АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 753/268/15 Головуючий у 1 - й інстанції: Сухомлінов С.М.
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5243/2015 Доповідач - Шиманський В.Й.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2015 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Шиманського В.Й.

Суддів - Семенюк Т.А., Кравець В.А.

при секретарі - Ошедшій А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 10 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Дарницького районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у м. Києві про стягнення компенсації за завдану майнову та немайнову шкоду,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 10 лютого 2015 року зазначену позовну заяву повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі, з посиланням на порушення судом норм процесуального права, ставиться питання про скасування даної ухвали та направлення справи до іншого районного суду м. Києва для відкриття провадження та розгляду справи по суті.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню у зв'язку з наступним.

Судом встановлено, що у січні 2015 року позивач звернулась з позовом до Дарницького районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у м. Києві про стягнення компенсації за завдану майнову та немайнову шкоду.

За загальним правилом встановленим ЦПК України судя, отримавши позовну заяву, повинен перевірити дотримання позивачем вимог статей 119 і 120 ЦПК України щодо форми та змісту позовної заяви.

Відповідно до 121 ЦПК України, суддя, встановивши що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, а також оплатить витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19.01.2015 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху з підстав її невідповідності ст.ст. 119-120 ЦПК України, а саме: не сплачено судовий збір, не визначена ціна позову та не вказана точна і повна адреса позивача.

Дана ухвала суду була отримана ОСОБА_2 28.01.2015 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 17).

02.02.2015 року, у строк передбачений ст. 121 ЦПК України, позивач звернулась до Дарницького районного суду з заявою в якій повідомила, що на підставі п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», вона звільнена від сплати судового збору.

Щодо вимог про визначення ціни позову зазначала, що для визначення ціни нею в позовних вимогах було заявлено клопотання про призначення судово-психологічної експертизи на розгляд якої позивач просила поставити питання, зокрема, про розмір грошової компенсації за завдані ОСОБА_2 відповідачами страждання.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19.01.2015 року позовну заяву було повернуто позивачу.

Постановляючи дану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, не усунула, а тому заява підлягає поверненню.

Однак колегія суддів не може погодитись з даним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Звертаючись до суду з позовом позивач просила стягнути з відповідача на її користь компенсацію за завдану майнову шкоду та немайнову шкоду невиконанням рішення Дарницького районного суду м. Києва

Пунктом 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

В позовній заяві позивач посилалась на вказану статтю, однак суд першої інстанції не звернув уваги на вищевикладене та не навів в оскаржуваній ухвалі мотивів відхилення посилань позивача про звільнення від сплати судового збору.

Повертаючи позовну заяву з підстав не усунення недоліків в частині не визначення ціни позову, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що звертаючись до суду з позовом позивач просила стягнути на її користь компенсацію за завдану майнову шкоду у розмірі 1 000,00 грн., а також пені та три відсотка річних з 11.05.2011 року та немайнову шкоду.

Для визначення розміру немайнової шкоди ОСОБА_2 просила призначити судово-психологічну експертизу КНІСЕ на розгляд якої поставити питання, зокрема, «Який розмір становить грошова компенсація за завдані ОСОБА_2 відповідачем страждання?».

Згідно ч. 2 ст. 31 ЦПК України крім прав та обов'язків, визначених у статті 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов.

Отже, враховуючи зазначення розміру майнової шкоди та клопотання про призначення експертизи для визначення завданої шкоди немайнового характеру, відсутні підстави для повернення позовної заяви з причин не зазначення ціни позову.

Необгрунтованими також є висновки суду першої інстанції в частині неповної та неточної адреси позивача враховуючи, що ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 19.01.2015 року була отримана ОСОБА_2 за вказаною адресою особисто.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06. 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Не підлягають задоволенню вимоги апеляційної скарги позивача щодо направлення справи на розгляд іншому районному суду м. Києва з огляду на ч. 2 ст. 307 ЦПК України, яка встановлює вичерпні повноваження суду апеляційної інстанції.

З огляду викладене, оскаржена у справі ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, підлягає до скасування, а апеляційна скарга - частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 10 лютого 2015 року - скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: