Ухвала

іменем україни

11 березня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Колодійчука В.М.,

суддів: Висоцької В.С., Гримич М.К., Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Житлово-експлуатаційної контори № 1 м. Хмельницького до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою Житлово-експлуатаційної контори № 1 м. Хмельницького на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 26 серпня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року Житлово-експлуатаційна контора № 1 м. Хмельницького (далі - ЖЕК № 1 м. Хмельницького) звернулася до суду із указаним позовом до відповідача ОСОБА_5 про стягнення з останньої заборгованості за надані комунальні послуги з утримання житлового будинку та прибудинкової території з 01 серпня 1998 року по 01 серпня 2010 року у сумі 977 грн 66 коп.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 липня 2014 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_5 на користь ЖЕК № 1 м. Хмельницького заборгованість з оплати комунальних послуг в сумі 977 грн 66 коп. та 243 грн 60 коп. судового збору.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 26 серпня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення апеляційного суду Хмельницької області від 26 серпня 2014 року, рішення суду першої інстанції залишити в силі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судами встановлено, що відповідач ОСОБА_5, яка є власником квартири АДРЕСА_1, з 1998 року не в повному обсязі сплачує витрати на утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого в неї утворилася заборгованість в сумі 977 грн 66 коп.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності звернення до суду із зазначеними позовними вимогами.

Проте повністю погодитися з такими висновками суду апеляційної інстанції не можна з огляду на наступне.

Із розрахунку заборгованості ОСОБА_5 вбачається, що з 1998 року по 2013 рік остання не в повному обсязі оплачувала витрати на утримання будинку та прибудинкової території.

Разом з тим судовим наказом Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 серпня 2010 року з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 солідарно на користь ЖЕК № 1 м. Хмельницького стягнуто заборгованість за спожиті послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 977 грн 66 коп.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2014 року зазначений судовий наказ було скасовано.

Крім того, рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 лютого 2014 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 03 квітня 2014 року, з ОСОБА_5 на користь ЖЕК № 1 м. Хмельницького стягнуто заборгованість за спожиті послуги з утримання будинку та прибудинкової території з 01 серпня 2010 року по 01 січня 2014 року в сумі 347 грн 08 коп.

Посилання апеляційного суду на те, що з серпня 1998 року по вересень 2004 року заборгованість за надані ЖЕК № 1 послуги відповідачем не сплачувалися, а у період з жовтня 2004 року по серпень 2010 року заборгованості немає, протирічить наявному в матеріалах цивільної справи розрахунку заборгованості.

З даного розрахунку вбачається, що відповідач здійснювала оплату за надані ЖЕК № 1 послуги у вересні 1998 року, листопаді 2003 року, січні, березні, жовтні, листопаді та грудні 2004 року, у 2005, 2006, 2007, 2008 та 2009 роках.

Статтями 20 та 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, відповідно до яких споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов'язком виконавця є надання таких послуг вчасно та відповідної якості.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом або договором.

Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом ч. ч. 2, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається, зокрема, у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Ураховуючи викладене, подання заяви про видачу судового наказу перериває позовну давність.

При застосуванні строку позовної давності суд апеляційної інстанції не врахував, що позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з відповідачки заборгованості та не визначився із застосуванням ст. 264 ЦК України щодо переривання перебігу строку позовної давності.

Крім того, суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки тому, що відповідачем частково здійснювалася оплата боргу за надані їй комунальні послуги.

Згідно з вимогами ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у зв'язку з пропуском строку позовної давності, суд апеляційної інстанції не встановив з якого часу у позивача виникло право на звернення до суду із указаним позовом, не з'ясував, чи відбувалося переривання строку позовної давності, та не встановив усіх інших фактичних обставин справи, які мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на наведене колегія суддів дійшла висновку, що рішення апеляційного суду підлягає скасуванню із передачею справи на новий розгляд до апеляційного суду.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Житлово-експлуатаційної контори № 1 м. Хмельницького задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 26 серпня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Колодійчук
Судді:В.С. Висоцька
М.К. Гримич
О.В. Умнова
І.М. Фаловська