справа № 2/489/956/15
УХВАЛА

03 лютого 2015 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва Коваленко І.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про оскарження рецензування звіту з оцінки майна

в с т а н о в и в:

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просив розглянути справу по суті заявлених вимог та призначити додаткову експертизу з оцінки нерухомого майна.

У позові вказано, що на виконанні в ВДВС знаходиться зведене виконавче провадження з примусового стягнення з нього 422700,00 грн. боргу. 04.11.2014 проведено оцінку нерухомого майна, яке належить йому на праві власності, з якою не погодився, через що здійснено рецензування оцінки. Так як з результатами рецензування не згодний звернувся до суду з вказаним позовом.

Згідно з частиною першою статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За правилами частини першої статті 122 ЦПК України суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

У пункті 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» розяснено, що вимоги заявника в частині оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства. Такі вимоги сторони виконавчого провадження розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним суб'єкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та суб'єктом оціночної діяльності.

Так як ОСОБА_1 фактично оскаржує рецензування звіту про оцінку майна, що передбачено частиною четвертою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження», заявлені ним вимоги не підлягають розгляду в позовному провадженні, а тому підстави для відкриття позовного провадження на підставі пункту 2 частини другої статті 122 ЦПК України відсутні.

Керуючись частиною першою статті 3, частиною першою та пунктом 1 частини другої статті 122, статтею 383 ЦПК України, суддя

ухвалив:

У відкритті позовного провадження за позовом ОСОБА_1 про оскарження рецензування звіту з оцінки майна відмовити.

Розяснити, що позивач не позбавлений права звернутися до суду із скаргою на дії державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом пяти днів з отримання її копії.

Суддя: І.В.Коваленко