АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22ц /791/465/15 Головуючий в І інстанції: Гридіна Н.В.
Категорія: 27 Доповідач: Чиркова К.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року березня місяця 17 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Чиркової К.Г.

Суддів: Стародубця М.П.

Фурман Т.Г.

при секретарі: Бараш Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Суворовського районного суду м. Херсона від 26 червня 2003 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И Л А:

У 2002 році ОСОБА_5, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 18.05.2002 року вони надали в борг відповідачам грошові кошти в сумі 10000 грн. із строком повернення до 18.05.2003 року, однак відповідачі свого зобов'язання у добровільному порядку не виконали.

В ході розгляду справи позивач ОСОБА_5 відмовився від позовних вимог у повному об'ємі, а позивач ОСОБА_3 від позовних вимог до ОСОБА_6, відмова від позову прийнята судом, про що постановлена ухвала 26.06.2003 року.

В процесі розгляду справи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою про затвердження мирової угоди з метою мирного врегулювання спору.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 26.06.2003 року визнано мирову угоду, укладену сторонами, згідно якої борг в сумі 10000 грн. вважається погашеним, шляхом переходу до ОСОБА_3 права власності на житлову квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_4 і ОСОБА_2

Визнано за ОСОБА_3 право власності на нерухоме майно, а саме: квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, в рахунок погашення ОСОБА_4 і ОСОБА_2 перед ОСОБА_3 боргу в розмірі 10000 грн.

ОСОБА_3 підтверджує, що з моменту затвердження мирової угоди, він не матиме до ОСОБА_4 і ОСОБА_2 майнових претензій щодо стягнення 10000 грн., викладених у пред'явленому позові.

Мирова угода та ухвала місцевого суду Суворовського району м. Херсона про визнання мирової угоди є підставою для реєстрації відповідними державними органами права власності позивача на нерухоме майно, визначене в мировій угоді та внесення до правовстановлюючих документів на нерухоме майно відповідних змін.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, зазначаючи про те, що ні вона, ні її покійний чоловік ніяких грошових коштів від позивачів у справі не отримували.

З часу придбання спірної квартири з 03.03.2003 року вони проживали в ній, сплачували комунальні платежі та лише після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4, при оформленні спадщини вона дізналася про те, що право власності на належну їм квартиру зареєстровано за ОСОБА_3, який 19.07.2014 року за договором дарування відчужив спірну квартиру ОСОБА_7

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно зі ст. 175 ЦПК України, сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну заяву. До ухвалення судового рішення у зв'язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз'яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення.

Відповідно до ч.5 ст.175 ЦПК України, закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Із матеріалів справи вбачається, що у 2002 році ОСОБА_5, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 18.05.2002 року вони надали в борг відповідачам грошові кошти в сумі 10000 грн., строком до 18.05.2003 року, про що складено відповідну письмову розписку, проте у визначений термін відповідачі борг не повернули.

В ході розгляду справи позивач ОСОБА_5 відмовився від позовних вимог у повному об'ємі, а позивач ОСОБА_3 від позовних вимог до ОСОБА_6, відмова від позову прийнята судом, про що постановлена ухвала 26.06.2003 року.

В процесі розгляду справи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою про затвердження мирової угоди з метою мирного врегулювання спору.

Сторони просили суд визнати мирову угоду на наступних умовах.

В рахунок погашення відповідачами перед ОСОБА_3 боргу в розмірі 10000 грн. йому переходить право власності на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_4 і ОСОБА_2

Враховуючи встановлені судом обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, визнаючи відповідно до умов мирової угоди за ОСОБА_3 в рахунок погашення боргу право власності на квартиру АДРЕСА_1, що належала на праві власності ОСОБА_2, ОСОБА_4, не правильно застосував норми матеріального та процесуального права і дійшов необґрунтованого висновку про те, що умови мирової угоди не суперечать закону і не порушують права, свободи та законні інтереси інших осіб, у даному випадку закону щодо набуття права власності на нерухоме майно, оскільки за своїм змістом мирова угода, укладена не на основі взаємних поступок, а фактично є зверненням стягнення на майно відповідачів з метою виконання ними своїх боргових зобов'язань перед позивачем.

Окрім того, суд не врахував, що за діючим в Україні законодавством можливість переходу права власності на нерухоме майно через укладення мирової угоди не передбачена.

Таким чином, ухвала суду, як така, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки нормами ЦПК України не передбачено право суду апеляційної інстанції при скасуванні ухвали суду про визнання мирової угоди на ухвалення судового рішення, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 307, 311, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Херсона від 26 червня 2003 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: