УХВАЛАІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Лесько А.О., Черненко В.А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Червоненської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, за касаційними скаргами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на рішення Коропського районного суду Чернігівської області від 11 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 17 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Червоненської сільської ради Коропського району, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її батько ОСОБА_6

Посилаючись на те, що строк для прийняття спадщини нею пропущено з поважних причин, а саме: отримання свідоцтва про смерть батька у квітні 2014 року та розгляд в подальшому судом її заяви про встановлення родинних відносин, ОСОБА_4 просила визначити їй додатковий строк два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для прийняття спадщини.

Рішенням Коропського районного суду Чернігівської області від 11 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 17 листопада 2014 року, ОСОБА_4 відмовлено в задоволенні позову.

У касаційних скаргах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просять скасувати рішення судів попередніх інстанцій, мотивуючи свої вимоги порушенням норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права.

При цьому, ОСОБА_4 за результатом касаційного розгляду просить ухвалити нове рішення про задоволення позову, а ОСОБА_5 у касаційній скарзі порушує питання про направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого частково погодився апеляційний суд, виходив з того, що наведені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті батька не можуть бути визнані поважними.

При цьому, апеляційний суд, залишаючи без змін рішення місцевого суду зазначив, що ОСОБА_4 пред'явлено позовні вимоги до неналежного відповідача - Червоненської сільської ради, оскільки у неї є рідна сестра ОСОБА_5, яка нарівні з нею має право на спадкування після смерті ОСОБА_6, а також вказав, що на стадії апеляційного провадження не передбачено права суду апеляційної інстанції на залучення до участі належного відповідача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками.

Виходячи з принципу диспозитивності, закріпленого в ст. 11 ЦПК України, та заявлених ОСОБА_4 вимог, рішення судів є правильними та законними.

Доводи касаційних скарг зводяться до оцінки доказів та не спростовують висновків судів і не дають підстав вважати, що судами при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Таким чином, оцінивши всі зібрані у справі докази, правильно встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суди попередніх інстанції з урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшли висновку про відмову у позові.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної скарги в цій частині також не можуть бути визнані як підстава для призначення справи до судового розгляду.

Рішення судів попередніх інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, наведені в касаційних скаргах доводи висновків судів не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відхилити, рішення Коропського районного суду Чернігівської області від 11 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 17 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Журавель
Судді:А.О. Лесько
В.А. Черненко