Номер провадження 2/756/473/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року Оболонський районний суд м.Києва у складі:

головуючого - судді Кричиної А.В.

при секретарі Ганзюку Є.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, третя особа - ОСОБА_2, про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В :

До суду звернулась позивачка з зазначеним позовом до відповідача, згідно якого просила суд зняти арешт всього майна, що належить ОСОБА_3 на праві приватної власності, який накладений відповідно до постанови ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві АК 288617, 353/9 від 11.02.2008 року. Свої вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її син ОСОБА_3, якому на праві спільної сумісної власності належить 1/5 частина квартири АДРЕСА_1. Позивачка є спадкоємницею померлого, для прийняття спадщини звернулась до нотаріальної контори. Однак, у видачі відповідного свідоцтва їй було відмовлено, оскільки на спадкове майно накладено арешт на підставі вищезазначеної постанови ВДВС при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-2434 виданого 24.05.2002 року Оболонським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно. 11.04.2008 року ВДВС Оболонського району м. Києва винесено постанову про закінчення вказаного виконавчого провадження, однак не вирішено питання про зняття арешту з майна. На звернення позивачки, листом відповідача від 09.09.2014 року їй було повідомлено, що на даний час виконавчого провадження щодо ОСОБА_3 на виконанні не перебуває, у знятті арешту їй відмовлено.

Ухвалою суду від 11.12.2014 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати до участі у справі залучено в якості третьої особи ОСОБА_2, яка є стягувачкою по виконавчому листі № 2-2434 виданого 24.05.2002 року Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, та рішення по даній справі може вплинути на її права та обов'язки. (а.с. 35).

В судовому засіданні позивачка обґрунтування позову та свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. При цьому зазначила, що дочка померлого на утримання якої стягувались аліменти також є спадкоємницею ОСОБА_3

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, будь-яких заяв, заперечень, клопотань суду не надав, у зв'язку з чим, суд визнає його неявку без поважних причин, та вважає можливим розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Третя особа ОСОБА_2 в суді проти задоволення позову заперечувала, при цьому зазначила, що на теперішній час по зазначеному виконавчому листі існує борг 60347,29 грн., а виконавче провадження закрито не у зв'язку з виконанням рішення суду, а у зв'язку зі смертю боржника.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Як вбачається з копії постанови ВП № 19611070 від 30.05.2014 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-2434 виданого 24.05.2002 року Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів закінчено у зв'язку із смертю боржника.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах № 305 від 05.06.2014 року станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 року заборгованість становить 60347,29 грн. (а.с.30).

Згідно ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» у разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника.

Згідно ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно ч. 1 ст. 50 зазначеного Закону у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення.

Позивачка не є стороною виконавчого провадження, майно на яке накладено арешт на теперішній час їй не належить, скасування арешту може утруднити, або зробити неможливим виконання рішення суду. На теперішній час суд не знаходить правових підстав для задоволення вимог позивачки, оскільки сплата зазначеного боргу може бути проведена спадкоємцями померлого в межах отриманого у спадок майна.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213-214, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 про зняття арешту з майна відмовити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу може бути подано до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом м.Києва.

Суддя: