Справа № 746/436/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2015 р.

Срібнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Ходіч В.М.,

при секретарі - Близнюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Срібне у приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -

в с т а н о в и в :

26 серпня 2014 року позивач звернувся до суду з цим позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу від 21.03.1997 року йому належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розміщений в АДРЕСА_1. З 5 вересня 2001 року по 21 серпня 2013 року в даному житловому будинку проживала його співмешканка ОСОБА_2, за вказаною адресою вона була і зареєстрована. Оскільки відповідач не проживає в належному йому житловому будинку більше одного року і між ними відсутня будь-яка домовленість щодо користування цим житлом, а ОСОБА_2 не бажає добровільно знятися з реєстрації, що створює для нього перешкоди в користуванні та розпорядженні своєю власністю, тому він просить визнати її такою, що втратила право користування житловим будинком.

У судове засідання позивач не з»явився, але у своїй заяві просить справу розглянути без його участі та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з»явилася, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та просить відмовити в задоволенні позову з посиланням на те, що в будинок вона вселилася і зареєструвалася за вказаною адресою зі згоди позивача як член сім»ї, значну частину життя вона прожила у цьому будинку, де постійно приймала участь у його поліпшенні.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено судом, позивач з 21 березня 1997 року має на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1, відповідно до договору купівлі-продажу будинку. З його згоди в будинку позивача була прописана (зареєстрована) з 05 вересня 2001 року ОСОБА_2 як член сім»ї, співмешканка позивача, але з 21 серпня 2013 року відповідач вибула на постійне місце проживання в інший житловий будинок і більше одного року відповідач не проживала у будинку ОСОБА_1 та не виписується з його будинку без поважної причини.

Ухвалою Срібнянського районного суду Чернігівської області від 14.10.2014 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом було зупинено до вирішення в порядку цивільного судочинства справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім»єю та визнання спільною сумісною власністю спірного домоволодіння, а відповідно до ухвали Срібнянського районного суду Чернігівської області від 28.01.2015 року провадження по даній справі відновлено.

Рішенням Срібнянського районного суду Чернігівської області від 29.12.2014 року ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні позову до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім»єю, визнання домоволодіння спільною сумісною власністю та права власності на 1/2 його частину. Рішення суду набрало законної сили 26.01.2015 року.

Згідно ст.405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до чинного житлового законодавства громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку) користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Таким чином, враховуючи, що відповідач більше одного року проживає за іншою адресою, ніяких стосунків з позивачем не підтримує, хоча й залишилася прописаною в його будинку, що перешкоджає йому у користуванні і розпорядженні своєю власністю, тому її слід визнати такою, що втратила право користування житловим будинком позивача, а щодо спору між сторонами з приводу права власності на вищевказане будинковолодіння то рішенням суду ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні позову, яке набрало законної сили.

Оскільки позов задовольняється, то судові витрати підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача.

Керуючись ст.ст.317, 319, 321, 325, 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст.150, 156, 167 ЖК України, ст.ст.88, 174, 197, 208, 213-215, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 на праві власності.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. у повернення судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Суддя: _________________