Справа № 755/5405/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2015 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Марфіна Н.В. розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договорами позики, -

у с т а н о в и л а:

11.03.2015 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договорами позики.

Ухвалою судді від 23.03.2015 року відкрито провадження у справі.

Разом з позовною заявою позивач подав до суду заяву про забезпечення позову в якій просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності. Вимоги заяви мотивовано тим, що позивачем подано позов про стягнення з відповідачів боргу за договорами позики укладеними у вигляді боргових розписок на загальну суму 1176567,00 грн., які були витрачені на купівлю вказаної квартири і оскільки відповідачі в добровільному порядку не згодні погасити заборгованість у позивача є сумнів у тому, що у разі задоволення позову рішення суду може бути виконане інакше як за рахунок продажу вказаної квартири.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (ч. 3 ст. 151 ЦПК України).

Згідно ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Вивчивши заяву про забезпечення позову вважаю, що вона підлягає до задоволення, оскільки в матеріалах справи наявне підтвердження належності квартири, а її вартість згідно договору купівлі-продажу є спімірною заявленій ціні позову, що зможе запобігти ризикам невиконання рішення суду або утрудненню його виконання у разі задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153, 293, 294 ЦПК України, -

у х в а л и л а:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договорами позики - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 48,7 кв.м., житловою площею 29,5 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_2, ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 05.12.2013 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за №1573.

Виконання ухвали покласти на Відділ держаної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали для відома направити Реєстраційній службі Головного управління юстиції у м. Києві, Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на нерухоме майно, Першій київській державній нотаріальній конторі та сторонам у справі.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя -