233 № 233/1123/15-ц
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
16 червня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В. , при секретарі Радченко Н.А., за участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд малолітньої дитини за кордон,
Звернувшись до суду з позовом та уточнивши заявлені позовні вимоги, ОСОБА_1 просить надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України до Автономної Республіки Крим та Російської Федерації неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у супроводі матері, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди та супроводу батька дитини, на термін з набрання рішенням суду законної сили до 13.04.2016 року, посилаючись на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 25.02.2005 року по грудень 2011 року. Від шлюбу мають малолітню дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час малолітня ОСОБА_3 мешкає з нею та перебуває на її утриманні. Вона належним чином, як мати, піклується про здоровя, фізичний розвиток, духовний та моральний стан дитини.
Оскільки її малолітня дитина ОСОБА_3 за станом здоровя потребує періодичного відвідування морського узбережжя, вона має намір виїхати за межі України до зазначених міст для оздоровлення дитини.
Відповідно до п.4 постанови КМУ від 27.01.1995 року «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, можливий у супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою.
Враховуючи, що місце перебування відповідача їй невідомо, вона не має можливості отримати його дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України, а тому змушена звернутись до суду з відповідним позовом.
Згідно п.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала повністю з підстав, наведених у позовній заяві, просила позов задовольнити у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2, будучи згідно ч.3 ст. 76 ЦПК України належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, тому суд, на підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення).
Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 25 лютого 2005 року (а.с.4). Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду від 11 квітня 2013 року шлюб між сторонами у справі розірвано, рішення суду набрало чинності 23.04.2013 року (а.с.6).
Від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).
Малолітня ОСОБА_3 проживає разом з матірю за адресою: м. Костянтинівка, вул. Первомайська, 84, що підтверджується довідкою КП «Служба єдиного замовника» від 04.06.2015 року № 1498.
Позивач матеріально утримує та належним чином піклується про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Малолітня ОСОБА_3 перебуває на диспансерному обліку у Амбулаторії № 3 КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Костянтинівської міської ради з діагнозом анемія легкого ступеню, часто тривало хворіюча та потребує оздоровлення (а.с.39)
Стаття 33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Стаття 313 ЦК України передбачає, що особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХП, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України».
У відповідності до положень ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.
Правила перетинання держаного кордону громадянами України, затверджені постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57 зі змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, як не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі предявлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.
Позивач має намір забезпечити відпочинок та оздоровлення дочки на території Автономної Республіки Крим та Російської Федерації. Проте, у звязку з відсутністю інформації про місце перебування відповідача, позивач не може отримати його згоду на виїзд малолітньої дитини за кордон.
Беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд малолітньої ОСОБА_3 за межі України для тимчасового перебування, а також враховуючи те, що тимчасовий виїзд малолітньої дитини разом з матірю за кордон на відпочинок та оздоровлення відповідає інтересам дитини, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог ОСОБА_1
На підставі ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в України громадян України», постанови КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», керуючись ст.ст. 209, 214-215,226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд малолітньої дитини за кордон задовольнити у повному обсязі.
Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України до Автономної Республіки Крим та Російської Федерації малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на термін з дня набрання рішенням суду законної сили до 13 квітня 2016 року.
Встановити строк для ознайомлення сторін з повним рішенням 19 червня 2015 року, відклавши до цього строку складання повного рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто Костянтинівським міськрайонний судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: О.В. Каліуш