Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Іваненко Ю.Г., Маляренка А.В.,

Парінової І.К., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за заявою Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міністерства доходів і зборів у Полтавській області, заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Банк Розвитку», товариство з обмеженою відповідальністю «Хатсон», про надання дозволу на розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, за касаційною скаргою Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міністерства доходів і зборів у Полтавській області на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 25 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року Державна податкова інспекція у м. Полтаві Головного управління Міністерства доходів і зборів у Полтавській області (далі - ДПІ у м. Полтаві) звернулося до суду із зазначеною заявою, обґрунтовуючи вимоги тим, що на обліку в ДПІ у м. Полтаві перебуває товариство з обмеженою відповідальністю «Хатсон» (далі - ТОВ «Хатсон»). Зазначав, що від Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління Міністерства доходів і зборів у Миколаївській області до ДПІ у м. Полтаві надійшов акт від 23 липня 2014 року №143/14-02-22-01/36486823 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Осіріс-юг» щодо документального підтвердження господарських взаємовідносин із платниками податків за квітень-травень 2014 рік». При проведенні зустрічної звірки ТОВ «Хатсон», що зареєстровано за адресою: вул. Заводська, 3 у м. Полтаві, податковим інспектором ДПІ у м. Полтаві встановлено неможливість проведення такої перевірки, оскільки ТОВ «Хатсон» відсутнє за місцезнаходженням, про що складено відповідний акт від 24 липня 2014 року. Оскільки здійснити таку перевірку неможливо через відсутність підприємства за місцезнаходженням та юридичної реєстрації, заявник просив суд зобов'язати публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Банк Розвитку» (далі - ПАТ «ВБР») розкрити інформацію, яка містить банківську таємницю щодо ТОВ «Хатсон», а саме: надати інформацію про рух коштів на розрахунковому банківському рахунку № 8637 (українська гривня) з вказівкою призначення платежу, контрагентів, код ЄДРПОУ підприємств постачальників та назви контрагентів за період з 03 червня 2014 року по 04 вересня 2014 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 25 лютого 2015 року, у задоволенні заяви відмовлено.

У касаційній скарзі ДПІ у м. Полтаві просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення про задоволення заяви.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено, що згідно з довідкою ДПІ у м. Полтаві форми № 4-01111 від 10 червня 2011 року № 71922 про взяття на облік платника податків ТОВ «Хатсон», , місцезнаходження якого на дату видачу цієї довідки: вул. Заводська, 3 у м. Полтава, взято на податковий облік у ДПІ в м. Полтаві.

ТОВ «Хатсон» має розрахунковий рахунок № 8637 (українська гривня) у ПАТ «ВБР», що знаходиться за адресою: вул. Чорновола, 25 у м. Києві.

Також встановлено, що до ДПІ у м. Полтаві надійшов акт ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління Міністерства доходів і зборів у Миколаївській області від 23 липня 2014 року № 143/14-02-22-01/36486823 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Осіріс-юг» щодо документального підтвердження господарських взаємовідносин із платниками податків за квітень-травень 2014 року, оскільки підприємство відсутнє за місцезнаходженням.

24 липня 2014 року під час проведення ДПІ у м. Полтаві зустрічної звірки було складено акт № 675/16-01-22-02-10/37710169 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Хатсон» щодо документального підтвердження господарських відносин з ТОВ «Осіріс-юг» за травень 2014 року та контрагентами-покупцями за травень 2014 року» у зв'язку з відсутністю ТОВ «Хатсон» за адресою: вул. Заводська, 3 у м. Полтаві.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що заявником не доведено неможливість проведення перевірки, оскільки з копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 12 вересня 2014 року вбачається, що місцезнаходженням ТОВ «Хатсон» є вул. Рогнідинська, 4а, Печерський район, м. Київ, тому заявник не позбавлений права звернутися за адресою місцезнаходження ТОВ «Хатсон» у м. Києві.

Такі висновки судів першої та апеляційної інстанцій відповідають вимогам закону та ґрунтуються на фактичних обставинах справи.

Відповідно до ст. 287 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2076/ed_2014_04_22/pravo1/T041618.html?pravo=1> заява про розкриття банком інформації, яка місить банківську таємницю, щодо юридичної особи у випадках, встановлених законом, подається до суду за місцезнаходженням банку, що обслуговує таку юридичну або фізичну особу.

Згідно зі ст. 288 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2077/ed_2014_04_22/pravo1/T041618.html?pravo=1> у заяві про розкриття банківської таємниці має бути зазначено обґрунтування необхідності та обставин, за яких вимагається розкриття інформації, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено, обсяги інформації, яка місить банківську таємницю, щодо особи та мету її використання.

У п. 12 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 10 «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб» роз'яснено, що згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2014_03_02/pravo1/Z960254K.html?pravo=1> та законами України. У зв'язку з цим у разі, якщо підставою звернення до суду, зокрема, органу державної податкової служби із заявою про розкриття банківської таємниці, є дії порушника податкового законодавства і стосовно таких дій для цих органів відповідними спеціальними законами передбачений спосіб реагування, то суд не має підстав для задоволення заяви. Винятком є обґрунтовані посилання заявника на неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбачених зазначеними законами. Зокрема, це можуть бути обґрунтовані посилання з поданням відповідних доказів про те, що особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем своєї реєстрації; підтверджена неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки тощо.

Звертаючись до суду, ДПІ у м. Полтаві зазначила лише про те, що ТОВ «Хатсон» не знаходиться за адресою: вул. Заводська, 3 у м. Полтаві.

За положеннями ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про місцезнаходження юридичної особи (частина друга), а також про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням, про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу (частина п'ята).

Згідно з ч. 1 ст. 18 зазначеного Закону відомості, внесені до Єдиного державного реєстру, вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Відповідно до ст. 20 вказаного Закону відомості, які містяться в Єдиному державному реєстрі, є відкритими і загальнодоступними, за винятком ідентифікаційних номерів фізичних осіб - платників податків; відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, надаються у вигляді витягу з Єдиного державного реєстру та довідки про наявність або відсутність в Єдиному державному реєстрі інформації, яка запитується.

Вирішуючи спір, суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦК України повно, всебічно та об'єктивно встановили фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю, оскільки заявник не надав суду доказів неможливості отримання відповідної інформації, яка є банківською таємницею, безпосередньо від юридичної особи.

Згідно з вимогами ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставинами, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги стосуються переоцінки доказів, викладених в оскаржуваних рішеннях, що не належить до компетенції суду касаційної інстанції, висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи судами допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міністерства доходів і зборів у Полтавській області відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 25 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: Ю.Г. Іваненко

А.В. Маляренко

І.К. Парінова

О.В. Ступак