У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Горелкіної Н.А.,
Іваненко Ю.Г.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» про поділ майна подружжя за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 листопада 2012 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 4 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року позивач звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що перебуваючи з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, 31 березня 2010 року між ними, з метою врегулювання майнових прав та обов'язків подружжя, було укладено шлюбний договір, за умовами якого придбана у шлюбі квартира АДРЕСА_1 після розірвання шлюбу переходить їй у власність шляхом укладення цивільно-правової угоди.

Посилаючись на те, що шлюб між сторонами розірвано, але відповідач не виконує умови шлюбного договору, позивач просила суд визнати за нею право приватної власності на спірну квартиру.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20 листопада 2012 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 5 березня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 червня 2014 року рішення апеляційного суду скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 4 листопада 2014 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив з того, що за умовами шлюбного договору перехід права власності на спірну квартиру можливий лише шляхом укладення цивільно-правової угоди та, встановивши, що сторони таку угоду не укладали і не виявляли намір її укласти, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено порушення норм процесуального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 листопада 2012 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 4 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Завгородня І.М. Горелкіна Н.А.
Іваненко Ю.Г.