судом першої інстанції встановлено, що 06 лютого 2007 року між ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк» укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно умов якого Банк зобов'язався надати відповідачу шляхом зарахування коштів на поточний рахунок позичальника кредит в іноземній валюті в сумі 24550 швейцарських франків зі сплатою 8.49% річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 06 лютого 2018 року, на умовах визначених договором кредиту.

Банком зобов'язання за кредитним договором виконанні в повному обсязі та перераховано ОСОБА_2 кредит у розмірі 24550 швейцарських франків.

В забезпечення вищезазначеного кредитного договору 06 лютого 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Світловодського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 301 (а.с.6-9).

Згідно договору купівлі-продажу від 08 грудня 2011 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (покупець) придбало у публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (продавець) право вимоги за кредитами, зокрема й за кредитом, наданим за договором, що укладений із позивачем (а.с.45-52;63-100).

03 квітня 2012 року рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області, яке залишено ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 29 травня 2012 року без змін відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк», ПАТ «Дельта Банк» про визнання договору про надання споживчого кредиту недійсним, відшкодування моральної шкоди.

Станом на 19 червня 2013 року заборгованість ОСОБА_2 відповідно розрахунку заборгованості по договору кредиту № 0 від 06 лютого 2007 року складає 192257,04 грн.(а.с.30).

ПАТ «Дельта Банк» 12 грудня 2013 року в порядку ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» звернулося до відділу ДВС Світловодського МРУЮ із заявою про винесення постанови про відкриття виконавчого провадження про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру № 53 на користь ПАТ «Дельта Банк» (а.с.5-10).

Державним виконавцем відділу ДВС Світловодського МРУЮ 16 грудня 2013 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого напису №1802, який виданий 24 липня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу про звернення стягнення на нерухоме майно, яке на праві власності належить ОСОБА_2 та за рахунок коштів,отриманих від реалізації майна задовольнити вимоги ПАТ «Дельта Банк» в сумі 194757, 04грн. (а.с.4;10).

Відповідно до ст. 514 та ч.1 ст.516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом і заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 3 ст. 10, ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 3 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Колегія суддів погоджується з висновком суду щодо недоведеності позивачем фактів порушення його прав та відсутності правових підстав для задоволення позову.

Не можуть також бути взяті до уваги доводи позивача про те, що уступка права вимоги від першого кредитора до нового кредитора здійснена в супереч ст. 513 ЦК України, оскільки не доведені встановленими засобами доказування.

В обґрунтування незаконності та необґрунтованості додаткового рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 жовтня 2014 року, яким вирішено питання про розподіл судових витрат зазначено, що ОСОБА_2 звільняється від сплати судового збору на підставі ЗУ «Про захист прав споживачів» та на підставі п. 13. ч.2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір».

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.2 ст.88 ЦПК).

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору регулюються Законом України від 8 липня 2011 року №3674-У1 "Про судовий збір".

Згідно п. 13. ч.2 ст. 3 Закону судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду.

В порушеному позивачем спорі, останній не звільняється від сплати судового збору.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалено рішення від 09 вересня 2014 року та від 13 жовтня 2014 року з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому, відповідно до ч. 1 ст.308 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст. 304, ст. 307, ст. 308, ст. 313, ст. 314, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У ХВ А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 ОСОБА_5 ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 вересня 2014 року та додаткове рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: