Провадження № 2/521/1276/15
28 січня 2015 року Малиновський районний суд м. Одеси
в складі: головуючого судді - Роїк Д.Я.,
при секретарі - Дукіній Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу
Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Згідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належними чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Взяті на себе зобов'язання відповідач не виконує. Вказане підтверджується копіями розписок та довідкою Управління національного банку України в Одеській області від 23.12.2014 року.
Будь-яких доказів виконання відповідачем своїх зобов'язань, згідно умов договору, та які передбачені ст.545 ЦК України, матеріали справи не містять.
Крім того, наявність розписки у позивачки є доказом факту невиконання грошових зобов'язань з боку відповідача.
У відповідності до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.
Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути борг позикодавцю в установлений строк.
Згідно ч.2 ст. 1051 ЦК України якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.
Суд вважає доведеним факт отримання відповідачем від позивача коштів, а також той факт, що борг на момент розгляду справи ним не повернено у встановлений договором термін, оскільки розписка до цього часу знаходиться у позикодавця.
Частиною1 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої сумі, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
- основна сума боргу - 600 доларах США (що за курсом НБУ станом на 17.12.2014 р. складає 9467,34 грн.);
Сума заборгованості за договором позики від 24.02.2012 року складає 301188,39 грн. та складається з:
- сума процентів річних від простроченої суми - 805 Євро * 0,03 % = 24,15 Євро річних. Кількість днів прострочки складає 303 дні, таким чином сума процентів складе 24,15 Євро річних / 365 днів * 303 дні = 20,04 Євро (що за курсом НБУ станом на 17.12.2014 р. складає 396,58 грн.).
Загальна сума заборгованості відповідача складає 365364,81 грн.
Відповідачем до суду не було надано жодних письмових заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень.
За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позов про стягнення сум заборгованості, трьох відсотків річних та судових витрат підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Судовий збір у справі складає 3653,64 грн., з яких 2436 грн. сплачено позивачем при зверненні до суду. Таким чином суму 2436 грн. слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, а суму 1217,64 грн. слід стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави.
Керуючись ст.ст. 526, 610, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 за договором позики від 23.02.2012 року наступні суми боргу:
- сума процентів річних від простроченої суми - 757,08 грн.;
- основна сума боргу - 600 доларах США, що за курсом НБУ станом на 17.12.2014 р. складає 9467,34 грн.;
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 за договором позики від 24.02.2012 року наступні суми боргу:
- сума процентів річних від простроченої суми - 438,68 доларів США., що за курсом НБУ станом на 17.12.2014 р. складає 6921,98 грн.
- сума процентів річних від простроченої суми - 20,04 Євро, що за курсом НБУ станом на 17.12.2014 р. складає 396,58 грн.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) гривень.
Загалом стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 367800 (триста шістдесят сім тисяч вісімсот ) грн. 81 копійку.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1217,64 (одну тисячу двісті сімнадцять) гривень 64 копійки.
Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення з заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії. Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції.

Суддя: