АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року м. Київ

колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Вербової І.М., Качана В.Я.

при секретарі Ломанову Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за позовом приватного підприємства «Олекса» до Головного управління Держземагенства у Київській області про визнання недійсним правового акта, за апеляційною скаргою приватного підприємства «Олекса» на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 18 листопада 2014 року,

встановила:

У листопаді 2013 року приватне підприємство «Олекса» (далі - ПП «Олекса») звернулося до суду з позовом до Головного управління Держземагенства у Київській області про визнання недійсним правового акта.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18 листопада 2014 року у відкритті провадження у справі відмовлено з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ПП «Олекса»просить скасувати вказану ухвалу суду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Заслухавши доповідь по справі, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що вказаний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Як вбачається з матеріалів справи, вказаний спір виник у зв'язку з незгодою позивача з висновком державної експертизи землевпорядної організації від 28.12.2010 р. №1469-24, затвердженого начальником Головного управління Держкомзему у Київській області.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» державна експертиза землевпорядної документації - це діяльність, метою якої є дослідження, перевірка, аналіз та оцінка об'єктів експертизи на предмет їх відповідності вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам, а також підготовка обґрунтованих висновків для прийняття рішень щодо об'єктів експертизи.

Згідно з частинами 1, 5 цього Закону результатом проведення державної експертизи є висновок державної експертизи. Об'єкт державної експертизи, який не відповідає вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам, оцінюється негативно і не погоджується.

Відповідно до ч.4 ст.35 цього Закону, позитивні висновки державної експертизи щодо об'єктів обов'язкової державної експертизи є підставою для прийняття відповідного рішення органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування, відкриття фінансування робіт з реалізації заходів, передбачених відповідною документацією.

Статтею 37 цього Закону передбачено порядок спростування висновків державної експертизи.

Відповідно до ст.38 цього Закону передбачено, що рішення, прийняті відповідними органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування на підставі висновків державної експертизи, що скасовані або визнані недійсними, можуть бути в установленому законом порядку оскаржені до суду.

За приписами ч.1 ст.55, ч. 3 ст.124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судочинства здійснюється Конституційним Судом України та судами загальної юрисдикції.

За змістом ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлено інший порядок судового вирішення.

Оскільки висновок державної експертизи є підставою для прийняття відповідного рішення органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування щодо об'єктів експертизи, останній має публічний характер та підлягає оскарженню в порядку адміністративного судочинства.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду, а тому колегія суддів вважає за необхідне її відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 312, 314, 315, 317 ЦПК України , колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Олекса» відхилити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 18 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді:

Справа №22-ц/796/1347/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Величко Т.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.