У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого Василевича В.С.

суддів: Малько О.С., Бондаренко Н.В.

при секретарі Пиляй І.С.

з участю прокурора Вілера І.В., відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рокитнівського районного суду від 2 грудня 2014 року у справі за позовом прокурора Рокитнівського району в інтересах держави в особі Сновидовицької сільської ради Рокитнівського району до ОСОБА_1 про стягнення зайво виплачених коштів,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рокитнівського районного суду від 2 грудня 2014 року позов у даній справі задоволено.

Стягнуто з відповідача на користь Сновидовицької сільської ради 13 953 грн. 15 коп. та 253 грн. 60 коп. судового збору на користь держави.

В апеляційній скарзі відповідач доводить про незаконність та необґрунтованість рішення через невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Вказує, що він отримував матеріальну допомогу на оздоровлення на підставі Закону України від 7.06.2001 року «Про службу в органах місцевого самоврядування» та постанови КМ України №268 від 9 березня 2006 року «Про упорядкування структури та умов оплати працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», згідно з п.2 якої керівникам органів у межах фонду оплати праці надано право надавати працівникам допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки. П.6 цієї ж постанови надання матеріальної допомоги сільським головам здійснюється у порядку та розмірі, установлених цією постановою у межах затверджених видатків на оплату праці. Рішення про зазначені виплати приймається відповідною радою.

Видатки на виплату грошових допомог на оздоровлення та допомог на вирішення соціально-побутових питань працівникам Сновидовицької сільської ради були включені до витрат на оплату праці у складі видатків по загальному фонду.

Оскільки виплата допомоги на оздоровлення та допомога на вирішення соціально-побутових питань в 2010-2011 роках виплачувалась відповідно до затверджених кошторисів, відсутність у рішеннях сесій конкретного формулювання щодо таких виплат йому, як сільському голові, сама по собі не свідчить про незаконність такої виплати.

По наведених підставах просить рішення скасувати та ухвалити нове про у відмову у позові.

В судовому засіданні відповідач апеляційну скаргу підтримав, привівши наведені у ній доводи.

Прокурор апеляційну скаргу заперечила. Вказала, що рішення ґрунтується на законі, тому просить про залишення його без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача, прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про її відхилення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач у 2010-2011 роках працював головою Сновидовицької сільської ради та отримував у цей період матеріальну допомогу на оздоровлення на час відпустки та допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі середньомісячної заробітної плати.

Отримання таких виплат передбачено ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» п.5 постанови Кабінету Міністрів від 9 березня 2006 року №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів».

Відповідач отримання коштів не заперечує.

П.6 вищезазначеної постанови КМ України передбачено преміювання сільських і міських голів, голів районних і районних у містах рад, їх заступників, встановлення їм надбавок, надання матеріальної допомоги у порядку та розмірі, установлених цією постановою у межах затверджених видатків на оплату праці.

Рішення про зазначені виплати приймається відповідною радою.

Проте, такі рішення у 2010-2011 роках персонально щодо відповідача, як голови ради, Сновидовицькою сільською ради не приймались, про що йдеться в акті ревізії фінансово-господарської діяльності Сновидовицької сільської ради за період з 1 січня 2010 року по 30 квітня 2013 роки (а.с.4-17).

Посилання в апеляційній скарзі на те, що видатки на виплату грошових допомог на оздоровлення та допомог на вирішення соціально-побутових питань працівників Сновидовицької сільської ради були включені до витрат на оплату праці не заслуговують на увагу, оскільки у ч.2 п.2 Постанови КМУ від 9 березня 2006 року №268 чітко визначено, що виплата зазначених вище коштів голові сільської ради здійснюється виключно за рішенням сільської ради.

Оцінивши в сукупності усі докази у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позову.

Враховуючи, що рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.307, ст.ст.313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Рокитнівського районного суду від 2 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий Василевич В.С.

Судді Малько О.С.

Бондаренко Н.В.