Справа № 2/303/77/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 лютого 2015 року м. Мукачево

.

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого-судді Морозової Н. Л.

при секретарі Ільчак Р. М.

за участю: представника позивача Жила Д. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мукачево цивільну справу за позовною заявою ПАТ «Державний ощадний Банк України» в особі філії - Закарпатське обласне управління ПАТ «Державний ощадний Банк України» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и в:

ВАТ „Державний Ощадний банк України" в особі в особі філії - Закарпатське обласне управління ПАТ «Державний ощадний Банк України» (далі Банк) звернувся в суд з позовом про стягнення з ОСОБА_2 за Договором відновлювальної кредитної лінії № 149 від 04.04.2008 року суми заборгованості в розмірі 1 365 625,68 гривень та звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 1663 від 04.04.2008 року, укладений з ОСОБА_3. Крім того, просить стягнути з кожного з відповідачів суму сплаченого судового збору в розмірі 3 654,00 гривень.

Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач 1 - ОСОБА_2 отримав у Банку кредит шляхом відновлювальної кредитної лінії в сумі 750 000,00 гривень під 18 % річних з терміном погашення до 04.04.2018 та зобов'язався повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитом в строки та порядку, встановлених договором. Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_2 взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, станом на 21.10.2014 року виникла сума боргу в розмірі 1 365 625,68 гривень. У забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов'язань за Договором відновлювальної кредитної лінії № 149 від 04.04.2008 року, між Банком та відповідачем 2 - ОСОБА_3, було укладено Іпотечний договір № 1663 від 04.04.2008 року, предметом якого є нерухоме майно: 1) житловий двоповерховий будинок, загальною площею 251,40 кв.м. зазначений на плані під літ. «А», басейн під - літ «Б» та сарай під літ. «В», споруди № 1-3, мощення - І, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та 2) земельна ділянка площею 0,08 га, кадастровий № :01:021:0016, для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Загальна вартість іпотечного майна складає 1 656 750,00 гривень.

До початку розгляду справи по суті, представником позивача, в порядку ст. 31 ЦПК України подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, а саме: перераховано суму заборгованості з врахуванням 17 % річних та збільшено період нарахування станом до 01.12.2014 року, що склало суму 1 529 529,19 гривень, яку просить стягнути з раніше заявлених підстав та в раніше заявленому порядку.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав, просив їх задоволити з підстав наведених у позовній заяві та стягнути з відповідача-1 з ОСОБА_2 за Договором відновлювальної кредитної лінії № 149 від 04.04.2008 року суми заборгованості в розмірі 1 529 529,19 гривень в т. ч. (749 929,15 грн. - сума основного боргу, 595 649,39 грн. - відсотки за користування кредитом, 77 887,90 грн. - пеня за несвоєчасне порушення кредиту, 106 062,75 грн. - пеня за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом) та звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 1663 від 04.04.2008 року, укладений з ОСОБА_3. Крім того, просить стягнути з кожного з відповідачів суму сплаченого судового збору в розмірі 3 654,00 гривень.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, подали заяву про застосування строку позовної давності до вимог позову.

Зі згоди позивача, суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно вимог ст. 169 ч.4 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних та доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, з врахування заяви відповідачів про застосування строку позовної давності до вимог позову, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку:

Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, що 04 квітня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 було укладено Договором відновлювальної кредитної лінії № 149 на суму 750 000,00 гривень, за умовами якого Банк надав, а ОСОБА_2 отримав грошові кошти траншами: 04.04.2008 року - 5000,00 грн. (а.с.25), 08.04.2008 р.- 20 000,00 грн. (а.с26), 09.04.2008 р. - 84 000,00 грн. (а.с.27), 11.04.2008 р. - 20 000,00 грн. (а.с.28), 14.04.2008 р. - 120 000,00 грн. (а.с.29), 15.04.2008 р. - 25 000,00 грн. (а.с30), 16.04.2008 р. - 25 000,00 грн. (а.с31), 17.04.2008 р. - 15 000,00 грн. (а.с.32), 18.04.2008 р. 30 000,00 грн. (а.с33), 22.04.2008 р.- 100 000,00 грн. (а.с34), 24.04.2008 р.-6 000,00 грн. (а.с.с35), 25.04.2008 р. - 6000,00 грн. (а.с36), 30.04.2008 р. - 60 000,00 грн. (а.с37), 06.05.2008 р.- 20 000,00 грн. (а.с38), 08.05.2008 р.- 3 500,00 грн. (а.с.39) всього на суму 539 500,00 гривень, а також зобов'язувалася сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 17 % річних, комісійні, винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором.

Відповідно до п. 1.2. укладеного Договору, кредит надається для споживчих цілей окремими частинами (траншами) з відновлювальною кредитною лінією, відкритою на 24 місяці та остаточним терміном повернення кредиту не пізніше 04 квітня 2018 року. Сукупна вартість кредиту, графік платежів, вид і предмет кожної супутньої послуги, визначені в додатку №№ 1-3 до цього договору, що є його невід'ємною частиною.

Суд констатує, що матеріалах справи відсутні, а представником позивача не надані Додатки №№ 1-3 до Договору відновлювальної кредитної лінії № 149 від 04.04.2008 р., які є його невід'ємною частиною, відповідно до п. 1.2. укладеного Договору.

У забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов'язань за Договором відновлювальної кредитної лінії № 149 від 04.04.2008 року, між Банком та відповідачем 2 - ОСОБА_3, було укладено Іпотечний договір № 1663 від 04.04.2008 року, предметом якого є нерухоме майно: 1) житловий двоповерховий будинок, загальною площею 251,40 кв.м. зазначений на плані під літ. «А», басейн під - літ «Б» та сарай під літ. «В», споруди № 1-3, мощення - І, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та 2) земельна ділянка площею 0,08 га, кадастровий № :01:021:0016, для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Загальна вартість іпотечного майна складає 1 656 750,00 гривень.

Відповідно до п.6.1 Іпотечного договору іпотеко держатель набуває право звернення стягнення на предмет Іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку платежу зобов'язання (або відповідної його частини) не буде виконано, а також у будь-який час, незалежно від настання строку платежу у випадку невиконання іпотекодавцем будь-якого з своїх обов'язків, передбачених цим договором, та/або у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань, передбачених кредитним договором.

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Закарпатського обласного управління ПАТ «Ощадбанк» направив на адресу відповідача-1 ОСОБА_2 (основного боржника) 31.01.2014 р., 22.04.2014 р., 17,06.2014 року вимогу про дострокове погашення кредиту в повній сумі.

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Закарпатського обласного управління ПАТ «Ощадбанк» направив на адресу відповідача-2 ОСОБА_3. (майнового поручителя) 22.04.2014 р., 17,06.2014 року вимогу про дострокове погашення кредиту в повній сумі.

Із наданого банком до суду розрахунку (з заявою про збільшення позовних вимог) вбачається, що відповідачу-1 нараховувалася заборгованість по кредиту із 04.04.2008 року, тобто відповідач з дня отримання кредиту жодного разу сплату його не здійснював вчасно, останнє погашення суми кредиту здійснив 30.09.2008 року, а останній платіж на погашення відсотків за користування кредитом здійснив 26.02.2010 року, однак Банк лише в 31 січня 2014 року направив боржнику ОСОБА_2 вимогу про дострокове погашення кредиту в повній сумі, лише 28 жовтня 2014 року Банк звернувся до суду із даним позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

До майнового поручителя - ОСОБА_3 Банк лише в 22 квітня 2014 року направив майновому поручителю вимогу про дострокове погашення кредиту в повній сумі, лише 28 жовтня 2014 року Банк звернувся до суду із даним позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на іпотечне майно.

Отже, як вбачається з Договору відновлювальної кредитної лінії № 149 від 04.04.2008 року, поряд з установленням строку дії договору до 04.04.2018 року, сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору, це - не пізніше 10 числа наступного місяця, починаючи з наступного місяця після видачі першого траншу (п.1.4.5, 15.1.3 цього Договору).

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання, згідно із ч.3 ст.254 ЦК, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язаний його початок (ст.253 ЦК).

Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

За правилами ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до ст.256 ЦК позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК).

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність (тобто строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу) встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідачі - боржник та його майновий поручитель (іпотекодавець) звернулися до суду з заявою про застосування позовної давності до вимог позову.

Позовна давність щодо кредитних коштів і процентів, повернення яких визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. На це звернув увагу Верховний Суд України у своїй постанові від 19.03.2014 №6-20цс14, текст якої друкує газета "Закон і Бізнес".

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 2 ст. 10 ЦПК України сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.

З пункту 31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" вбачається, що, враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.

Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи).

Таким чином, в ході судового розгляду достовірно встановлено, що позивачем пропущений строк позовної давності у даному спорі, на підставі чого суд вирішив застосувати позовну давність та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.256, 257, п.1 ч.2 ст.258, ст.ст. 261, 267 ЦК України, Постановою Верховного Суду України від 19.03.2014 №6-20цс14, п.31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", ст.ст.10, 11, 57-60, 208-209, 212-215, 292-294 ЦПК України, суд заочно, -

р і ш и в :

Відмовити у задоволенні позову ПАТ «Державний ощадний Банк України» в особі філії - Закарпатське обласне управління ПАТ «Державний ощадний Банк України» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Морозова Н. Л.