Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/198/15 Головуючий у 1-й інстанції Мінгазов Р.В.
Суддя-доповідач Воробйова І.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Бєлки В.Ю,

суддів Воробйової І.А.,

Онищенко Е.А.

при секретарі Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою першого заступника прокурора Запорізької області

на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 29 жовтня 2014 року

у справі за позовом Запорізького міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері, що діє в інтересах держави, в особі Головного управління Держземагентства у Запорізькій області до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції в Запорізькій області, треті особи: ОСОБА_5, Державна інспекція сільського господарства в Запорізькій області, ОСОБА_6, ОСК "Гриф-2006", Запорізька районна державна адміністрація, про визнання недійсним та скасування державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, витребування земельної ділянки та повернення її власнику, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2014 року Запорізький міжрайонний прокурор з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави, в особі Головного управління Держземагентства у Запорізькій області, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції в Запорізькій області, треті особи: ОСОБА_5, Державна інспекція сільського господарства в Запорізькій області, ОСОБА_6, ОСК "Гриф-2006", Запорізька районна державна адміністрація, про визнання недійсним та скасування державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, витребування земельної ділянки та повернення її власнику.

В позові зазначав, що проведеною перевіркою за участю спеціалістів Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області встановлені порушення земельного законодавства при виділенні земельних ділянок на території Долинської сільської ради.

В результаті чого, розпорядження голови Запорізької районної державної адміністрації від 03.03.2007 року №2/51, на виконання якого, членам ОСК "Гриф-2006" було передано у власність земельні ділянки за рахунок земель ОСК "Гриф-2006", зокрема ОСОБА_3, для ведення садівництва, було скасовано постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 15.02.2012 року. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2013 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. У подальшому, на підставі зазначеного Розпорядження, ОСОБА_3 було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 703016 який, було зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі за № 71 ііі 02.03.2007 року.

Прокурор вважає, що ОСОБА_3 набув право власності на земельну ділянку в порушення норм ст.ст. 118, 123 ЗК України, у зв'язку з чим державний акт серії ЯГ № 703016 підлягає визнанню недійсним, оскільки ОСОБА_3 було відведено земельну ділянку, яка не перебувала у його користуванні на підставі технічної документації із землеустрою та без розроблення проекту землеустрою.

Надалі ОСОБА_3 передав спірну земельну ділянку за договором купівлі-продажу № 97 від 22.01.2008 року на користь ОСОБА_5, а той в свою чергу за договором купівлі-продажу № 1777 від 05.05.2009 року на користь ОСОБА_4

Посилаючись на викладені обставини, прокурор просив суд визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, серія ЯГ № 703016, видане ОСОБА_3; скасувати запис про державну реєстрацію вказаного державного акту; визнати недійсним державний акт ЯЕ №063163 від 26.06.2008 року виданий на ім'я ОСОБА_5; скасувати запис про державну реєстрацію вказаного державного акту; скасувати рішення державного реєстратора Ткаліч В.О. № 252456 на підставі якого здійснено реєстрацію спірної земельної ділянки за ОСОБА_4; скасувати запис про державну реєстрацію за ОСОБА_4 права власності па спірну земельну ділянку; скасувати рішення державного реєстратора Лагно М.Ю. № 6045214 на підставі якого здійснені реєстрацію спірної земельної ділянки за ОСОБА_4 на підставі дублікату договору купівлі-продажу; скасувати запис про державну реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на спірну земельну ділянку; витребувати у ОСОБА_4 спірну земельну ділянку, розташовану на території Долииської сільської ради, за межами населеного пункту, для ведення садівництва, площею 0,1001 га (кадастровий нома :12:001:0622) на користь Головного управління Держзсмагентства у Запорізькій області до земель державної власності.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 29 жовтня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, перший заступник прокурора Запорізької області звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно до вимог ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду першої інстанції про відмову про задоволення позовних вимог не відповідає зазначеним положенням закону.

При вирішенні спору суд першої інстанції посилався на положення статей 215, 216 ЦК України - якими встановлені підстави визнання правочину недійсним та правові наслідки недійсності правочину, на статтю 388 ЦК України, якою передбачено право власника на витребування майна від добросовісного набувача.

Крім того, суд враховував приписи статей 116, 126 ЗК України, якими передбачені підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності; порядок оформлення речових прав на земельну ділянку та на статтю 152 ЗК України, якою визначені способи захисту прав на земельні ділянки.

Суд посилався також на п. 12 Перехідних положень ЗК України (що діяли на момент виникнення спірних правовідносин), згідно якого до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність та земель, зазначених в абзаці 3 цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів відповідні органи виконавчої влади та на пункт 6 статті 20 Закону України "Про землеустрій" за змістом якого місцева державна адміністрація погоджує документацію із землеустрою у випадках та порядку, визначених Земельним Кодексом України та Законом України "Про землеустрій", щодо відповідності зазначеної документації законодавству у сфері містобудування та архітектури, охорони культурної спадщини.

Крім того, при вирішенні спору суд першої інстанції посилався на Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року - на статтю 1 Першого протоколу Конвенції, згідно якої кожна фізична чи юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, та на практику Європейського суду з прав людини, зокрема, на рішення від 30 червня 2006 року в справі "Федоренко проти України", рішення від 24 червня 2003 року в справі "Стретч проти Сполученого Королівства".

Взявши до уваги приписи статті 41 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", суд, посилаючись на те, що Голови місцевих державних адміністрацій видають розпорядження одноособово і несуть за них відповідальність згідно із законодавством, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржуване розпорядження голови Запорізької районної державної адміністрації є юридичним фактом виявлення волі органу місцевої державної влади.

Відмовивши прокурору в задоволенні позову, суд виходив з того, що скасування розпорядження Запорізької районної державної адміністрації від 03.03.20007 року № 2/51 не може бути підставою для визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку. Вирішуючи питання про правомірність набуття права власності на земельну ділянку наступними власниками цієї ділянки, суд посилався на те, що на момент укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки у ОСОБА_3 був Державний акт на право власності на земельну ділянку, який був належним чином зареєстрований. На момент укладення договору купівлі-продажу між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, а згодом - між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 земельна ділянка під арештом, забороною або у спорі не знаходилася, договори сторонами укладалися нотаріально. Суд, відмовивши прокурору в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що доводами позову та доданими до матеріалів справи доказами прокурором не доведена неправова (протизаконна) поведінка відповідачів при набутті права власності на спірну земельну ділянку.

Основні доводи апеляційної скарги першого заступника прокурора Запорізької області полягають в тому, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи. Доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції вірно встановив правовідносини сторін, з'ясував обставини, що мають значення для справи, проте, всупереч встановленому, дійшов хибного висновку про відмову в повному обсязі в задоволенні позовних вимог прокурора. Судом встановлено, що розпорядженням голови Запорізької районної державної адміністрації від 03.03.2007 року № 2/51 членам ОСК "Гриф-2006" було передано у власність земельні ділянки, розташовані на території Долинської сільської ради - за межами населеного пункту - за рахунок земель ОСК "Гриф-2006". Зокрема передано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,1001 га (кадастровий номер :12:001:0611), для ведення садівництва. На підставі зазначеного розпорядження, ОСОБА_3 було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку .

Згодом ОСОБА_3 передав спірну земельну ділянку за договором купівлі-продажу від 22.01.2008 року ОСОБА_5., про що у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії було зроблено відповідну позначку про перехід права власності на земельну ділянку до ОСОБА_5.

За договором купівлі-продажу від 05.05.2009 року ОСОБА_5 передав вказану земельну ділянку ОСОБА_4

Також судом встановлено, що на підставі проведеної перевірки за участю спеціалістів Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області встановлені порушення земельного законодавства при виділенні земельних ділянок на території Долинської сільської ради Запорізького району, що підтверджується Актами перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 04.01.2012 року та від 28.03.2014 року.

Позивач вказував, що порушення вимог чинного законодавства було встановлено лише у 2012 році результатом вказаної перевірки, у зв'язку з чим, прокурор вважає, що заявив позов у межах встановленого трирічного строку позовної давності.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 15.02.2012 року розпорядження голови Запорізької районної державної адміністрації від 03.03.2007 року № 2/51 "Про безоплатну передачу громадянам - членам ОСК "Гриф-2006" у власність земельних ділянок для ведення садівництва" - скасоване. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2013 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Представник третьої особи -ОСК "Гриф-2006" - як при розгляді справи в суді першої інстанції, так і в письмовому клопотанні до суду апеляційної інстанції заявляв про застосування наслідків спливу позовної давності, оскільки позивачем пропущено строк для звернення до суду за захистом права.

Суд першої інстанції в мотивувальній частині оскаржуваного рішення правильно зазначив, що в судових засіданнях встановлено, що посилання відповідачів та третьої особи на пропущені позивачем строки позовної давності є безпідставними, так як до матеріалів справи долучено Ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2013 року за апеляційною скаргою ОСК "Гриф 2006" на постанову Запорізького окружного адміністративного суду по справі за позовом Запорізького природоохоронного міжрайонного прокурора до Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, третя особа: ОСК "Гриф 2006" про скасування розпорядження, в якій було встановлено, що строки звернення до суду не були пропущені, у зв'язку з тим, що позивач звернувся з позовом через відхилення протесту від 09.12.2011 року.

Також при апеляційному розгляді справи встановлено, що є таке, що набрало законної сили судове рішення - постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 18.04.2012 року, залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.07.2014 року - в справі за позовом прокурора про визнання протиправним та скасування розпорядження Запорізької районної державної адміністрації № 32 від 22.01.2007 року "Про внесення змін в розпорядження голови райдержадміністрації № 14/526 від 22.12.2006 року про затвердження проекту відведення та передачу в дострокову оренду земельної ділянки ОСК "Гриф-2006", яким задоволено позовні вимоги прокурора. Зазначене вбачається з пояснень представника апелянта та зі змісту письмового клопотання ОСК "Гриф-2006" від 24.02.2015 року про зупинення провадження в даній справі.

Згідно статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити...

Судова колегія з урахуванням викладеного в апеляційній скарзі та обставин справи, вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин нижчевказані норми матеріального права та вирішити спір наступним чином. Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 173 ЗК України визначено, що межа району, села, селища, міста, району у місті - це умовна замкнена лінія на поверхні землі, що відокремлює територію району, села, селища, міста, району у місті від інших територій.

За змістом пункту "б" частини 1 статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно із частинами 1, 2 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Частиною 1 статті 122 ЗК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до статті 21 Закону України "Про основи містобудування" визначення територій і вибір земель для містобудівних потреб здійснюється відповідно до затвердженої містобудівної документації місцевих правил забудови з урахуванням планів земельно-господарського устрою. Згідно з частиною 2 статті 12 Закону України "Про планування і забудову територій" сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи в межах повноважень, визначених законом, відповідно до генеральних планів населених пунктів, у тому числі, вирішують питання вибору, вилучення (викупу), надання у власність чи в користування земельних ділянок.

У відповідності до пункту 12 розділу X "Перехідні положення" ЗК України до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Частиною 1 статті 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

При вирішенні спору в даній справі преюдиційним є судове рішення, яке набрало законної сили, а саме - постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 15.02.2012 року, залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2013 року. Цією постановою розпорядження голови Запорізької районної державної адміністрації від 03.03.2007 року № 2/51 "Про безоплатну передачу громадянам - членам ОСК "Гриф-2006" у власність земельних ділянок для ведення садівництва" скасоване. Зі змісту вищевказаної постанови вбачається, що судом встановлено, що межі земельних ділянок, передані безоплатно у власність членам ОСК "Гриф-2006" в натурі (на місцевості) не встановлювалися, безоплатна передача земельних ділянок відбулася без погодження відповідних проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок і взагалі проекти землеустрою відсутні. Обов'язковою вимогою для безоплатної передачі громадянам земельних ділянок (згідно вимог статті 118 ЗК України) є те, що земельна ділянка повинна знаходитися у користуванні такого громадянина. Зі змісту даної ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду вбачається, що судом встановлено, що 29.12.2011 року Головним управлінням Держкомзему у Запорізькій області винесено наказ № 180, яким скасовано висновок державної землевпорядної експертизи щодо відведення земельної ділянки площею 4, 0559 га в дострокову оренду ОСК "Гриф-2006" для ведення колективного садівництва (т. 1, а. с. 26-29).

Тобто, з матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що розпорядженням голови Запорізької районної державної адміністрації від 03.03.2007 року № 2/51 "Про безоплатну передачу громадянам - членам ОСК "Гриф-2006" у власність земельних ділянок для ведення садівництва" (яке було скасоване), передані членам ОСК "Гриф-2006" земельні ділянки не знаходилися в користуванні громадян, оскільки передавалися в оренду саме ОСК "Гриф-2006".

Крім того, з матеріалів справи та пояснень представника апелянта вбачається, що постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 18.04.2012 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.07.2014 року - в справі за позовом прокурора про визнання протиправним та скасування розпорядження Запорізької районної державної адміністрації № 32 від 22.01.2007 року "Про внесення змін в розпорядження голови райдержадміністрації № 14/526 від 22.12.2006 року про затвердження проекту відведення та передачу в дострокову оренду земельної ділянки ОСК "Гриф-2006", задоволено позовні вимоги прокурора та скасоване зазначене розпорядження.

Відповідно до частини 1 статті 125, частини 1 статті 126 ЗК України право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку виникло з моменту отримання нею державного акта та його державної реєстрації. Оскільки зазначені норми встановлювали нерозривний зв'язок між виникненням права власності на земельну ділянку з обов'язковим одержанням її власником державного акта, який посвідчував його право власності, то слід було визнавати недійсним і державний, виданий ОСОБА_3

Висновок про те, що держаний акт на право власності на землю видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення органу, на підставі якого такий акт видано, міститься й у постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року (справа № 6-12цс13) та від 23 жовтня 2013 року (справа № 6-93цс13).

Проте, з огляду на обставини даної справи - при наявності подальших правочинів по відчуженню спірної земельної ділянки іншим особам, відсутня необхідність визнання недійсним державного акту, виданого ОСОБА_3 (та з подальшим внесенням в нього нового власника - ОСОБА_5.), оскільки цей акт анульовано при укладанні договору купівлі-продажу земельної ділянки - між ОСОБА_5 та ОСОБА_4

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_5 видано 26.06.2008 року державний акт серії ЯЕ № 063163, а тому слід визнати недійсним саме цей державний акт на право власності на земельну ділянку .

У зв'язку із позовними вимогами прокурора про витребування земельної ділянки у ОСОБА_4 на користь власника держави в особі Головного управління Держземагенства у Запорізькій області, заявленими на підставі частини 1 статті 388 ЦК України, необхідно зазначити наступне. З урахуванням роз'яснень пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року "Про судову приктику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", позов про визнання права власності на майно (стаття 392 ЦК України) є належним способом захисту, якщо позивач вимагає залишення у нього майна, відчуженого третьою особою за договором, учасником якого він не був, і це майно ще не вибуло з його володіння.

Оскільки земельна ділянка вибула з володіння власника за розпорядженням голови Запорізької райдержадміністрації Запорізької області від 03.03.2007 року № 2/51, яке згодом було скасоване в судовому порядку та в подальшому мало місце неодноразове відчуження цієї земельної ділянки поза волею власника (держави - в особі Головного управління Держземагенства у Запорізькій області), то позовні вимоги щодо повернення майна відчуженого третіми особами за договором, учасником якого позивач не був, належним способом захисту є витребування майна від нинішнього його володільця шляхом віндикації (статті 387, 388 ЦК України).

З огляду на вищевикладене судова колегія вважає, що довід апеляційної скарги про невідповідність висновків суду обставинам справи знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Судова колегія дійшла висновку про скасування на підставі статті 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову прокурора в частині визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, серія АЕ №063163 від 26.06.2008 року, виданого ОСОБА_5; скасування рішення держреєстратора від 23.05.2013 року №2524856 , від 19.09.2013 року №6045214 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень права власності за ОСОБА_4 на спірну земельну дулянку; скасувати записи про держреєстрацію за ОСОБА_4 права власності на спірну земельну ділянку та витребування у ОСОБА_4 спірної земельної ділянки, розташованої на території Долинської сільської ради, за межами населеного пункту, для ведення садівництва, площею 0,1001 га. на користь Головного Управління Держземагенства у Запорізькій області.

Виходячи з того, що мало місце укладання подальших правочинів по відчуженню спірної земельної ділянки іншим особам, відсутня необхідність визнання недійсним державного акту серії ЯГ № 703016, виданого ОСОБА_3 (та з подальшим внесенням в нього нового власника - ОСОБА_5.), тому що цей акт анульовано при укладанні договору купівлі-продажу земельної ділянки - укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 З матеріалів справи видно, що ОСОБА_5 видано 26.06.2008 року державний акт серії ЯЕ № 063163, а тому слід визнати недійсним лише цей державний акт на право власності на земельну ділянку.

Не підлягають задоволенню і позовні вимоги прокурора щодо скасування записів про державну реєстрацію державного акту серія ЯГ № 703016 від 20.03.2007, оскільки при укладанні договору купівлі-продажу спірної ділянки запис про державну реєстрацію акту серії ЯГ № 703016 вилучено з державного реєстру та зареєстровано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 063163 на ім'я ОСОБА_5 Ухвалення рішення в даній справі про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 063163 від 26.06.2008 року, виданого ОСОБА_5, є підставою для подальшого скасування запису про реєстрацію цього акту в позасудовому порядку.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Запорізької області задовольнити частково.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 29 жовтня 2014 року скасувати.

Ухвалити нове рішення наступного змісту: Позовні вимоги Запорізького міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави - в особі органу уповноваженого державою на здійснення відповідних функцій у спірних відносинах - Головного управління Держземагенства у Запорізькій області задовольнити частково.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1001 га, серія ЯЕ №063163 від 26.06.2008 року виданий ОСОБА_5, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №41.

Скасувати запис №41 про державну реєстрацію державного акту серія ЯЕ №063163 від 26.06.2008 року виданий ОСОБА_5.

Скасувати рішення державного реєстратора Ткаліч В.О. від 23.05.2013 року № 252456 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якого до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис №1035442 про державну реєстрацію за ОСОБА_4 (і.н.НОМЕР_1) права власності на об"єкт нерухомого майна №1 (земельну ділянку кадастровий номер::12:001:0622) площею 0,1001 га, розташовану на території Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

Скасувати запис №1035442 про державну реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на об"єкт нерухомого майна №1 (земельну ділянку кадастровий номер::12:001:0622) площею 0,1001 га, розташовану на території Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

Скасувати рішення державного реєстратора Лагно М.Ю. від 19.09.2013 року № 6045214 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якого до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис №2565773 про державну реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на об"єкт нерухомого майна №1 (земельну ділянку кадастровий номер::12:001:0622) площею 0,1001 га, на підставі дублікату договору купівлі-продажу №2500 від 09.08.2013 року, розташовану на території Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

Скасувати запис №2565773 про державну реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на об"єкт нерухомого майна №1 (земельну ділянку кадастровий номер::12:001:0622) площею 0,1001 га, на підставі дублікату договору купівлі-продажу №2500 від 09.08.2013 року, розташовану на території Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

Витребувати у ОСОБА_4 земельну ділянку, розташовану на території Долииської сільської ради, за межами населеного пункту, для ведення садівництва, площею 0,1001 га (кадастровий нома :12:001:0622) на користь Головного управління Держзсмагентства у Запорізькій області до земель державної власності.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді