Провадження № 22ц/790/354/15 Головуючий 1-ї інстанції - Олізаренко С.М.
Категорія - про встановлення факту,
що має юридичне значення
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - судді Бровченко І.О.,

суддів колегії - Тичкової О.Ю., Піддубного Р.М.,

при секретарі - Афоніні К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2014 року по справі за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа: Управління пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні його матері - ОСОБА_4

Свої вимоги заявник мотивував тим, що він проживав разом з матір'ю, ОСОБА_4, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Основним джерелом існування заявника була пенсія по інвалідності військовослужбовця - інваліда війни 1 групи його матері. Його пенсія, як інваліда 1 групи внаслідок загального захворювання, значно менше. ОСОБА_4 щомісяця надавала йому постійну матеріальну допомогу, яка була основним джерелом засобів до існування. Заявник просив встановити суд, що він перебував на утриманні ОСОБА_4

Представник Управління пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви заперечував.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2014 року заяву ОСОБА_3, заінтересована особа: Управління пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова, про встановлення факту, що має юридичне значення залишено без розгляду. Роз'яснено заявнику про його право звернутись до суду з позовом на загальних підставах.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд дійшов передчасного висновку про наявність між ним та Управлінням пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова спору про право.

Вислухав доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, встановивши обставини справи, перевірив зібрані по справі докази, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія приходить до наступного.

Згідно з п.1 ч.2 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними у матеріалах справи доказами, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова, як інвалід першої групи з 06 грудня 1993 року.

Первинна інвалідність заявнику встановлена з 06 грудня 1993 року до 01 січня 1995 року з причиною інвалідності - загальне захворювання першої групи, що підтверджується витягом із акту огляду МСЕК від 10 грудня 1993 року (а.с. 84). Остання інвалідність ОСОБА_3 встановлена з 01 січня 2002 року - довічно з причиною інвалідності загальне захворювання першої групи (а.с. 85).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла мати ОСОБА_3 - ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1.

ОСОБА_4 перебувала на обліку в Управління пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова та отримувала пенсію по інвалідності першої групи внаслідок поранення при захисті СРСР в період Великої Вітчизняної війни згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

03 вересня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до Управління пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова з заявою про призначення йому пенсії у зв'язку з втратою годувальника - матері ОСОБА_4

У судовому засіданні представник Управління пенсійного фонду України в м. Харкові у Червонозаводському районі в м. Харкова заперечувала проти задоволення заяви, оскільки вбачається спір про право.

Залишаючи заяву ОСОБА_3 без розгляду, суд першої інстанції з посиланням на вимоги ч. 4 ст. 256 ЦПК України виходив з того, що встановлення факту перебування заявника на утриманні його матері ОСОБА_4 пов'язане з вирішенням спору про право, який повинен вирішуватися в порядку позовного, а не окремого провадження.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 6 ст. 235 ЦПК України передбачено, що якщо під час розгляду справу у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Під час судового розгляду справи було встановлено, що встановлення факту перебування на утриманні матері заявнику необхідно для призначення пенсії в зв'язку з втратою годувальника.

Управління пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова проти задоволення заяви заперечувало, посилаючись на те, що ОСОБА_3 не підпадає під категорію непрацездатних членів сім'ї в розумінні вимог ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а тому він не має права на призначення йому пенсії у зв'язку з втратою годувальника.

За таких обставин, правильним є висновок суду про наявність між сторонами спору про право, у зв'язку з чим, суд першої інстанції законно та обґрунтовано залишив заяву ОСОБА_3 без розгляду відповідно до ч. 4 ст. 256 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги, що встановлення факту знаходження на утриманні матері не пов'язується з наступним вирішенням спору про право, висновків суду не спростовують та протирічать матеріалам справи.

Той факт, що суддею Червонозаводського районного суду м. Харкова 22 вересня 2014 року було відкрито провадження по справі не свідчить про відсутність спору про право, який було виявлено під час розгляду справи.

Судова колегія не вбачає порушень судом першої інстанції норм процесуального права та підстав для скасування оскаржуваної ухвали. Враховуючи вищевикладене, відповідно до п.1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1.ч.2.ст. 307, п.1 ч. 1 ст. 312, ст. 313, п.4.ч.1.ст. 314, ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді: