справа № 2/489/921/15
Рішення

Іменем України

23 березня 2015 року м.Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

при секретарі Коденко К.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

третьої особи ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2, до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка навчається

в с т а н о в и в:

У лютому 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів повнолітню дочку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини заробітку доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для працездатних осіб на утримання доньки, на період її навчання до досягнення 23 років.

У обґрунтування вимог вказала, що перебувала з відповідачем в шлюбі, який розірвано 17.10.2007. Від спільного шлюбу мають доньку - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка навчається у Державному вищому навчальному закладі «Миколаївський політехнічний коледж» на ІІ курсі на денній формі навчання.

Так як позивач має багатодітну сім'ю та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, а відповідач, який має постійну роботу та заробіток, коштів на утримання повнолітньої доньки не надає, їй важко самій матеріально забезпечувати дочку.

Протокольно ухвалою суду від 23.03.2015 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, залучено ОСОБА_2

У судовому засіданні позивач та третя особа позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав з посиланням на стан здоров'я відповідач, перебування на його утримані матері пенсіонерки та перевищення дозволеного законом розміру стягнення із заробітної плати, у разі задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані в ній докази, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 17.10.2007 Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2.

Від спільного шлюбу мають доньку - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1), яка згідно довідки Спеціалізованого комунального підприємства «Гуртожиток» від 15.01.2015 № 80 зареєстрована та проживає разом з матір'ю.

З довідки про склад сім'ї також вбачається, що позивач від шлюбу з відповідачем мають і іншу дочку ОСОБА_5, 2001 року народження, та сина від нинішнього шлюбу - ОСОБА_8, 2013 року народження.

Відповідно довідки Державного вищого навчального закладу «Миколаївський політехнічний коледж» від 27.02.2015 № 60/15 ОСОБА_2 навчається в даному закладі на ІІ курсі денного відділення з 01.09.2013 по 01.07.2017.

Витягом з наказу Державного підприємства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» від 29.03.2013 № 754-08-К підтверджено, що позивач ОСОБА_1 з 01.04.2013 по 03.02.2016 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач працює токарем на Державного підприємства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» та має постійний заробіток.

Позивач пояснила, що після досягнення дитиною повноліття, відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, а їй самій важко матеріально забезпечувати дочку так як отримує лише щомісячну одноразову допомогу при народженні в розмірі, а розмір стипендії дочки є незначним.

У підтвердження своїх доходів, щомісячний розмір яких складає 1485,00 грн., позивач надала довідку органу праці та соціального захисту від 03.03.2015 № 781, а дочки, розмір стипендії якої в лютому склав 694,85 грн., довідку про доходи № 43 від 10.03.2015.

Відповідно до частин першої та другої статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно із частиною першою статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Таким чином, однією із обов'язкових умов надання батьками утримання повнолітнім дочці чи сину є можливість надання ними дітям матеріальної допомоги.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, відповідно до частини третьої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Вказані обмеження щодо максимального розміру аліментів, які стягуються із боржника, крім частини третьої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено статтею 128 КЗпП України.

У ході розгляду справи встановлено, що на підставі рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 06.12.2007, з урахуванням ухвали цього суду від 28.01.2015 про виправлення описки, з відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 (на час ухвалення рішення - Іванова) стягнуті аліменти на двох неповнолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/3 частини доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку на кожну з дітей, а після досягнення ОСОБА_2 повноліття в розмірі ? частини доходу.

Іншим рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 15.07.2009 з відповідач на користь ОСОБА_6 (дружини від іншого шлюбу) стягнуті аліменти на утримання малолітньої дочки - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 рок народження, в розмірі ? частини заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 12.05.2009.

Сплата аліментів по вказаним рішенням підтверджується довідками про доходи відповідача ОСОБА_4, виданими за місцем його роботи.

За таких обставин, враховуючи розмір стягнутих з відповідача аліментів на неповнолітніх дітей за наведеними рішеннями суду, який складає 50 % його заробітку (1/4 + 1/4), що є максимальним розміром дозволеним законом для утримання аліментів із заробітку, позов задоволенню не підлягає.

Слід зазначити, що розмір аліментів на повнолітню дитину у зв'язку із навчанням не обмежується мінімальним розміром, встановленим частиною другою статті 184 СК України, так як наведена норма відповідно до статті 201 цього Кодексу не поширюється на спірні правовідносини.

Інші доводи сторін не впливають на висновок суду, тому необхідності у наданні їм оцінки не має.

Так як позивач звільнена від сплати судового збору, а в позові відмовлено судові витрати, пов'язані із розглядом справи, підлягають віднесення за рахунок держави.

Керуючись статтями 10, 11, 14, 60, 62, 212-214 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка навчається - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.В.Коваленко

Повний текст рішення

підписано 24.03.2015.