Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

2/330/33/2015

Справа № 330/2643/14-ц

"15" січня 2015 р. Якимівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - Нестеренко Т.В.

при секретарі - Корнієнко М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Якимівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Кирилівська селищна рада Якимівського району Запорізької області, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу - ОСОБА_5 про визнання правочину недійсним,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернулась з позовом до Якимівського районного суду Запорізької області з позовом ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Кирилівська селищна рада Якимівського району Запорізької області, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу - ОСОБА_5 про визнання правочину недійсним, мотивуючи свої вимоги тим, що на умовах спільної господарської діяльності між позивачем та приватним підприємцем ОСОБА_6 за кошти позивача було збудоване кафе на земельній ділянці, розташованій на АДРЕСА_1. Позивач спільно з суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_6 використовували земельну ділянку ( див. договір оренди земельної ділянки), яка належить Кирилівській селищній раді Якимівського району Запорізької області в своїй підприємницькій діяльності. Так, за кошти позивача сплачувалась плата за електричну енергію, плата за виготовлення проектної документації, позивач з третіми особами заключила відповідні договори на поставку продукції в кафе, яке розташоване на цій земельній ділянці, отримала дозвіл на на торгівлю, сплачувала благодійний внесок на розвиток інфраструктури курортної зони, сплачує орендну плату до сьогоднішнього часу. Приватний підприємець ОСОБА_6 припинив підприємницьку діяльність 11 березня 2013 року (див. витяг з ЄДР), а ІНФОРМАЦІЯ_2. помирає. З часу внесення в ЄДР запису про припинення підприємницької діяльності припинив дію договір оренди земельної ділянки, так як до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб (ст. 51 ЦК України) в тому числі і наслідки припинення юридичної особи. Враховуючи те, що договір оренди припинив свою дію, то згідно з аналізу ст. 1, 13 ЗУ «Про оренду землі» позивач не має права без договору оренди землі використовувати цю землю. Позивачка 04.06.2014р.- звертається до третьої особи № 3 з клопотанням передати їй цю земельну ділянку та заключити з нею договір ( див. клопотання від 04.06.2014р. та.), відповіді не отримано. При повторному зверненні від 29.09.2014р. сільська рада повідомила, що розгляд клопотання буде розглянуте на черговому пленарному засіданні сесії Кирилівської селищної ради у відповідності до Регламенту Кирилівської селищної ради, позивачці стало відомо, що право на оренду земельної ділянки, яке належало ОСОБА_6 та використовувалось позивачкою у її підприємницькій діяльності разом з орендарем, перейшло до спадкоємця ОСОБА_2 - відповідача на підставі договору про поділ спадщини посвідченого приватним нотаріусом третя особа № 4. ( див . договір про поділ спадщини). Враховуючи, що право на оренду земельної ділянки припинилось 11 березня 2013р. в зв'язку з припиненням підприємницької діяльності приватним підприємцем ОСОБА_6 ще до його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2.. то саме позивачка, яка користувалась цією земельною ділянкою в своїй підприємницькій діяльності, має право на перехід права на оренду земельної ділянки, а не спадкоємець відповідач ОСОБА_2. Договір про поділ спадщини від 20 жовтня 2014р. в частині переходу права на оренду земельної ділянки для розміщення кафе, площею 0,0155 га, яка знаходиться в межах АДРЕСА_1, кадастровий номер-:11:001:0148, що переходить спадкоємцю ОСОБА_2 згідно Договору оренди земельної ділянки, посвідченого державним нотаріусом Якимівської державної нотаріальної контори Запорізької області, Тимченко Є.С.,21.04.2005 року за реєстром № 521, зареєстрованого у Якимівському районному відділі Державного підприємства «Центр земельного кадастру при Державному комітеті по земельним ресурсам України» у Державному в реєстрі земель 23.04.2008р. за № 20. є недійсним. Відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування (наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Третя особа № 4 під час посвідчення правочину не пересвідчилась в складі спадщини. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок смерті. Відповідно до п. 4.14. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції № 296/5 від 22.02.2012 р. При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребуються документи, які підтверджують вказані факти. Відповідач не надав нотаріусу документ, який засвідчує факт припинення підприємницької діяльності спадкодавцем, а нотаріус не пересвідчився в цьому. На момент відкриття спадщини спадкодавцеві ОСОБА_6 не належало право користування земельною ділянкою згідно договору оренди земельної ділянки від 21 квітня 2005р., а тому об'єкт спадкування немайнового характеру - право на оренду земельної ділянки не входить в спадкову масу. Договір про поділ спадщини є похідним від отриманих спадкоємцями свідоцтв про право на спадщину, а нотаріус неправомірно послався в договорі про поділ спадщини на те, що право на оренду переходить спадкоємцям згідно договору оренди, так як розмір частки у спадщині спадкоємців за законом є рівним то право на спадщину оформляється свідоцтвом про право на спадщину (ст. 1296 ЦК України). При поділі спадщини правовстановлюючим документом, який підтверджує право на спадщину є саме свідоцтво про право на спадщину, а не договір оренди. Враховуючи, що спір виник щодо визнання недійсним майнового права щодо земельної ділянки то цей спір підсудний суду за місцем знаходження цієї земельної ділянки. Таким чином позивач просить визнати недійсним договір про поділ спадщини від 20 жовтня 2014р.

посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 в частині переходу права на оренду земельної ділянки для розміщення кафе, площею 0,0155 га, яка знаходиться в межах АДРЕСА_1, кадастровий номер-:11:001:0148, що переходить спадкоємцю ОСОБА_2 згідно Договору оренди земельної ділянки,

посвідченого державним нотаріусом Якимівської державної нотаріальної

контори Запорізької області, Тимченко Є.С. 21.04.2005 року за реєстром №

521, зареєстрованого у Якимівському районному відділі Державного підприємства «Центр земельного кадастру при Державному комітеті по земельним ресурсам України» у Державному реєстрі земель 23.04.2008р. за № 20.

Відповідач ОСОБА_2 надав до судового засідання заперечення, в якому зазначив, що він, відповідач ОСОБА_2, заперечує проти позовних вимог ФОП ОСОБА_1, в повному обсязі та вважає позовні вимоги необґрунтованими з наступних підстав: По-перше: 21 квітня 2005 року, його батько ОСОБА_6, який зареєстрований та фактично проживав за адресою, АДРЕСА_2 перебуваючи в офіційному шлюбі з ОСОБА_3, (про що свідчить свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1), уклав з Кирилівською селищною радою, Якимівського району Запорізької області, в особі голови гр. ОСОБА_9, Договір оренди земельної ділянки площею 0,0155 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер :11:001:0148. Зазначений Договір посвідчений нотаріусом Тимченко Є.С., Якимівської державної нотаріальної контори Запорізької області за реєстровим №521. Так п. 41 Договору про оренду земельної ділянки від 21.04.2005 р., встановлено, що право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи - «Орендаря», засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з «Орендарем». Аналогічне зазначено в ч. 1 ст. 7 Закону України «Про оренду землі», у відповідності до якого, право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи - орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців - до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України. Так після смерті його батька (28.03.14 р.), між його родиною, як спадкоємцями першої черги 20 жовтня 2014 р., з додержанням вимог чинного законодавства, відкрито спадкову справу та укладено Договір про поділ спадщини, який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, за реєстровим №588, у відповідності до умов якого, право на оренду земельної ділянки між спадкоємцями переходить за спадщиною йому - ОСОБА_2 Також важливо зазначити, що ні він, ні родина померлого, не відмовлялися від використання зазначеної земельної ділянки та ні коли дане питання не розглядали. Більше того разом з померлим батьком, родина використовувала земельну ділянку за призначенням, сплачували всі необхідні" платежі. Саме за кошти родини померлого, були проведені заходи щодо виготовлення та розроблення проектної документації відведення земельної ділянки, отримана проектна документація тощо. По-друге: за змістом п. 1 ст. 124 Земельного кодексу України, передбачено, що передача земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальної власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Так у відповідності до вимог чинного законодавства з метою отримання дозволу селищної ради на укладення договору оренди земельної ділянки зі спадкоємцем, він 11.11.14 р., звернувся до Кирилівської селищної ради, Якимівського району, Запорізької області, з відповідною заявою, (копія заяви - додається). Так під час особистого прийому, йому було повідомлено, що розгляд зазначеної заяви винесений на сесію селищної ради 19.12.14 р., та про прийняте рішення він буде повідомлений додатково. По-третє, посилання позивача, на той факт, що нібито за кошти останнього було збудовано кафе на зазначеній земельній ділянці, не відповідає дійсності та спростовується власноручна написаними від 04.06.14 та 29.09.14 р., клопотаннями, які були адресовані до голови Кирилівської селищної ради, Якимівського району, Запорізької області, (копії - додаються) у відповідності до яких зі слів позивача кафе на земельній ділянці спільно збудоване ПП ОСОБА_10, та ПП ОСОБА_1 Зазначені факти, дають йому достатні підстави стверджувати що позивач в позовній заяві зазначає та посилається не правдиві факти, які не можуть бути розцінені судом в розумінні статті 57 ЦПК України - як докази. Більше того у відповідності до ч.3 ст. 131 ЦПК України, сторони зобов'язані повідомити суд про всі відомі їм рішення судів, що стосуються предмету спору, а також про всі відомі їм незавершені судові провадження, що стосуються предмету спору. Позивач в котре недобросовісно виконуючи свої процесуальні обов'язками (ч.3 ст. 27 ЦПК України) свідомо не повідомив суд, про той факт, що 12.11.14 р., Господарським судом Запорізької області за позовною заявою ФОП ОСОБА_1, винесено рішенням по справі № 908/3988/14 у відповідності до якого в задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1, до Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області, смт. Кирилівка про спонукання укласти договір оренди спірної земельної ділянки - відмовив. (Копія рішення суду - додається). По-четверте: посилання позивача на той факт що нібито приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу не було дотримано вимоги порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22.02.12 р., не заслуговує на увагу, у зв'язку із тим що на його думку, приватним нотаріусом з дотриманням всіх передбачених процесуальних норм було відкрито спадкову справу, законно посвідчено Договір про поділ спадщини від 12.10.14 р., за реєстровим №521, а отже твердження позивача на не законні дії нотаріуса є - безпідставними. У зв'язку із вище викладеним, керуючись чинним законодавством, просить у задоволенні позовної заяви ФОП ОСОБА_1 - відмовити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_11 підтримали свої позовні вимоги та просили задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_12 в судовому засіданні заперечували проти задоволення даних позовних вимог та наполягали на відмові в задоволенні позовних вимог позивача.

В судовому засіданні, третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу - ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на доводи, викладені нею в письмових поясненнях. При цьому зазначила, що посвідчений нею 20 жовтня 2014 року за реєстровим № 588, жодним чином не впливає на права та інтереси позивачки, котра до кола спадкоємців не входить, та зареєстрованих прав на орендовану земельну ділянку не має, особливо з огляду на те, що спадкоємці є і спадщину прийняли. Згідно зі ст.1268 ЦК прийняття спадщини є безумовним та беззастережним, та у відповідності до п.п. 3.14. п. 3 гл.10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції №295/5 від 22.02.2012 року, прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. При видачі свідоцтва про право на спадщину, нотаріус не повинен встановлювати юридичний статус фізичної особи спадкодавця, до того ж наявність чи відсутність такого статусу не впливає на чинність укладеного та належним чином зареєстрованого договору оренди землі, якщо у самому договорі передбачено перехід права на оренду до спадкоємців.

В судове засідання, третя особа ОСОБА_3 не з»явилась, надала письмове клопотання про розгляд справи без її участі. Додатково пояснила, що позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 не підтримує, вважає їх безпідставними, у зв'язку з чим просить суд відмовити позивачу у позовних вимогах в повному обсязі.

В судове засідання, третя особа ОСОБА_4 не з»явилась, надала письмове клопотання про розгляд справи без її участі.

В судове засідання, третя особа Кирилівська селищна рада Якимівського району Запорізької області, представник не з»явились, причини неявки суду не повідомили.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивачем не надано доказів того, що вона є спадкоємцем (копії свідоцтва про народження, про шлюб, про усиновлення, довідки про знаходження на утриманні тощо), доказів відмови від спадщини з боку кого-небудь із спадкоємців або усунення особи від права на спадкування. Посилання позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_11 на спільну господарську діяльність зі спадкодавцем, спільне використання земельної ділянки нічим не підтверджується, відсутні письмово укладені договори. Щодо побудови стаціонарної малої архітектурної форми - торгівельного павільйону з літнім майданчиком для підприємницької діяльності на зазначеній земельній ділянці за кошти позивача, плата за електричну енергію, за виготовлення проектної документації, сплата благодійного внеску та інше, що надано позивачем в якості доказів до позовної заяви, є неналежними доказами, бо вони не містять інформацію щодо предмета доказування, тобто не мають відношення до укладення договору про поділ спадщини між спадкоємцями за законом. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже і майнові права щодо чужого нерухомого майна, в даному випадку земельної ділянки, яка є власністю територіальної громади, та які виникли з законних підстав і не припинилися на момент смерті спадкодавця. Щодо прав на нерухоме майно (власності, користування, оренди, суборенди та ін.) слід зазначити, що у відповідності до ст.182 ЦК України, виникнення, перехід та припинення таких прав підлягають обов'язковій державній реєстрації в порядку встановленому законом. Власником землі, в особі Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області укладений договір оренди зі спадкодавцем і належним чином зареєстрований, як того і вимагав закон в редакції чинній на момент укладання договору оренди (а.с.13-17). Згідно зі ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. 4.4 ст. 3 цього ж закону передбачено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Посилання в позовній заяві та ствердження позивачки та її представника, що право оренди на земельну ділянку припинилося з моменту припинення підприємницької діяльності орендаря не відповідає ні умовам договору оренди щодо підстав його припинення, ні закону щодо реєстрації такого припинення речового права на земельну ділянку. Посилання на ст. 51 ЦК України щодо поширення нормативно-правових актів, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб на фізичних осіб-підприємців, у тому числі і наслідки припинення юридичної особи, не відповідають змісту цієї статті, так як відповідно до ст. 51 ЦК України, до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин. Позивачкою не враховано те, що таке поширення стосується лише підприємницької діяльності, укладення господарських договорів за профілем такої діяльності, а не на цивільно-правові договори, яким зокрема є і договір оренди земельної ділянки. Відносини щодо оренди землі регулюються спеціальним законом, тобто інше встановлене законом і суть відносин оренди між органом місцевого самоврядування та фізичною особою-підприємцем не є підприємницькою (господарською). У відповідності до ст.1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі ст. 5 Закону України «Про оренду землі» орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні, особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою. Отже, спеціальний закон, Закон України «Про оренду землі» не пов'язує можливість для фізичної особи стати орендарем виключно із набуттям нею статусу приватного підприємця. Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України та іншими законами України, а також і договором оренди землі. У відповідності до ст. 7 Закону України «Про оренду землі» - Перехід права на оренду земельної ділянки - Право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи - орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців - до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України та цього Закону. Згідно з умовами договору оренди земельної ділянки, право на яку включене до складу спадкового майна, то при його укладанні власником землі і орендарем погоджено, що воно переходить до спадкоємців (п.41 Договору оренди). Умови переходу такого права до інших осіб встановлені законом у приведеній вище ст.7 Закону України «Про оренду землі», коли і за яких підстав таке право може перейти. Щодо ствердження позивачки про спільне використання земельної ділянки разом з орендарем спадкодавцем суперечить п.34 Договору оренди, згідно з яким орендар має право самостійно господарювати на землі та п.35 Договору оренди, згідно з яким орендар не має права здавати земельну ділянку в суборенду без письмового дозволу орендодавця. Договору суборенди позивачка не долучила до своєї позовної заяви. Крім того, згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Враховуючи викладене вище, укладенням між спадкоємцями договору про поділ спадщини, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, ОСОБА_5 20 жовтня 2014 року за реєстровим № 588, жодним чином не впливає на права та інтереси позивачки, котра до кола спадкоємців не входить, та зареєстрованих прав на орендовану земельну ділянку не має, особливо з огляду на те, що спадкоємці є і спадщину прийняли. Згідно зі ст.1268 ЦК прийняття спадщини є безумовним та беззастережним, та у відповідності до п.п. 3.14. п. 3 гл.10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції №295/5 від 22.02.2012 року, прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. При видачі свідоцтва про право на спадщину, нотаріус не повинен встановлювати юридичний статус фізичної особи спадкодавця, до того ж наявність чи відсутність такого статусу не впливає на чинність укладеного та належним чином зареєстрованого договору оренди землі, якщо у самому договорі передбачено перехід права на оренду до спадкоємців.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 51, 182, 1216-1218, 1268 ЦК України, ст.. 1, 5, 7 Закону України « Про оренду землі», ст.. 3 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.. 125 Земельного Кодексу України, п.п. 3.14. п.3 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції № 295/5 від 22.02.2012 року, ст.ст.10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Кирилівська селищна рада Якимівського району Запорізької області, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу - ОСОБА_5 про визнання правочину недійсним - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Якимівський районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: