У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

4 лютого 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Дем'яносова М.В., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: - ОСОБА_7, ОСОБА_8, Служба у справах дітей Теофіпольської селищної ради Теофіпольського району Хмельницької області, про виселення, за касаційною скаргою ОСОБА_8, яка діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 28 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 24 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про виселення, обґрунтовуючи вимоги тим, що 08 травня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_8 було укладено кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_8 отримала кредит в розмірі 32690 доларів США, зі строком повернення до 08.05.2018 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_7 08.05.2008 року було укладено договір іпотеки, предметом якого є житловий будинок АДРЕСА_1 в смт. Теофіполі Хмельницької області.

У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 29 листопада 2010 року, в рахунок заборгованості ОСОБА_8 за кредитним договором від 08.05.2008 року в сумі 51661,24 доларів США, звернуто стягнення на предмет іпотеки зазначений житловий будинок, який належить ОСОБА_7, шляхом продажу вказаного будинку ПАТ КБ "ПриватБанк" з укладенням від імені ОСОБА_7 договору купівлі - продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності та наданням ПАТ КБ "Приватбанку" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 02 квітня 2012 року було задоволено позов ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_8, ОСОБА_7 та виселено ОСОБА_8 та ОСОБА_7 із житлового будинку АДРЕСА_1 Хмельницької області. В ході виконання вказаного рішення суду державними виконавцями було встановлено факт проживання в заставному будинку малолітньої дочки відповідачів ОСОБА_4

Вказуючи, що у добровільному порядку відповідачі відмовляються звільнити спірний будинок, ПАТ КБ «ПриватБанк» просив виселити ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у зазначеному житловому будинку.

Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 28 травня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 24 вересня 2014 року, позов було задоволено. Виселено ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 із житлового будинку АДРЕСА_1 Хмельницької області. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_8, яка діє в інтересах ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, докази та обставини, на які посилається заявник, були предметом дослідження судами і при їх дослідженні та встановленні судами дотримані норми процесуального та матеріального права.

Вирішуючи справу, суди на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені, дійшли вірного висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_8, яка діє в інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 28 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 24 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун М.В. Дем'яносов С.П. Штелик