Провадження №2/761/1133/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

09 лютого 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

при секретарі - Вітріщаку Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-сервіс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2014 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути з відповідача на користь Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території (експлуатаційні витрати) з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми у розмірі 107 513,95 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 1 075,14 грн.

Пізніше позовні вимоги були уточнені, а саме позивач зменшив суму заборгованості, що підлягає стягненню - 70 461,87 грн.

Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачем, як власником квартири АДРЕСА_1, несвоєчасно оплачуються спожиті житлово-комунальні послуги, в зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 70 461,87 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29 липня 2014 року КП з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» відмовлено у видачі судового наказу, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду в порядку позовного провадження.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та позов просив задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 88, 94, 99).

Суд, керуючись вимогами ст. ст. 169, 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, отримавши на це згоду позивача.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом і це вбачається із матеріалів справи, Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» утримує та проводить обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі Акту «Передачі житлових будинків, службових приміщень, майна у повне господарське відання КП «Житло-сервіс» від 16 серпня 2000 року.

Будинок введений в експлуатацію, що підтверджується Актом приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта.

Згідно рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 14 квітня 2008 року квартира АДРЕСА_1, загальною площею 405,50 кв.м., належала на праві приватної власності ОСОБА_1 (67% частки квартири) та ОСОБА_3 (33 % частки квартири).

Відповідно відповідач є власником квартири, а тому має обов'язок з утримання майна, що йому належить.

Згідно розрахунку заборгованості сума заборгованості за послуги з утримання будинку і прибудинкової території (експлуатаційні витрати) та комунальні послуги з за період з 01 липня 2012 року по 01 червня 2014 року становить 60 491,38 грн., та складається з: послуг на утримання будинку і прибудинкової території (експлуатаційні витрати) - 29 952,69 грн., послуг з центрального опалення - 30 538,67 грн.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення», які затверджені Постановою кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п. 18 Правил).

За ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість з утримання будинку та прибудинкової території (експлуатаційні витрати) на загальну суму у розмірі 60 491,38 грн.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Статтею 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, 3 % річних за весь час прострочення зі сплати суми боргу у розмірі 60 491,38 грн. становить 3 475,35 грн.; інфляційне збільшення заборгованості складає 6 495,13 грн.

Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що Відповідач свої зобов'язання з оплати житлово-комунальних послуг не виконав, а отже зобов'язаний повернути Позивачу борг на загальну суму 70 461,87 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені останнім.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 88, 169, 208, 209, 212, 213, 215, 224 -228 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-сервіс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-сервіс" суму заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території (експлуатаційні послуги) у розмірі 70 461,87 грн., що складається з: заборгованості з утримання будинку та прибудинкової території (експлуатаційні витрати) - 60 491,38 грн.; 3 % річних - 3 475,35 грн.; інфляційне збільшення заборгованості - 6 495,13 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-сервіс" витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 075,14 грн.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: