Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2015 року м. Рівне

Рівненський міський суд в складі судді Рудики Л.Д.,

при секретарі Прокопчук Л.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обгрутування позову вказує, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 14 грудня 2007 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №2552. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, якого просить залишити проживати з нею. З відповідачем не підтримує подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть протягом тривалого часу. Просить позов задоволити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві, просила шлюб розірвати, неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «ОСОБА_1».

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Як було встановлено в судовому засіданні, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя.

Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Оскільки відповідачем позовні вимоги визнано повністю, тому суд вважає, що сторонами досягнуто згоди з питання виховання та місця проживання їхнього неповнолітнього сина, тобто, що дитина залишається проживати з матір'ю - позивачем по даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати

На підставі викладеного, керуючись ст. 111, 112,113 СК України, ст.ст.10, 60, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задоволити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 14 грудня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №2552- розірвати.

Неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати з матір'ю ОСОБА_1.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 надалі іменувати прізвищем «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 гривень 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд за апеляційною скаргою на рішення суду, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Рівненського

міського суду Л.Д. Рудика