СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 2-п/759/128/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Зайця Т.О. при секретарі Ковтун М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення суду від 13.02.2014 року у цивільній справі ун. №759/17296/13-ц пр. №2/759/703/14 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 13.02.2014 року визнано ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_1, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 47 - 48).

29.04.2015 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду, просили переглянути і скасувати заочне рішення суду від 13.02.2014 року, призначити справу до розгляду в загальному порядку. Вимоги заяви обґрунтовані тим, що відповідачі постійно проживали за своїм місцем реєстрації у квартирі АДРЕСА_1, житлове приміщення не залишали понад 6 міс. Через неприязні стосунки з позивачем та третьою особою, ОСОБА_1 в теплий період часу навідувалась до свого дачного будинку, який знаходиться в Київській обл., ОСОБА_3 періодично проживає то за місцем реєстрації то за іншою адресою, ОСОБА_2 постійно проживає за місцем реєстрації. Наведені обставини підтверджуються тим, що в житловому приміщенні заявники займають окрему кімнату, де знаходяться їхні особисті речі. При купівлі речей побутового характеру, заявники здійснювали їхню доставку за місцем реєстрації, при оформленні кредитного договору, місцем проживання ОСОБА_5 зазначила АДРЕСА_1. В медичних документах, свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, екзаменаційною карткою водія та ін. документах ОСОБА_2 зазначена адреса його реєстрації. ОСОБА_2 двічі викликав працівників міліції за адресою проживання - у 2011 та 31.05.2015 року. До суду відповідачі не з'являлися, оскільки не повідомлялися в установленому законом порядку, повістку про виклик до суду не отримували.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 08.06.2015 року заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення суду від 13.02.2014 року повернуто заявнику (а. с. 101). Ухвалою апеляційного суду від 13.08.2015 року (а. с. 130 - 132) ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 08.06.2015 року скасовано, передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції. Справу передано судді 31.08.2015 року.

Заявники та їх представник в судовому засіданні підтримали вимоги заяви, посилаючись на обставини, викладені в заяві.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України та пункту 30 Постанови пленуму Верховного суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об'єктивно перешкоджають явці відповідача до судового засідання. Такі обставини повинні бути підтверджені відповідними доказами. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки до суду.

В силу процесуального законодавства, для скасування заочного рішення необхідно одночасне існування таких обставин: 1) поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення; 2) неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання; 3) аргументи відповідача щодо обставин справи повинні впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Заявники посилаються на неналежне повідомлення про дату та час судового засідання, а також те, що ніколи не були відсутні за місцем реєстрації понад 6 міс.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачам на адресу реєстрації - АДРЕСА_1, надсилались повістки про виклик до суду. Конверти повертались за закінчення терміну зберігання (а. с. 31 - 36, 50 - 53). Провадження у справі відкрито 09.12.2013 року (а. с. 23 - ухвала суду), рішення ухвалено 13.02.2014 року, тобто справа на розгляді у суді перебувала понад 2 міс. Заявники зазначають, що вони ніколи не були відсутні за адресою реєстрації понад 6 міс., а тому заявники повинні були і могли з'явитись до поштового відділення для отримання повістки про виклик до суду, надання пояснень в судовому засіданні. Відомості про те, що відповідачі постійно проживали за адресою реєстрації не підтверджені належними доказами.

Пояснення свідків, які можуть бути надані в даній справі, необхідно оцінювати в сукупності з іншими доказами, проте, відповідачами не надано жодного письмового доказу свого проживання у спірній квартирі, починаючи з 2007 року. Надані докази свідчать про можливе їх проживання в квартирі до 2007 року, проте письмові (речові) докази проживання в квартирі, оплати витрат на утримання квартири після 2007 року відсутні.

Враховуючи наведене, відсутні підстави для скасування заочного рішення суду

Керуючись ст. ст. 208-209, 231 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Залишити без задоволення заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення суду від 13.02.2014 року у цивільній справі ун. №759/17296/13-ц пр. №2/759/703/14.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: Т.О. ЗАЄЦЬ