АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

№ 756/3071/14
№ апеляційного провадження:22-796/1476/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Яценко Н.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

4 лютого 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Кравець В.А., Шиманського В.Й.,

при секретарі - Круглику В.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», третя особа: Центральний відділ Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову, вважаючи що судом порушено норм матеріального та процесуального права.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча були повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ст. 305 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе слухати справу у відсутність осіб, які не з'явилися.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що у липні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що 05 травня 2010 року Шевченківським районним судом м. Києва видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 на користь ВАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 25 619,85 грн., а також судові витрати на загальну суму 158,10 грн. 24 вересня 2010 року позивачу направлено повідомлення від Банку про необхідність погасити заборгованість у поточному місяці. Зазначив, що про наявність судового наказу йому не було відомо. Крім того, у вказаному листі було зазначено про право Банку за заявою кредитора зняти штрафні санкції за весь період простроченої заборгованості. 29 вересня 2010 року позивачем сплачено заборгованість у розмірі 8 000 грн., а також 158,10 грн., та оформлено заяву з проханням вирішити питання щодо зняття нарахованих штрафних санкцій. Не зважаючи на те, що позивачем було погашено кредитну заборгованість у розмірі 8 000 грн., а також суму судових витрат за розгляд заяви про видачу судового наказу у розмірі 158,10 грн., у квітні 2014 року ОСОБА_3 отримав постанову Центрального відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження з виконання судового наказу № 2н-1426/10, виданого 14 лютого 2011 року про стягнення боргу в розмірі 25 777,95 грн. Враховуючи викладене, просив суд стягнути на його користь 8 158,10 грн. або зменшити суму заборгованості ОСОБА_3 перед ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк", що підлягає стягненню по виконавчому провадженню Центральним відділом Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, а також стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, 05 травня 2010 року Шевченківським районним судом м. Києва видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 на користь Відкритого акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 25 619,85 грн., а також судові витрати на загальну суму 158,10 грн.

24 вересня 2010 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» направило позивачу повідомлення з вимогою погасити заборгованість за кредитом в п'ятиденний строк.

29 вересня 2010 року ОСОБА_3 перерахував на рахунок Банку 8 000 грн. у якості погашення заборгованості по кредиту, що підтверджується квитанцією № 1829435 від 29 вересня 2010 року.

Крім того, як убачається із квитанції № ПН1339 від 29 вересня 2010 року, позивачем було перераховано на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» суму грошових коштів у розмірі 158,10 грн.

За ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що чинним законодавством України не передбачено захисту права шляхом зменшення суми заборгованості, стягнутої за рішенням суду.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що судом першої інстанції залишено поза увагою вимогу позовної заяви щодо стягнення з відповідача суми 8 158,10 грн., оскільки як вбачається з рішення суду, судом розглянуті вимоги та надана оцінка доказам, наявним в матеріалах справи. Крім того, сума сплачена ОСОБА_3 у розмірі 8 158,10 не може бути стягнута з відповідача, оскільки була сплачена позивачем у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Також колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що судом першої інстанції не враховано, що чинним законодавством не передбачено подвійне стягнення тієї ж самої суми за кредитним договором, оскільки позивач не позбавлений права звернутися до Центрального відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції із заявою про зарахування сплачених ним коштів у рахунок погашення заборгованості по кредитному договору надавши ДВС документи, що підтверджують оплату заборгованості у розмірі 8000 грн. та 158, 10 грн.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують та не впливають на їх правильність.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді