Справа № 307/2477/14-ц
Провадження № 2/307/70/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2015 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Розман М.М., при секретарі Цех Г.М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, засновника і редактора Тячівської незалежної районної політично-соціальної газети «Справа честі» про визнання недостовірною інформації, зобов'язання її спростувати та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, засновника і редактора Тячівської незалежної районної політично-соціальної газети «Справа честі» про визнання недостовірною інформації, зобов'язання її спростувати та стягнення моральної шкоди. З урахуванням збільшених і уточнених вимог позовні вимоги мотивує тим, що в НОМЕР_1 за березень-квітень 2014 року на сторінці 4 в Тячівській незалежній районній політично-соціальній газеті «Справа честі» в статті відповідача ОСОБА_2 , як пайовика СТ, депутата Тересв'янської селищної ради, члена самооборони була розміщена інформація під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1», що стосується його ОСОБА_1 , а саме:

«… колишній голова РДА ОСОБА_3 знову горить бажанням працювати у системі споживчої кооперації району, яку у свій час довів до плачевного стану»

«…25.03.2014 року ОСОБА_1 ганебним шляхом захопив Тересв'янське СТ, не маючи на що жодного права»

«… в жовтні місяці 2013 року були проведені так звані звітно-виборчі збори пайовиків (теж під впливом ОСОБА_1)»

« … Тож своїм антизаконним, хамським поступком 25 березня ОСОБА_1 доказав, що він являється неадекватною людиною, у котрої явно відсутня честь, совість, мораль і гідність, якщо справа стосується його кар'єри і грошей. На превеликий жаль, на людських долях.»

«… Цей чоловік вміє ще й ображати громадян з іншими релігійними переконаннями …»

«…він будучи пайовиком на Тересв'янській дільниці швиденько провів паперові збори пайовиків, обравши замість померлого себе новим уповноваженим.»

« … збори у Біловарцях не мали жодного правового поля, аби посадити ОСОБА_1 в крісло голови СТ. Та він домігся цього нечесним шляхом, і 25.03.2014 року ймовірно теж добровільно-примусово…»

«…нашому герою глибоко начхати на людське горе…»

Дана інформація доведена невизначеному колу осіб, оскільки поширена в друкованому засобі масової інформації накладом 1 000 примірників.

Позивач вважає, що вказана відповідачем інформація є недостовірною з огляду на наступне.

1)Тересв'янське споживче товариство Тячівської райспоживспілки керується статутом затвердженим загальними зборами пайовиків.

2)Загальні збори членів споживчого товариства скликаються правлінням споживчого товариства не рідше одного разу на рік. Про дату, час , місце проведення та порядок денний загальних зборів члени споживчого товариства повинні бути повідомлені не пізніше ніж за 10 календарних днів до дати їх проведення (п. 5.7 Статуту ). А саме, шляхом вивішування оголошення на кооперативних торгових об'єктах (магазинах).

3)Основною формою здійснення повноважень членів споживчого товариства є кооперативна дільниця. Кооперативні дільниці можуть створюватися за місцем проживання або місцем роботи членів споживчого товариства у районному споживчому товаристві або споживчому товаристві, кількість членів якого перевищує 200 осіб. Кількість кооперативних дільниць та їх дислокація визначаються правлінням споживчого товариства. Уповноважені споживчого товариства обираються з числа членів споживчого товариства кооперативної дільниці, які мають право ухвального голосу. (пункт 5.14 Статуту).

Отже, шляхом вивішування оголошень на кооперативних торгових об'єктах члени споживчого товариства були вчасно повідомлені про дату, час, місце проведення та порядок денний загальних зборів.

4)16 жовтня 2016 року були призначені дільничні збори членів Тересв'янського споживчого товариства кооперативної дільниці № 4 в селі Грушево, але зявилось тільки 4 члени-пайовики. Заборони на проводились у зв'язку з відсутністю кворуму у були перенесені на 18.10.2013 року.

5)18 жовтня 2014 року були призначені дільничні збори членів Тересв'янського споживчого товариства кооперативної дільниці № 4 в селі Грушево. На даній дільниці № 4 налічується 23 члени, а з'явилось на дільничні збори тільки 8 членів, у зв'язку з цим збори не відбулися, що підтверджується протоколом № 4. З цих підстав не був обраний уповноважений товариства кооперативної дільниці № 4 с. Грушево. Проте, як вбачається з реєстраційного списку уповноважених членів Тересв'янського споживчого товариства, обраних на дільничних зборах, то їх налічувалося 17 уповноважених.

У серпні 2014 року, з поданого заперечення відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_6йому стало відомо про те, що в НОМЕР_2 за лютий-березень 2014 року, на сторінці 3 в Тячівській незалежній районній політично-соціальній газеті «Справ честі» в статті відповідача ОСОБА_2 від імені пайовиків Тересв'янського СТ, депутата селищної ради, колишнього ревізора Закарпатської облспоживспілки, позаштатного кореспондента газети була розміщена інформація під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2», що стосується його, позивача ОСОБА_1, а саме:

«… доводимо до вашого відома, що для пана ОСОБА_1 Партія регіонів це вже четверта партія, тому він заради власної наживи та кар'єри, своєчасно «перехрещується» і міняє політичні погляди»

«… відчувши запах «зеленої капусти» , шановний голова споживчого товариства почав діяти неадекватно, ганебним шляхом розкрадаючи кооперативне майно тересв'янських пайовиків. Було продано ряд торгових підприємств та інших об'єктів взагалі, без погодження з пайовиками по заниженим цінам і стихійно, тобто, без проведення продажу по обліку, без сплати податків до бюджету України».

«… інформуємо вас шановні читачі, що ОСОБА_1 від стихійної продажі не сплачував податки до бюджету в той час, коли очолював і бюджетну комісію Тячівського району».

«крісло в Тячівській райспоживспілці пан ОСОБА_1 теж отримав нечесним шляхом, тобто, особисто готував скарги на колишнього голову райспоживспілки ОСОБА_7 у різні правоохоронні органи, про що на руках у пайовиків маються копії скарг, написаних почерком ОСОБА_1».

«… саме через суд незаконним шляхом було узаконено продаж магазину. … у зв'язку з продажем магазину «ІНФОРМАЦІЯ_5» в 2006 році ОСОБА_1 вказав, що цей магазин продано ТОВ «Едем» у 2004 році ПП «ОСОБА_17».

«… контора споживчого товариства в смт. Тересва теж була придбана незаконним шляхом через Тячівський райсуд за 160 тисяч гривень, а по обліку було проведено продаж за 69,6 тисяч, а окрім того на продаж контори є договір купівлі-продажу від 02.08.2010 року на суму 270 тисяч гривень, яка була фактично демонтована раніше, ніж її продали, тобто весною 2010 року»

«у селі Грушево пан ОСОБА_1 стихійно у 2008 році продав ( не сплативши держподатки) повністю підвальне приміщення під торговим підприємством площею 124,43 кв.м аж за 5 тисяч гривень при оціночній вартості 24 354 гривні, також було продано дах над даним підприємством за безповоротні кошти, тобто СТ. ОСОБА_1 залишив чотири голі стіни без фундаменту і даху, балансова вартість яких 184327 гривень, що не відповідає дійсності. Є багато інших випадків незаконного відчуження кооперативного майна в Тересв'янському СТ»

« Беззаконню ОСОБА_1 немає меж тому, що його «кришують» правоохоронні органи, а у самого ні честі, ні совісті, ні гідності.»

Дана інформація також доведена навизначеному колу осіб, оскільки поширена в друкованому засобі масової інформації накладом 1 000 примірників.

Вважає вказану відповідачем інформацію недостовірною з огляду на наступне:

1)Постановою старшого помічника прокурора Тячівського району в Закарпатській області Дьолог Я. від 13 жовтня 2008 року відмовлено в порушенні кримінальної справи. Цією постановою встановлено, що з колективною заявою про злочин звернулися пайовики Тересв'янського споживчого товариства Тячівської райспоживспілки щодо зловживання службовим становищем при здійсненні фінансово-господарської діяльності головою правління Тересвянського СТ ОСОБА_1. У зв'язку з багато чисельними скаргами пайовиків по вказаних питаннях проводились неодноразові перевірки, як контролюючими і правоохоронними органами, так і відомчими ревізійними органами Укоопспілки. В процесі перевірки встановлено, що продаж основних засобів проводилася аукціонною комісією товариства, створеною у складі 5 чоловік на підставі рішень зборів уповноважених пайовиків та постанов правління СТ. Кошти виручені від продажу внесено за призначенням.

2)Вказані факти підтвердила і відомча ревізія фінансово-господарської діяльності Тересвянського СТ. Фактів порушень щодо використаних коштів, отриманих від реалізації нерухомого та рухомого майна перевіркою не встановлено. Кошти за продаж магазину «ІНФОРМАЦІЯ_5» і підсобного господарства поступили в касу СТ і цей продаж було вчинено Тересв'янським СТ на підставі рішення зборів уповноважених пайовиків Тересв'янського СТ та постанов правління, а не особисто ним, як вказано в опублікованих статтях. За таких обставин, в діях голови правління Тересв'янского споживчого товариства ОСОБА_1 відсутній склад злочину від 18 жовтня 2010 року старшого помічника прокурора Тячівського району в Закарпатській області Дьолог Я..

3)Постановою старшого помічника прокурора Тячівського району в Закарпатській області Дьолог Я. від 18 жовтня 2010 року відмовлено в порушенні кримінальної справи. Було проведено повторну перевірку за заявою голови ЗОО ВГО «Провозахист » ОСОБА_11 і факти, викладені у Закарпатському щотижневику правозахисної газети «Правозахист», також не підтвердилися.

4)Факти, що викладені у публікаціях з питань нібито порушення вимог податкового законодавства Тересв'янським СТ не знайшли свого підтвердження. Державною податковою інспекцією у Тячівському районі проведено документальну позапланову перевірку Тересв'янського СТ за період з 01.10.2012 року по 31.12.2012 року, про що складено акт від 04.12.2013 року. Під час проведення перевірки проведено дослідження фактів щодо реалізації (відчуження) основних засобів, за результатами якого порушень податкового законодавства не встановлено, що підтверджується листом № 21/Д/07-16-220307 від 20.01.2014 року та довідкою ДПІ.

Як він тепер довідався відповідач ОСОБА_2 неодноразово розповсюджує про нього багаточисельному суспільству неправдиву інформацію, а редактор газети відповідач ОСОБА_6 умисно друкує недостовірну інформацію в належному йому виданні - Тячівській незалежній районній політично-соціальній газеті «Справа честі». Відповідач ОСОБА_6 поширив недостовірну інформацію, хоча повинен був переконатися в її достовірності, а тому позивач вважає, що його дії з поширення такої інформації є винними.

Позивач стверджує, що поширена відповідачем інформація порушує його особисті немайнові права, зокрема, ганьбить його честь і гідність, а також завдає шкоди діловій репутації.

Враховуючи, що негативна інформація, висловлена відповідачем, має характер наклепу (тобто, поширення завідомо неправдивої інформації, що ганьбить іншу особу), то така інформація не є оцінюючим судженням, а тому підлягає спростуванню.

Вищевказана інформація порушує особисті немайнові права позивача, що виражається у негативному упередженому ставленні до нього з боку множинності осіб Тячева і Тячівського району, які її прочитали у газеті. Відповідач охарактеризував його як злочинця, як особу, що з легкістю порушує закон, як особу, яка не має моральних цінностей. Така необґрунтована характеристика пригнічує його честь та гідність. Пригнічення немайнових прав, відносно яких Конституцією України передбачено обов'язок ставитися з повагою, обґрунтовується тим, що жодній нормальній цивілізованій людині неприємно чути(дізнаватись) про себе безпідставні звинувачення у вчиненні злочинних діянь та інших ганебних вчинків з точки зору моралі.

Позивач вважає, що відповідач ОСОБА_2 надав не вчинюваним ним діям негативну соціальну оцінку в очах оточуючих людей і зменшив нанівець набуту ним суспільну оцінку ділових і професійних якостей при виконанні трудових, службових і громадських обов'язків, і що поширюючи недостовірну інформацію фактичного характеру про нього відповідачі редактор Тячівської незалежної районної політично-соціальної газети «Спарва честі» ОСОБА_6 та ОСОБА_2 зловживали свободою слова і думки. Викладаючи в газеті недостовірну і неправдиву інформацію про нього відповідачі опорочили його репутацію спонукаючи інших людей обговорювати і ненавидіти його.

Позивач вказує, що відповідно до резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканість приватного життя, зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи будь-якій іншій галузі).

Оскільки він займав і займає посади, що мають всі ознаки публічності, при поширенні інформації стосовно публічних осіб вирішення справ про захист їх гідності, честі чи ділової репутації враховується положення Декларації, схваленої 12 лютого 2004 року на 872 засіданні Кабінету Міністрів Ради Європи, а також рекомендації, що містяться в Резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканість.

Позивач стверджує, що відповідачі на його думку своєю неправдивою і образливою інформацією пов'язали його репутацію з недостовірними подіями, до яких він не мав ніякого відношення, тим самим посягаючи на його ділову репутацію, яка полягає в суспільно-позитивній оцінці трудових, професійних якостей особи, виконанні взятих на себе зобов'язань, почутті відповідальності за виконану роботу.

У зв'язку з неправомірним поширенням відповідачами негативної та недостовірної інформації відносно нього, яка принижує його соціальну оцінку громадської та професійної діяльності широкому колу, останній знаходиться у стані постійного нервового напруження та стресу, в результаті чого у нього різко знизилась працездатність, що в свою чергу негативно впливає на виконання його трудових (посадових) обов'язків та на повагу робочого колективу до нього, а також стало причиною порушення функції сну.

На підставі ст.ст. 3, 16, 23, 200, 275, 277, 1167 ЦК України, ст..ст. 1, 5, 47 Закону України «Про інформацію», просить визнати недостовірною та такою, що порочить честь гідність і ділову репутацію інформацію відносно ОСОБА_1, поширену засновником і редактором Тячівської незалежної районної політично-соціальної газети «Справа честі» ОСОБА_6 та ОСОБА_2 в НОМЕР_1 за березень-квітень 2014 року на сторінці 4 в Тячівській незалежній районній політично-соціальній газеті «Справ честі» в статті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1 та в НОМЕР_2 за лютий-березень 2014 року, на сторінці 3 в Тячівській незалежній районній політично-соціальній газеті «Справа честі» в статті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3», а саме «…25.03.2014 року ОСОБА_1 ганебним шляхом захопив Тересв'янське СТ, не маючи на що жодного права»; «… в жовтні місяці 2013 року були проведені так звані звітно-виборчі збори пайовиків ( теж під впливом ОСОБА_1)»; «… Тож своїм антизаконним, хамським поступком 25 березня ОСОБА_1 доказав, що він являється неадекватною людиною, у котрої явно відсутня честь, совість. Мораль і гідність, якщо справа стосується його кар'єри і грошей. На превеликий жаль на людських долях»; « … Цей чоловік вміє ще й ображати громадян з іншими релігійними переконаннями...» «… він будучи пайовиком на тересв'янській дільниці швиденько провів паперові збори пайовиків, обравши замість померлого себе новим уповноваженим», «…збори у Біловарцях не мали жодного правового поля, аби посадити ОСОБА_1 в крісло голови СТ. Та він домігся цього нечесним шляхом, і 25.03.2014 року, ймовірно теж добровільно-примусово…», «…доводимо до вашого відома, що для пана ОСОБА_1 Партія регіонів це вже четверта партія, тому він заради власної наживи та кар'єри, своєчасно «перехрещується» і міняє політичні погляди», «… відчувши запах «зеленої капусти», шановний голова споживчого товариства почав діяти неадекватно, ганебним шляхом розкрадаючи кооперативне майно тересв'янських пайовиків. Було продано ряд торгових підприємств та інших об'єктів взагалі, без погодження з пайовиками по заниженим цінам і стихійно, тобто, без проведення продажу по обліку, без сплати податків до бюджету України…», « …інформуємо вас шановні читачі, що ОСОБА_1 від стихійної продажі не сплачував податки до бюджету в той час, коли очолював і бюджетну комісію Тячівського району»., «крісло в Тячівській райспоживспілці пан ОСОБА_1 таж отримав нечесним шляхом, тобто особисто готував скарги на колишнього голову райспоживспілки ОСОБА_7 у різні правоохоронні органи, про що на руках у пайовиків маються копії скарг, написаних почерком ОСОБА_1», «… саме через суд незаконним шляхом було узаконено продаж даного магазину. … у зв'язку з продажем магазину «ІНФОРМАЦІЯ_5» в 2006 році ОСОБА_1 вказав, що цей магазин продано ТОВ «Едем» у 2004 році ПП «ОСОБА_17», «… контора споживчого товариства в смт. Тересва теж була продана незаконним способом шляхом через Тячівський райсуд за 160 тисяч гривень, а по обліку було проведено продажу лише за 69.6 тисяч гривень, а окрім того на продаж контори є договір купівлі-продажу від 02.08.2010 року на суму 270 тисяч гривень, яка була фактично демонтована раніше, ніж її продали, тобто весною 2010 року», « у селі Грушево пан ОСОБА_1 стихійно у 2008 році продав ( не сплативши держподатки) повністю підвальне приміщення під торговим підприємством площею 124,43 кв.м. аж за 5 тисяч гривень при оціночній вартості 24 354 гривні, також було продано дах над даним підприємством за безповоротні кошти, тобто СТ ОСОБА_1 залишив чотири голі стіни без фундаменту і даху, балансова вартість яких 184327 гривень, що не відповідає дійсності. Є багато інших випадків незаконнного відчуження кооперативного майна в Тересв'янському СТ», « … Беззаконню ОСОБА_1 немає меж тому, що його «кришують» правоохоронні органи, а у самого ні честі, ні совісті, ні гідності.».

Також позивач просить зобов'язати відповідача засновника і редактора Тячівської незалежної районної політично-соціальної газети «Справа честі» ОСОБА_6 та відповідача ОСОБА_2 не пізніше наступного дня від набрання рішенням суду у даній справі законної сили, спростувати інформацію щодо ОСОБА_1, вказану у попередньому пункті Тячівської незалежної районної політично-соціальній газеті «Справа честі» в статті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4» та «ІНФОРМАЦІЯ_3» та «ІНФОРМАЦІЯ_1», шляхом опублікуваня на першій сторінці тим же шрифтом оголошення в Тячівській незалежній районній політично-соціальній газеті «Справа честі» наступного змісту «СПРОСТУВАННЯ ШАНОВНІ ЧИТАЧІ! Автор ОСОБА_2 статей під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4» та «ІНФОРМАЦІЯ_3» та «ІНФОРМАЦІЯ_1», що були опубліковані в НОМЕР_1 за березень-квітень 2014 року на сторінці 4 та в НОМЕР_2 за лютий-березень 2014 року на сторінці 3 в Тячівській незалежній районній політично-соціальній газеті «Справа честі» та засновник і редактор Тячівської незалежної районної політично-соціальної газети «Справа честі» ОСОБА_6 спростовуючи недостовірну інформацію, або викладені в статті факти щодо негативних і неправомірних дій ОСОБА_1 та їх оцінки є неправдивими. У нас не має в наявності будь-яких документальних доказів чи незаконних дій ОСОБА_1 під час його перебування на посаді голови Тересв'янського споживчого товариства, так і на посаді голови правління Тячівської райспоживспілки. За надання недостовірної інформації у своїх статтях, які стосуються ОСОБА_1 ми вибачаємося як перед самим ОСОБА_1, так і перед читачами газети за недостовірну та таку, що порочить честь і ділову репутацію інформацію відносно ОСОБА_1, в чому і підписуємося».

Просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_6 солідарно на його користь моральну шкоду в розмірі 50 000 гривень.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала посилаючись на викладені в письмовій позовній заяві обставини і додатково пояснила, що відповідач ОСОБА_2 не являється уповноваженим пайовиків споживчого товариства, а тому на її думку не мав права займатися збиранням будь-якої інформації щодо діяльності товариства і здійснювати його перевірку взагалі. Додані ним як докази документи вона вважає неналежними, оскільки він не подав оригінали цих документів, а подав тільки їх копії. Оригінали ж документів за вказаний період знищені, що підтверджує відповідним актом. Викладені в публікаціях доводи неодноразово перевірялися відповідними службами і ніякі факти, що викладені у статтях, не підтвердилися, про що виносилися постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, копії яких самі ж відповідачі і подали до справи.

Відповідач же ОСОБА_6 не перевірив надану йому інформацію і безпідставно її опублікував. А якщо частину матеріалів він отримав з іншого друкованого засобу масової інформації, то повинен був послатися на це джерело.

Просить позов задоволити в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_6 подали суду письмові заперечення проти позову, за замістом якого позовні вимоги вважають безпідставними, оскільки, на їх думку, в статті немає ніяких образливих, вульгарних або викривлених слів, а викладені факти відповідають дійсності та на даний час здійснюється досудове розслідування за зверненням ОСОБА_2 на дії голови Тересв'янського споживчого товариства ОСОБА_1

Крім цього відповідач ОСОБА_2 додатково пояснив, що він раніше працював ревізором в системі споживспілки, а тому організація роботи споживчої кооперації йому добре відома. Особисто проти ОСОБА_1 він нічого немає і не бажає шкодити його репутації. Бажає тільки досягнути справедливості і захистити права пайовиків Тересв'янського товариства і райспоживспілки взагалі. На це він має їх усне доручення. В статтях він наводив тільки достовірні і підтверджені обставини. Про це він і раніше неодноразово, починаючи з 2008 року, повідомляв адміністрацію облспоживспілки та правоохоронні органи, однак, на його думку, перевірки проводилися неповно і поверхово. На даний час також проводиться досудове слідство по його заяві. Просить в задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_6 додатково пояснив, що редакція не завжди поділяє точку зору автора надрукованого матеріалу і автор несе повну відповідальність за інформацію, яка подана на сторінках газети. Про це зазначено в кожному примірнику газети.Однак в даному випадку, на його думку, підтверджуючих матеріалів було достатньо і він їм повірив. Додаткову перевірку не проводив і не повинен був проводити, оскільки не здійснював журналістське розслідування. Просить в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що в НОМЕР_2 за лютий 2014 року, на сторінці 3 в Тячівській незалежній районній політично-соціальній газеті «Справ честі» в статті відповідача ОСОБА_2 від імені пайовиків Тересв'янського СТ, депутата селищної ради, колишнього ревізора Закарпатської облспоживспілки, позаштатного кореспондента газети «Правозахист»( Т.1 а.с.112) була розміщена інформація під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3», що стосується позивача ОСОБА_1, а саме:

«… доводимо до вашого відома, що для пана ОСОБА_1 Партія регіонів це вже четверта партія, тому він заради власної наживи та кар'єри, своєчасно «перехрещується» і міняє політичні погляди»

«… відчувши запах «зеленої капусти» , шановний голова споживчого товариства почав діяти неадекватно, ганебним шляхом розкрадаючи кооперативне майно тересв'янських пайовиків. Було продано ряд торгових підприємств та інших об'єктів взагалі, без погодження з пайовиками по заниженим цінам і стихійно, тобто, без проведення продажу по обліку, без сплати податків до бюджету України».

«… інформуємо вас шановні читачі, що ОСОБА_1 від стихійної продажі не сплачував податки до бюджету в той час, коли очолював і бюджетну комісію Тячівського району».

«Крісло в Тячівській райспоживспілці пан ОСОБА_1 теж отримав нечесним шляхом, тобто, особисто готував скарги на колишнього голову райспоживспілки ОСОБА_7 у різні правоохоронні органи, про що на руках у пайовиків маються копії скарг, написаних почерком ОСОБА_1».

«… саме через суд незаконним шляхом було узаконено продаж магазину. … у зв'язку з продажем магазину «ІНФОРМАЦІЯ_5» в 2006 році ОСОБА_1 вказав, що цей магазин продано ТОВ «Едем» у 2004 році ПП «ОСОБА_17».

«… контора споживчого товариства в смт. Тересва теж була придбана незаконним шляхом через Тячівський райсуд за 160 тисяч гривень, а по обліку було проведено продаж за 69,6 тисяч, а окрім того на продаж контори є договір купівлі-продажу від 02.08.2010 року на суму 270 тисяч гривень, яка була фактично демонтована раніше, ніж її продали, тобто весною 2010 року»

«Також у селі Грушево пан ОСОБА_1 стихійно у 2008 році продав ( не сплативши держподатки) повністю підвальне приміщення під торговим підприємством площею 124,43 кв.м аж за 5 тисяч гривень при оціночній вартості 24 354 гривні, також було продано дах над даним підприємством за безповоротні кошти, тобто ОСОБА_8 ОСОБА_1 залишив чотири голі стіни без фундаменту і даху, балансова вартість яких 184327 гривень, що не відповідає дійсності. Є багато інших випадків незаконного відчуження кооперативного майна в Тересв'янському СТ, про що неодноразово друкувалися статті в газеті «Правозахист»

« Беззаконню ОСОБА_1 немає меж тому, що його «кришують» правоохоронні органи, а у самого ні честі, ні совісті, ні гідності.»

В подальшому в НОМЕР_1 за березень-квітень 2014 року на сторінці 4 в Тячівській незалежній районній політично-соціальній газеті «Справа честі» в статті відповідача ОСОБА_2, як пайовика СТ, депутата Тересв'янської селищної ради, члена Самооборони була розміщена інформація під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1»( Т.1 а.с.6, 7), що стосується ОСОБА_1 , а саме:

«… колишній голова РДА ОСОБА_3 знову горить бажанням працювати у системі споживчої кооперації району, яку у свій час довів до плачевного стану, про що добре знають пайовики і не лише вони »

«…25.03.2014 року ОСОБА_1 ганебним шляхом захопив Тересв'янське СТ, не маючи на що жодного права»

«… в жовтні місяці 2013 року були проведені так звані звітно-виборчі збори пайовиків (теж під впливом ОСОБА_1)»

« … Тож своїм антизаконним, хамським поступком 25 березня ОСОБА_1 доказав, що він являється неадекватною людиною, у котрої явно відсутня честь, совість, мораль, гідність, якщо справа стосується його кар'єри і грошей. На превеликий жаль, на людських долях.»

«… Цей чоловік вміє ще й ображати громадян з іншими релігійними переконаннями …»

«…він будучи пайовиком на Тересв'янській дільниці швиденько провів паперові збори пайовиків, обравши замість померлого себе новим уповноваженим.»

« … збори у Біловарцях не мали жодного правового поля, аби посадити ОСОБА_1 в крісло голови СТ. Та він домігся цього нечесним шляхом, і 25.03.2014 року ймовірно теж добровільно-примусово…»

«…нашому герою глибоко начхати на людське горе…».

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні ствердив, що він на даний час працює головою Тячівської СТ і на даний час райспоживспілка немає ніякої документально підтвердженої інформації щодо обрання позивача ОСОБА_1 головою Тересв'янського споживчого товариства.

Аналогічні показання дав в судовому засіданні свідок ОСОБА_15, який працює заступником голови Тячівської райспоживспілки.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що вона тривалий час працювала на різних посадах в Тересвянському СТ. Останнім її місцем роботи було кафе «Затишок» в с. Грушово. В 2003 році в кафе сталася пожежа і вона на усне прохання ОСОБА_1 за кошти своєї сім'ї відремонтувала його, так як останній пообіцяв їй відшкодувати вартість ремонту. Однак свою обіцянку не виконав, кошти не повернув, а змусив її написати заяву на звільнення. Фактично вона все своє життя вкладувала кошти як пайові внески у майно спожив товариства, а потім залишилась без нічого. На даний час це кафе вже продається.

Також ствердила, що ніяких зборів пайовиків у с. Грушово фактично не було.

Відповідно до ст.. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

А згідно до ст.. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Стаття 32 Конституції передбачає гарантії судового захисту права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

За змістом ст.. 47 Закону України «Про інформацію» Порушення законодавства України про інформацію тягне за собою юридичну відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідальність за порушення законодавства про інформацію несуть особи, винні у вчиненні таких порушень, як поширення відомостей, що не відповідають дійсності, ганьблять честь і гідність особи.

Статтею 275 ЦК України визначено , що фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу.

А згідно до ст. 277 вказаного Кодексу фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом.

Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила.

Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Відповідно до ст. 11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб , поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб , які беруть участь у справі.

А згідно до ст.60 цього Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. ст. 58 , 59 цього Кодексу докази повинні бути належними і допустимими. Обставини справи , які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування , не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно до пунктів 15, 16, 18, 19, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7.02.2009 року № 1 « Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в)

поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє

особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій

стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Разом з тим наявність у такому зверненні завідомо неправдивих відомостей, а також у разі встановлення, що для звернення особи до вказаних органів не було жодних підстав і було викликано не наміром виконати свій громадський обов'язок або захистити свої права, свободи чи законні інтереси, тягне відповідальність, передбачену законодавством України.

Згідно з положеннями статті 277 ЦК України і статті 10 ЦПК України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до частини другої статті 47-1 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй частиною першою статті 277 ЦК України та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи (стаття 37 Закону про пресу, стаття 65 Закону України «Про телебачення і радіомовлення») у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку.

Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов'язок відшкодувати моральну шкоду.

При поширенні недостовірної інформації стосовно приватного життя публічних осіб вирішення справ про захист їх гідності, честі чи ділової репутації має свої особливості. Суди повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації (далі - Декларація), схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів Ради Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканість приватного життя.

Зокрема, у названій Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі).

У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами.

Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає,що вимоги позивача в судовому засіданні належними і допустимими доказами не стверджені.

Зокрема, за змістом останніх речень обох статей вони спрямовані на привернення уваги правоохоронних органів до окремих фактів організації роботи Тересв'янського споживчого товариства, вчинки щодо яких, на думку позивачів, є протиправними і до яких, на їх думку, прямо причетний позивач ОСОБА_1. Відповідачі вимагають надання правової оцінки цим фактам, що також особисто підтвердили в судовому засіданні та подали письмове повідомлення прокуратури Закарпатської області, згідно до якого здійснюється досудове слідство щодо цих обставин за заявою ОСОБА_2(Т. 2 а.с.132). Також тексти публікацій містять оціночні судження.

Крім цього сторонами визнається, що позивач займав і займає керівні посади в системі споживчої кооперації, а також займав посаду голови Тячівської райдержадміністрації, тобто ці посади мають всі ознаки публічності, а відтак межі допустимої критики щодо публічної особи є значно ширшими, ніж щодо звичайного громадянина. Адже публічна особа завдяки своїй публічній діяльності неминуче і свідомо відкривається для прискіпливого аналізу своїх слів і вчинків, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини( Справа «Українська Медіа Група проти України, 2005 р., « Лінгес проти Австрії», 1985 р.), та що повинен усвідомлювати позивач.

Враховуючи наведене, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 61, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 32, 34, 68 Конституції України, ст.ст. 3, 16, 23, 200, 275, 277, 1167 ЦК України, ст.ст. 1, 5, 47 Закону України «Про інформацію», суд ,

Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, засновника і редактора Тячівської незалежної районної політико-соціальної газети «Справа честі» ОСОБА_6 про визнання недостовірної інформації, зобов'язання її спростувати та стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення , а особами , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: М.М.Розман