Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/2734/2015 Головуючий у 1-й інстанції - Винниченко Л.М.
Доповідач - Кабанченко О.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Желепи О.В.,

Білич І.М.

при секретарі - Осмолович В.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заочне рішення Дніпровського районного суду в м. Києві від 12 грудня 2014 року

в справі за позовом в справі ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Центру №11 надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів, підпорядкованому УДАІ ГУМВС України в м. Києві, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «УМРК» про визнання права власності на транспортний засіб, визнання довідки-рахунку недійсною та зобов`язання вчинити дії.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі,перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 12 грудня 2014 року у задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Центру №11 надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів, підпорядкованих УДАІ ГУМВС України в м. Києві, третя особа: ТОВ «УМРК», про визнання права власності на транспортний засіб, визнання довідки-рахунку недійсною та зобов`язання вчинити дії відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати рішення суду та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. Зокрема, посилається на те, що суд першої інстанції не роз'яснив позивачу право уточнити позовні вимоги в частині визнання недійсною довідки-рахунку, скільки способом захисту порушення права є визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу, укладеного на підставі довідки-рахунку.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що між позивачем та третьою особою у справі ТОВ «УМРК» 31 липня 2013 року був укладений договір №183 оренди транспортного засобу, за умовами якого ОСОБА_2 передала ТОВ «УМРК» у тимчасове володіння та користування автомобіль марки Chevrolet, модель Lacetti, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_4, номер кузова НОМЕР_2, чорного кольору строком на два місяці, що підтверджується актом прийому-передачі автомобіля від 31 липня 2013 року. (а.с. 6-9).

13 серпня 2013 року від імені позивача була видана довіреність, посвідчена приватним нотаріусом Острозького районного нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_6, зареєстрована у реєстрі за № 829, на ім'я ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на управління та розпорядження автомобілем Chevrolet Lacetti, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_4, з правом продажу транспортного засобу, тощо (а.с. 12).

У вересні 2013 року автомобіль Chevrolet Lacetti, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, чорного кольору був придбаний відповідачем ОСОБА_4, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, видане ВРЕР м. Горлівки УДАІ ГУ МВС України в Донецькій області (а.с. 10).

З матеріалів позову та пояснень представника позивача встановлено, що за поданою позивачем ОСОБА_2 заявою щодо незаконного заволодіння її транспортним засобом у період дії договору оренди триває розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006837 від 12 вересня 2013 року за ст. ст. 289 ч. 2, 358 ч. 1 КК України.

Згідно висновку експерта від 28 жовтня 2013 року № 419/тдд,, складеного за матеріалами кримінального провадження, підпис на довіреності від 13 серпня 2013 року, виданій від імені позивача ОСОБА_2 на управління та розпорядження автомобілем Chevrolet Lacetti, виконано не ОСОБА_2 а іншою особою (а.с. 13-18).

Транспортний засіб марки Chevrolet, модель Lacetti, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 державний номер НОМЕР_4 був змінений на новий - НОМЕР_1, працівниками міліції було вилучено в м. Горлівка Донецької області, оглянуто та приєднано до кримінального провадження в якості речового доказу та одночасно з тим передано під розписку на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_2, як законному власнику, що підтверджено довідкою від 11 червня 2014 року, виданою ст. слідчим СВ Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві. (а.с. 26).

У вказаній довідці також зазначено про те, що ОСОБА_2 має право

використання транспортного засобу за цільовим призначенням, в ході проведення слідчих дій достовірно з'ясовано, що автомобіль було відчужено на підставі підроблених документів.

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом, просила ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на автомобіль марки Chevrolet, модель Lacetti, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, чорного кольору; визнати недійсною довідку-рахунок серії ААВ № 507216 від 04 вересня 2013 року та зобов'язати Центр № 11 надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, підпорядкований УДАІ ГУМВС України в м. Києві здійснити перереєстрацію вказаного автомобіля на її ім'я.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що автомобіль Chevrolet Lacetti, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, чорного кольору, який належав їй на праві власності, був переданий нею в оренду ТОВ «УМРК» за договором від 31 липня 2013 року. Під час дії договору автомобіль був переданий невстановленій особі та знятий з реєстраційного обліку Новоград-Волинським ВРЕР УМВС України в Житомирській області на підставі підроблених документів, що підтверджується висновком експерта від 28 жовтня 2013 року № 419/тдд, а 04 вересня 2013 року невстановленою особою автомобіль було відчужено на користь відповідача ОСОБА_4 та поставлено на реєстраційний облік в органах ВРЕР ДАІ під д/н НОМЕР_1.

11 вересня 2013 року вона зверталася до Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві із заявою про незаконне заволодіння транспортним засобом, за її заявою відомості про кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за № 0006837 від 12.09.2013 року. У вересні 2013 року її автомобіль під керуванням відповідача ОСОБА_4 був затриманий та вилучений на території м. Горлівка Донецької області, при перевірці номерів агрегатів був встановлений номер кузова під попередніми номерами, які не змінювалися, державний реєстраційний номер став інший - НОМЕР_1. Первинний заводський номер кузову вилученого автомобіля підтверджено висновком експерта №17 від 11 жовтня 2013 року.

За ухвалою Печерського районного суду м. Києва автомобіль був вилучений і приєднаний до кримінального провадження у якості речового доказу та одночасно переданий їй на відповідальне зберігання, як потерпілій та законному власнику. Автомобіль вибув із її володіння незаконно, без її вільного волевиявлення, що є підставою для визнання укладеного договору на підставі довідки-рахунку недійсним. Для здійснення перереєстрації автомобіля на її ім'я їй необхідно визнати право власності на транспортний засіб.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх безпідставності.

Зокрема, суд дійшов до висновку, що довідка-рахунок серії ААВ № 507216 від 04 вересня 2013 року, яку позивач просила визнати недійсною, відповідно до положень ст. 202 ЦК України не є правочином, а є документом щодо визначення вартості автомобіля і слугує підставою для вчинення договору відчуження і проведення державної реєстрації транспортного засобу, отже не може бути визнана недійсною з підстав, визначених ст. ст. 203, 215 ЦК України.

Відповідачем Центр № 11 надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, права позивача не порушувались. Підставою для проведення перереєстрації транспортного засобу, як передбачено п. 35 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів та інш. транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, є рішення суду про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля, проте вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля позивачем не заявлялись.

Враховуючи положення ст. 328 ЦК України у разі відчуження автомобіля від імені позивача на підставі укладеного із покупцем договору купівлі-продажу, щодо якого відсутні вимоги про визнання правочину недійсним, вимоги позивача про визнання права власності на автомобіль не можуть бути задоволені.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду, вважає, що вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що рішення суду в частині відмови у визнанні недійсною довідки-рахунку не відповідає нормам матеріального права, судова колегія відхиляє, зважаючи на те, що відповідно до наведених в апеляційній скарзі положень нормативних актів довідка-рахунок є документом про вартість автомобіля, на підставі якого укладається договір про відчуження транспортного засобу та проводиться його державна реєстрація.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не роз'яснював позивачу в порядку ст. 10 ч. 4 ЦПК України право уточнити позовні вимоги в частині визнання недійсною довідки-рахунку, судова колегія вважає безпідставними, оскільки з журналу судового засідання вбачається, що представнику позивача, який брав участь у розгляді справи, були роз'яснені судом процесуальні права, зауваження щодо неправильності журналу судового засідання не подавались (а.с. 51). Крім того, зміна чи уточнення позовних вимог є процесуальним правом позивача, суд відповідно до ст. ст. 10, 27, 31, 167 ЦПК України роз'яснює сторонам процесуальні права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення чи не вчинення процесуальних дій, а роз'яснення судом сторонам того, яким чином вони повинні сформулювати, змінити або уточнити свої вимоги, законом не передбачено та суперечить положенням ст. ст. 10, 11 ЦПК України про змагальність сторін та диспозитивність цивільного судочинства.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що представник позивача у судових дебатах наголошував на тому, що позивач просить визнати недійсним саме договір купівлі-продажу, не можуть бути взяті до уваги, оскільки зміна предмету позову на стадії судових дебатів у виступі сторони не передбачена діючим процесуальним законом.

З доводами апеляційної скарги щодо невірності висновків суду про відсутність підстав для задоволення вимог про визнання права власності на автомобіль, колегія суддів не погоджується, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, право власності на автомобіль зареєстроване за відповідачем ОСОБА_4, набуте ним на підставі договору купівлі-продажу, який відповідно до ст. 204 ЦК України є чинним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом і він не визнаний судом недійсним. На час розгляду справи вказаний правочин не визнаний недійсним, вимоги про його недійсність не заявлялись, отже підстави для визнання за позивачем права власності на належний на час розгляду справи ОСОБА_4 автомобіль у суду були відсутні.

З огляду на наведене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Дніпровського районного суду в м. Києві від 12 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: