АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/854/15 Головуючий 1 інст. -Зуб Г.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - КРУГОВОЇ С.С.,

суддів - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.,

- ГАЛЬЯНОВОЇ І.Г.

секретаря - Шпарага О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду міста Харкова від 04 листопада 2014 року по справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2, третя особа: фізична особа-підприємець ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а :

До Київського районного суду міста Харкова звернулося КП "Харківські теплові мережі" з позовною заявою, в якій просило стягнути з відповідачів на його користь суму 29053,53 грн. за період з 01.01.2011 року по 30.04.2013 року, а саме: вартість безпідставно спожитої енергії - 28091,56 грн. на р/р 13 ВАТ "Державний ощадний банк України" МФО 351823, код ОКПО 31557119 та стягнути 3% річних - 961,97 грн. на користь позивача на р/р 3856 у АТ "Золоті ворота" м. Харкова МФО 351931 а також судові витрати.

27 лютого 2014 року під час судового засідання ОСОБА_2 звернувся з зустрічною позовною заявою, в якій просив зобов'язати КР «Харківські теплові мережі» здійснити розрахунок та перерахунок обсягів та вартості фактично наданих послуг з теплопостачання у нежитлове приміщення за весь період на підставі визначених у встановленому порядку показників теплового навантаження для даного приміщення 5183,2 ккал/год.

У травні 2014 року КП «ХТМ» звернулося з заявою про збільшення позовних вимог, в якій просило стягнути з відповідачів на його користь суму 40380,17 грн. за період з 01.01.2011 року по 14.04.2014 року, а саме: вартість безпідставно спожитої енергії - 39037,25 грн. на р/р 13 ВАТ "Державний ощадний банк України" МФО 351823, код ОКПО 31557119 та стягнути 3% річних - 1342,92 грн. на користь позивача на р/р 3856 у АТ "Золоті ворота" м. Харкова МФО 351931 а також судові витрати.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 04 листопада 2014 року позов КП «Харківські теплові мережі» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н. НОМЕР_1, на користь КП «Харківські теплові мережі», , вартість безпідставно спожитої теплової енергії за період з 01.01.2011 року по 14.04.2014 року в розмірі 27937,25 грн. та три проценти річних в розмірі 838,18 грн., а всього 28775,43 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Зобов'язано КП «Харківські теплові мережі» () здійснити розрахунок теплового навантаження на опалення нежитлових приміщень 1-го поверху № 4-1-4-7 в літ. «А-5», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, по існуючим нагрівальним приладам. Наразі встановлення показників теплопостачання на опалення нежитлових приміщень 1-го поверху № 4-1-4-7 в літ. «А-5», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 нижче ніж 0,0075 гкал/год, зобов'язано Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» зробити перерахунок заборгованості теплопостачання зазначених нежитлових приміщень починаючи з 15.04.2014 року та в подальшому застосовувати при розрахунку заборгованості за опалення встановлені показники. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою 12 грудня 2014 року, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині стягнення 27937,25 грн. заборгованості, 838,18 грн. 3% річних, та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову про стягнення безпідставно отриманого майна

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що на його думку є підставою для скасування рішення та прийняття нового рішення по суті позовних вимог.

Зокрема, в своїй апеляційній скарзі відповідач та позивач за зустрічним позовом зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про несплату послуг з теплопостачання, а також що було безпідставно отримано від КП «ХТМ» якесь майно.

Стверджує, що сума позову позивача є необґрунтованою у зв'язку з відсутністю належного розрахунку обсягів послуг теплопостачання.

Зазначає, що суд помилково оцінив докази, так як позивач посилався на акти без договірного споживання, однак таких доказів суду не надавав, замінивши їх актами обстеження системи теплопостачання, що не є фінансово розрахунковими документами та не містять будь-яких розрахунків.

Вказує, що судом при вирішенні позову застосовано помилково та безпідставно правові норми, які взагалі не могли бути застосовані до спірних правовідносин.

Звертає увагу, що судом першої інстанції не встановлено суттєві обставини по справі.

Згідно ч. 1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що рішення оскаржується в частині задоволення первісного позову. З огляду на це, рішення в частині часткового задоволення зустрічного позову в апеляційному порядку не переглядається.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Постановлюючи оскаржуване рішення про часткове задоволення первісного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач користується тепловою енергією, однак не в повному обсязі виконує свої зобов'язання щодо її оплати.

З таким висновком суду, судова колегія погоджується з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 є власником нежитлових приміщень за адресою АДРЕСА_1, які підключені до центральної тепломережі і позивачем надаються відповідачу послуги по постачанню теплової енергії.

Відповідач, в свою чергу, частково здійснював оплату вартості спожитої теплоенергії, у зв'язку з чим утворилась заборгованість в сумі 39037,25 грн.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини, оцінив докази і дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Що стосується доводів апеляційної скарги, що судом не встановлено споживача послуг, то вони спростовуються матеріалами справи, які свідчать, що власником нежитлових приміщень є саме ОСОБА_2 і як власник саме він є споживачем послуг позивача згідно п.3 Правил користування теплоенергією.

Стосовно розрахунку заборгованості, суд першої інстанції правильно врахував сплачені дружиною ОСОБА_2 - ОСОБА_3 платежі за теплоенергію 11100,00 грн. і стягнув з відповідача 27937,25 грн. (39037,25-11100,00), яка визначена відповідно до п.23 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1198 від 03.10.2007 року.

Згідно п.23 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007 року, у споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

Теплове навантаження 0,0075 Гкал/год було встановлено АТ «ІЦ «Практика» і погоджено з позивачем, і за тарифами, що діяли в період з 01.01.2011 року по 14.04.2014 року для інших споживачів (крім населення та бюджетних установ) складений розрахунок.

Матеріали справи містять різні дані щодо розміру теплового навантаження.

При цьому, суд правильно виходив з того, що воно складає 0,0075 Гкал/год, оскільки такий розмір був встановлений незалежними фахівцями АТ «ІЦ «Практика» на замовлення ОСОБА_2 і погоджено з КП «ХТМ» фахівці якого також встановили такий розмір (а.с.99, 105, 118).

Що до інших доказів розміру теплового навантаження суд дав оцінку і навів мотиви з яких не приймає їх до уваги. Стосовно відсутності даних розміру теплового навантаження до 06.07.2009 року судова колегія вважає, що цей факт не спростовує висновків суду, що він був інший в цей період і не складав 0,0075 Гкал/год.

Суд правильно застосував норми матеріального права, пославшись на ст.509, 611 ЦК України, оскільки цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, які породжують ці цивільні права та обов'язки, а дії встановлені судом полягають в тому, що позивач надавав послуги, а відповідач їх отримував.

З огляду на це, доводи апеляційної скарги про фактичне застосування судом ст.1212, 1213 ЦК України є помилковими та спростовуються змістом самого рішення.

Доводи апеляційної скарги не є суттєвими, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Київського районного суду міста Харкова від 04 листопада 2014 рокув оскаржуваній частині - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -