Справа № 265/7889/14-ц
Провадження № 2/265/368/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2015 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненко О. В.,

при секретарі - Григор А.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення способу участі батька у вихованні неповнолітньої дитини,

третя особа - Служба у справах дітей Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради Донецької області,

В С Т А Н О В И В :

22 грудня 2014 року позивач ОСОБА_1 звернуся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просить суд визначити його участь у вихованні доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановивши графік спілкування з дитиною: щосуботи кожного тижня - три години, щонеділі кожного тижня - 5 годин, із наданням дозволу відвідувати його місце мешкання - АДРЕСА_2, та 10 днів протягом його відпустки з наданням права ночовки дитини за місцем його мешкання та виїзду з місця мешкання на оздоровлення.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 02 листопада 2011 року він уклав шлюб з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 року в них народилась донька ОСОБА_3 Однією сім'єю вони проживали до березня 2014 року, після чого відповідачка з донькою переїхала до своєї матері, та не дозволяє йому спілкуватись з дитиною, чим спричиняє моральні страждання йому та дитині. Зазначає, що дитина прив'язана до нього, кохає, і їм необхідне спілкування один з одним. Він психічно та фізично здоровий, має постійне місце роботи, заробіток, за місцем роботи та мешкання характеризується позитивно, до кримінальної, адміністративної відповідальності не притягався, та за своїми моральними якостями не здатен здійснювати батьківські обов'язки всупереч інтересам дитини. Посилаючись на діюче законодавство, просить позов задовольнити.

Позивач у попереднє судове засідання не прибув, надіславши заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачка до суду не прибула, надіславши заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнала, проти задоволення позову не заперечувала.

Представник третьої особи - служби у справах дітей Орджонікідзевської райадміністрації Маріупольської міської ради Донецької області ОСОБА_4, діюча на підставі довіреності, до судового засідання не прибула, надіславши заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02 червня 2011 року строни зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 306, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 02 червня 2011 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області.

Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 року в сторін народилась донька ОСОБА_3, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис № 193, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 02 березня 2012 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 липня 2014 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на її утримання у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_3 трьохрічного віку.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14 липня 2014 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

У відповідності до ст. 153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного із них.

Згідно до положень ст. 157 Сімейного Кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 159 Сімейного Кодексу України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Також необхідно зазначити, що згідно із Конвенцією про права дитини (ратифікована Постановою Верховної Ради № 789 від 27 лютого 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

У відповідності до вимог ст.ст. 7, 155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Вирішуючи цей спір, суд виходить з того, що мати і батько як власники права на виховання дитини, не мають будь яких переваг один перед одним і під час розгляду спорів та розбіжностей, що виникають між ними з приводу виховання дитини, виступають як рівні суб'єкти права. Це положення закріплене у ст.. 51 Конституції України, відповідно до якої кожен з подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

У ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» чітко визначені задачі та напрямки у вихованні неповнолітніх дітей їх батьками, а саме виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного із батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки та особи, що їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Як вбачається з виробничої характеристики, позивач ОСОБА_1, газорізник 5 розряду ПАТ «ММК ім. Ілліча», ЦРМ, за період роботи у цеху, підвисив свою кваліфікацію з газорізника 3 розряду до газорізнику 5 розряду, зарекомендував себе грамотним, висококваліфікованим спеціалістом. Роботу виконує якісно та у строк, добросовісно ставиться до виконання змінних завдань, постійно працює над підвищенням своїх знань. У колективі користується авторитетом, повагою, чуйний, дисциплінований.

За місцем мешкання ОСОБА_1 також характеризується позитивно, спиртними напоями не зловживає, скандалів у побуті не допускає, проживає за адресою: АДРЕСА_2.

Матеріалами справи також встановлено, що ОСОБА_1 на обліку у міській психіатричній лікарні № 7 міста Маріуполя, а також у наркологічному диспансері міста Маріуполя, не перебуває.

Таким чином, приймаючи до уваги, що відповідач позов визнала у повному обсязі, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, всебічно враховуючи інтереси дитини, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та вважає можливим встановити ОСОБА_1 наступні дні для спілкування з малолітньою донькою ОСОБА_3: щосуботи кожного тижня щомісяця - три години, щонеділі кожного тижня щомісяця - 5 годин, з правом відвідувати місце мешкання батька за адресою: АДРЕСА_2, та 10 днів у період відпустки батька з правом ночовки дитини за місцем мешкання батька за вказаною вище адресою, та правом виїзду з місця мешкання на оздоровлення.

На підставі ст..ст. 7, 153, 155, 157, 159 Сімейного Кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 11, 130, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення способу участі батька у вихованні неповнолітньої дитини - задовольнити.

Встановити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, час для спілкування з малолітньою донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щотижня у суботу - три години, щотижня у неділю - п'ять годин, з правом відвідувати місце мешкання батька за адресою: АДРЕСА_2, а також 10 днів у період відпустки батька, з правом ночовки дитини за місцем його мешкання за вказаною вище адресою, та правом виїзду з місця мешкання на оздоровлення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ________________