Справа № 372/250/15-ц
провадження № 2-305/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2015 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді Мори О.М.,

при секретарі Рудніцькій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Обухові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жуківцівської Сільської ради Обухівського району Київської області про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою та просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку 0,445 га для будівництва, обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться в АДРЕСА_1, яка належала померлій ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю, що виданий 24.12.1996 року Жуківцівською сільскою радою Обухівського району Київської області.

Обґрунтовуючи позовну заяву, позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати, ОСОБА_2, якій вищезазначена земельна ділянка належала на підставі Державного акта на право приватної власності на землю, що виданий 24.12.1996 року Жуківцівською сільскою радою Обухівського району Київської області.

Позивач звернувся для оформлення спадщини після смерті матері до Української міської нотаріальної контори Київської області з заявою про прийняття спадщини. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку йому було відмовлено у зв'язку з тим, що державний акт має виправлення імені та прізвища його власника.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність та позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив позов задовольнити з підстав наведених в позовній заяві.

Відповідач, Жуківцівська сільська рада Обухівського району Київської області, про розгляд справи повідомлявся належним чином, в судове засідання свого представника не направив, клопотань, заяв та заперечень не надав.

Керуючись ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу заочно.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а. с.8).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі у вигляді земельної ділянки площею 0,445 га, надану для будівництва, обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться по АДРЕСА_1, яка належала померлій на підставі Державного акта на право приватної власності на землю, що виданий 24.12.1996 року Жуківцівською сільскою радою Обухівського району Київської області.

Як вбачається з копії спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкоємцем ОСОБА_2 за заповітом на вищевказану земельну ділянку є ОСОБА_1, яка вчасно звернулась до Української міської державної нотаріальної контори Київської області з заявою про прийняття спадщини у виді земельної ділянки площею 0,445 га, надану для будівництва, обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території АДРЕСА_1, яка належала померлій на підставі Державного акта на право приватної власності на землю від 24.12.1996 року.

Державний нотаріус Української міської державної нотаріальної контори Київської області своїм листом № 1053/02-14 від 30 листопада 2014 року керуючись Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року № 43, якою передбачено, що виправлення у державних актах про право власності на землю не допускаються (п. 2.9 Інструкції),відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазаначену земельну ділянку, оскільки спадкоємцем надано державний акт який містить виправлення прізвища та імені власника ділянки «ОСОБА_2» на «ОСОБА_2», зроблене 24.12.2000 року секретарем виконкому Жуківцівської сільської ради Обухівського району Київської області та завірено його підписом та печаткою сільської ради, оскільки за наявності виправлень державний акт не є належним правовстановлюючим документом для видачі свідоцтва про право на спадщину ( а.с.7, 39-50).

Згідно статті 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а згідно статті 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, земельна ділянка площею 0,445 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території с. Жуківці Обухівського району Київської області належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на землю від 24.12.1996 року, є об'єктом спадкування та входить до спадкової маси. Отже позивачу в порядку спадкування за заповітом від померлої матері, переходять права на вказану земельну ділянку за Державним актам на право приватної власності на землю, в якому зроблено помилку та виправлено прізвище та ім'я власника при нез'ясованих позивачем обставинах.

Спадкоємцями, згідно статті 1222 ЦК України, за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, таким є позивач по справі, в зв'язку з чим суд вважає, що позивач є належною особою та спадкоємцем за заповітом, а його звернення до суду є правомірним.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до п.«а»ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Відповідно до ч.2 ст.158 ЗК України встановлено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Частиною 2 цієї статті визначено способи захисту цивільного права, одним з яких є визнання права.

Як вбачається зі змісту ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно роз'яснень листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про практику розгляду судами справ про спадкування» про те, що відповідно до статті 1225 ЦКправо власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

На сьогоднішній день чинним законодавством України не передбачений порядок виправлення помилки в державних актах на право власності на земельні ділянки і оскільки нотаріусом за цих обставин позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на земельну ділянку в порядку спадкування, спадкоємець позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, інші способи захисту прав у позивача, окрім визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування відсутні.

З врахуванням встановлених справи, суд оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів та при обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 5,6, 60, 212-215, 224 ЦПК України, ст.ст. 316, 328, 1216, 1218, 1222, 1225 ЦК України, ст.ст. 152, 158 Земельного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Жуківцівської Сільської ради Обухівського району Київської області про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 0,445 га для будівництва, обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що розташована по АДРЕСА_1, яка належала померлій ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю, що виданий 24.12.1996 року Жуківцівською сільською радою Обухівського району Київської області. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Обухівський районний суд Київської області.

СуддяМора О. М.