Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" лютого 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді - Адамовича О.Й.,

за участю: секретаря судового засідання Світко Т.І.,

позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 та просить стягнути аліменти з відповідача у розмірі 1/4 частини його доходів щомісяця на час навчання сина.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюб було розірвано. Від спільного шлюбу мають дитину (сина) - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час син навчається та потрібні кошти на його навчання. Оскільки угоди про добровільну сплату аліментів сторони не досягли, позивач звернулась з даним позовом до суду.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач в письмових запереченнях на позов позовні вимоги визнав частково, а саме в розмірі 1/8 від заробітку (а.с. 29-31). Разом з тим, в клопотанні від 29.01.2015р. вказав про повне заперечення позовних вимог, оскільки син навчається за рахунок коштів Державного бюджету та отримує стипендію (а.с. 32).

Представник позивача в судовому засіданні вказав про необґрунтованість позову, проте позовні вимоги визнав частково, а саме щодо сплати відповідачем аліментів в розмірі 1/10 частини його доходів щомісячно, що було узгодженно з останнім.

Суд, заслухавши думку позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Зі змісту свідоцтва про народження вбачається, що позивач та відповідач є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Відповідно до довідки №399 від 04.09.2014 року ОСОБА_4 навчається на денній формі на 1-му курсі юридичного факультету Національного університету податкової служби України за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Бакалавр» (а.с.10).

З листа №132/01-21 від 22.01.2015 року вбачається, що ОСОБА_4 навчається за рахунок державного бюджету та отримує щомісячну стипендію в розмірі 795,70 грн. (а.с.33).

Згідно з ст. 51 Конституцією України, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно зі ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Підставою виникнення обов'язку батьків щодо утримання повнолітньої дитини є такий склад юридичних фактів: 1) повноліття дитини (досягнення нею 18 років); 2) родинний зв'язок батьків та дітей; 3) продовження повнолітньою дитиною навчання; 4) потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв'язку з продовженням навчання; 5) здатність батьків надавати таку допомогу. Сукупність цих факторів утворює юридичний склад необхідний і достатній для виникнення вищезазначеної матеріальної допомоги. У разі відсутності хоча б однієї з наведених вище обставин, аліментне зобов'язання, пов'язане з утриманням батьками своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, не виникає.

Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного кодексу України.

Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що їй доводиться винаймати сину житло, оскільки останній не забезпечений гуртожитком, витратами на придбання ліків, проходженням санаторного лікування, оскільки син є інвалідом з дитинства, а також маленькими своїми доходами.

Разом з тим, як вказувалося вище, предметом доказування в даній справі є потреба в матеріальній допомозі у зв'язку з продовженням навчання, а тому суд при вирішенні спору не бере до уваги доводи позивача, які не пов'язані з навчанням сина.

Проте, заявляючи вимогу про стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/4 частини доходів відповідача позивач жодним чином не обґрунтувала потребу в допомозі саме в такому розмірі. Зокрема, не було подано доказів винаймання житла та його оплати за місцем навчання, витрат на проїзд до місця навчання, витрат на купівлю книжок про що вказувала позивач.

Натомість, з матеріалів справи вбачається, що повнолітній син навчається за рахунок Держаного бюджету України та отримує стипендію.

Разом з тим, виходячи з позиції представника відповідача щодо часткового визнання позову, беручи до уваги положення ч.4 ст. 174 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на навчання сина у розмірі 1/10 частини від доходу відповідача щомісяця.

При визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує матеріальне становище відповідача, та те, що на його утриманні знаходиться малолітня дитина.

Відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Разом з тим, позовна заява була подана 19.11.2014р., а повноліття ОСОБА_4 досяг ІНФОРМАЦІЯ_2. Таким чином, аліменти підлягають стягненню з ІНФОРМАЦІЯ_2.

Оскільки, при зверненні до суду позивач була звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у відповідності до ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57 - 60, 88, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. (і.н. НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4. аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який навчається в Національному університеті державної податкової служби України, в розмірі 1/10 від доходу щомісячно починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_2. і до закінчення навчання, а саме до 30.06.2018р. але не більше як до досягнення сином 23-річного віку.

Право на утримання (стягнення аліментів) припиняється у разі припинення навчання.

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. (і.н. НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в розмірі 243,60грн.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення суду, протягом того ж строку з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. Й. Адамович