У х в а л а

іменем україни

19 березня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євтушенко О.І., Євграфової Є.П., Горелкіної Н.А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевського району Маріупольської міської ради про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 27 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевського району Маріупольської міської ради про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю.

Посилалася на те, що у зв'язку з народженням в неї 5 лютого 2011 року дитини, вона перебувала на обліку у відповідача як застрахована особа та з 15 червня 2011 року по 11 серпня 2013 року отримувала допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Однак їй було неправильно нарахована зазначена допомога, у зв'язку з чим вона звернулась до відповідача із заявою про її перерахунок, на що отримала відмову. Вважає такі дії відповідача неправомірними та такими, що завдали їй майнові та моральні збитки.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 вересня 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 27 листопада 2014 року рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 вересня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідач не відноситься до суб'єктного складу завдавачів шкоди позивачці, в розумінні статей 1166, 1172 ЦК України, оскільки між сторонами є правовідносини з надання соціального забезпечення позивачці, та в установленому законом порядку, передбаченому КАС України, рішення, дії чи бездіяльність відповідача не визнано незаконними, тому останній не повинен нести відповідальність перед позивачкою у вигляді відшкодування шкоди, наявність якої не доведено.

Дослідивши всі наявні в матеріалах справи докази, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм процесуального права чи неправильно застосовано норми матеріального права.

Таким чином, перевіривши матеріали справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 вересня 2014 року та ухвали апеляційного суду Донецької області від 27 листопада 2014 року, оскільки судові рішення законні та обґрунтовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 27 листопада 2014 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевського району Маріупольської міської ради про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.І. Євтушенко

Є.П. Євграфова

Н.А. Горелкіна