Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е )

28 січня 2015 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Лосєвій Д.А.

при секретарі - Вороніні Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м.Харкова цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

13.10.2014 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 23815.75 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 26.03.2008 року ОСОБА_2 (далі - Відповідач) 26.03.2008 року отримав кредит у розмірі 5800.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Позивач зазначив, що відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, не вносить грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, у зв'язку з чим за ним утворилася заборгованість, яка станом на 05.10.2014 року становить 23815.75 грн.

Представник позивача, Скляр М.С., який діє на підставі довіреності від 20.08.2013 року, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлений позов підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 по справі в судове засідання не з'явився про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили.

У зв'язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та ст.ст. 224-225 ЦПК України, вважає необхідним провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення, виходячи з наступних обставин.

У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що до укладеного договору № б/н від 26.03.2008 року ОСОБА_2 (відповідач) 26.03.2008 року отримав кредит у розмірі 5800.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Укладення договору підтверджується заявою ОСОБА_2 та Умовами та правилами надання банківських послуг.

Взяті на себе зобов'язання за кредитним договором банк виконав вчасно й повністю, відкривши відповідачу рахунок НОМЕР_2, дата відкриття рахунку 26.03.2008 року.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язаний здійснювати погашення за кредитом, відсотками за його користування, перевитрату платіжного ліміту, а також сплачувати комісії.

Відповідно до ч. ст. 1049 ЦК України позичальник обв'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором.

Позивач вказує, що позичальник (відповідач) взяті на себе зобов'язання не виконує, погашення заборгованості за кредитом, відсотками та комісіями комісії не здійснює, про що суду надано розрахунок заборгованості.

Пунктом 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, що є додатком до кредитного договору встановлено, що у разі порушення строків платежів, передбачених даним договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від ціни позову.

Відповідно до статті 610 ЦК порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою

Так, судом встановлено, що відповідачем було порушено зобов'язання стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, внаслідок чого, станом на 05.10.2014 року відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість, яка становить 23815.75 грн., яка складається з наступного:

- 5371.20 грн. - заборгованість за кредитом;

- 16198.77 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 635.51 грн. - заборгованість з пені та комісії за користуванням кредитом;

а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 500.00 грн. - штраф (фіксована частина).

- 1110.27 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до п. 5.2 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у, визначеній банком, частині у разі невиконання позичальником своїх боргових та інших зобов'язань за кредитним договором.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов'язання.

Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідком порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплату процентів належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» про стягнення заборгованості обґрунтовані відповідно до вимог чинного законодавства, а тому підлягають безумовному задоволенню.

Крім того у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем відповідно до платіжного доручення № IHD97B0SHN у сумі 243,60 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 79, 88, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 546-552, 610-612, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» до - задовольнити:

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_1, яка зареєстрована у АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 26.03.2008 року у сумі 23815.75 грн. (двадцять три тисячі вісімсот п'ятнадцять гривень сімдесят п'ять копійок).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_1, яка зареєстрована у АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» судовий збір у розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні шістдесят копійок).

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ: Д.А. Лосева