Справа № 161/2408/15-ц
Провадження № 6/161/58/15
У Х В А Л А

05 березня 2015 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

при секретарі Щерблюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку подання Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції (надалі - Перший відділ ДВС Луцького МУЮ) звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження виїзду за межі України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Своє подання мотивує тим, що до Першого відділу ДВС Луцького МУЮ надійшов виконавчий лист №0308/81966 від 03.04.2013р., виданий Луцьким міськрайонним судом Волинської області з метою стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 61243,57грн. боргу.

Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції О.Ю. по даному виконавчому листу відкрито виконавче провадження 12.04.2013р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку надіслано сторонам виконавчого провадження для відому та боржнику для добровільного виконання рішення суду. Рішення суду в добровільному порядку боржником ОСОБА_1 не виконано. Згідно відповідей реєструючих органів майно, на яке можливо звернути стягнення відсутнє, боржник жодних доходів не отримує, відкриті рахунки за останнім не значаться.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами і є обовязковими до виконання на всій території України.

Посилаючись на наведене, просить суд тимчасово обмежити право виїзду за межі України боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Сторони в судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду заяви.

Аналізуючи матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити за безпідставністю.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у Першому відділі державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції перебуває виконавчий лист №0308/81966 від 03.04.2013р., виданий Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 61243,57грн. боргу.

Як встановлено судом, по даному виконавчому листу відкрито виконавче провадження. Станом на день розгляду подання рішення суду в добровільному порядку боржником не виконано, в звязку з чим заборгованість становить 61243,57грн.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження». Зокрема, державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, установлених цим законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

За змістом п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобовязань.

Частиною 4 вказаної статті Закону передбачено, що паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено в випадках, передбачених п.п. 1-9 ч. 1 цієї статті. Тимчасове затримання або вилучення паспорта в таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Згідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України Про виконавче провадження, ч.1 ст. 377-1 ЦПК України, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ч.2 ст.11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

В матеріалах подання відсутні докази на підтвердження тих обставин, що державний виконавець здійснив всі необхідні заходи для своєчасного і повного виконання рішення суду.

Зокрема, на час розгляду подання державним виконавцем не встановлено в повній мірі коло належного боржнику майна, не вирішено питання про порядок виконання виконавчого листа.

Як вбачається з акту державного виконавця від 04 лютого 2015 року, боржник не відмовляється сплачувати борг. Останній зобовязується сплачувати борг частинами, оскільки у нього немає постійного місця роботи. (а.с.5)

Отже, будь-які належні та допустимі докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 умисно ухиляється від виконання обовязку сплатити заборгованість, відсутні.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Із змісту вимог ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, п.18 ч.3 ст.12 Закону України Про виконавче провадження, ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України, і вїзду в Україну громадян України, в їх системному звязку, вбачається, що право ОСОБА_1 на свободу пересування може бути обмежено лише у виключних випадках, у звязку з навмисними діями останнього, що спрямовані на ухилення від виконання обовязків по виконанню рішення суду.

Державним виконавцем у відповідності до ст. 11 Закону України Про виконавче провадження не використано надані йому права у точній відповідності із Законом та допущено порушення прав та законних інтересів боржника, не надано доказів на підтвердження обставин умисного ухилення боржника від виконання рішення суду та його намір вибути за межі України з метою невиконання рішень суду, а тому суд приходить до висновку, що зазначене подання є передчасним і в його задоволенні слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 119, 210-215, 377-1 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, ст. 313 Цивільного кодексу України, ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України, і вїзду в Україну громадян України, ст.11 Закону України Про виконавче провадження, суд

у х в а л и в :

В задоволенні подання державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Івасюта Л.В.