Справа №482/212/15-ц 18.03.2015 18.03.2015 18.03.2015
Провадження №22-ц/784/846/15 Суддя суду 1-ї інстанції - Гажа О.П.
Доповідач апеляційного суду - Локтіонова О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Локтіонової О.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання - Романенко Ю.О.,

за участі:

боржниці - ОСОБА_3,

представника ВДВС - Волошиної В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

Відділу державної виконавчої служби

Новоодеського районного управління юстиції Миколаївської області

на ухвалу Новоодеського районного суду Миколаївської області

від 19 лютого 2015 року, постановлену

за скаргою

ОСОБА_3 на постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Новоодеського районного управління юстиції Миколаївської області (далі - ВДВС Новоодеського РУЮ) про арешт коштів боржника,

В С Т А Н О В И Л А:

10 лютого 2015 р. ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою на постанову державного виконавця ВДВС Новоодеського РУЮ Волошиної В.О. від 14 січня 2015 року про арешт коштів на рахунках скаржниці у ПАТ "Райффайзен банк Аваль".

ОСОБА_3 вказувала, що рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 19 червня 2014 року з неї на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" було стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 17 575 грн.09 коп. та судовий збір у сумі 243 грн.60 коп.

Скаржниця зазначала, що 5 лютого 2015 року при зверненні до ВДВС Новоодеського РУЮ їй стало відомо, що державним виконавцем було прийнято постанову про накладення арешту на її банківські рахунки у ПАТ "Райффайзен банк Аваль", зокрема і на картковий рахунок для отримання заробітної плати.

ОСОБА_3 вказувала, що на підставі постанови державного виконавця ВДВС Новоодеського РУЮ від 04 грудня 2014 року з її заробітної плати щомісячно утримується 20% від суми залишеної після утримання податків для погашення заборгованості перед ПАТ КБ «Приватбанк».

Посилаючись на зазначене, скаржниця вважала, що оскаржувана постанова є неправомірною, оскільки позбавляє її права на отримання заробітної плати.

Заперечуючи проти скарги, ВДВС Новоодеського РУЮ вказував, що державний виконавець, виносячи оскаржувану постанову, діяв в межах його прав, визначених Законом України "Про виконавче провадження", а тому просив відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3

Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 19 лютого 2015 року скаргу ОСОБА_3 задоволено. Визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця ВДВС Новоодеського РУЮ Волошиної В.О. від 14 січня 2015 року про арешт коштів боржника на рахунку в ПАТ "Райффайзен банк Аваль".

ВДВС Новоодеського РУЮ подав на зазначену ухвалу апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив її скасувати та постановити нову - про відмову у задоволенні скарги.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_3, районний суд виходив з того, що оскаржувана постанова державного виконавця порушує права скаржниці, а тому підлягає скасуванню.

Проте з таким висновком суду у повній мірі не можна погодитися з огляду на таке.

За змістом ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема, вправі накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах.

Відповідно до статті 32 даного Закону заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають у інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату, доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Згідно з ч.4 ст.52 Закону України "Про виконавче провадження", на кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

Відповідно до положень ст.ст.68, 70 цього Закону, стягнення на заробітну плату боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати. За іншими виконавчими документами державний виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника за письмовою заявою стягувача. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника державний виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю за місцем отримання боржником відповідних доходів. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: 1) у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, відшкодування шкоди у зв'язку із втратою годувальника та збитків чи шкоди, заподіяних злочином, - п'ятдесят відсотків; 2) за всіма іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - двадцять відсотків.

З матеріалів справи вбачається, що 19 червня 2014 року рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" було стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 17 575 грн.09 коп. та судовий збір у сумі 243 грн.60 коп. (а.с.2-3).

22 жовтня 2014 року постановою державного виконавця ВДВС Новоодеського РУЮ Волошиною В.О. було відкрито виконавче провадження №45143794 про примусове виконання даного рішення (а.а.16).

Постановою того ж державного виконавця від 04 грудня 2014 року звернуто стягнення на заробітну плату ОСОБА_3 та визначено проведення щомісячного утримання з усіх видів її заробітку в розмірі 20% із суми залишеної після утримання податків до повного погашення заборгованості (а.с.19).

14 січня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів ОСОБА_3, що містяться на її рахунках, відкритих у публічному акціонерному товаристві "Райффайзен банк Аваль". (а.с.21)

З довідок ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" вбачається, що на ім'я ОСОБА_3 в банку відкрито картковий рахунок для отримання заробітної плати НОМЕР_1, на який і було накладено арешт (а.с.22, 24).

Відповідно до положень ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що права заявника оскаржуваною постановою були порушені частково, а саме в частині накладення арешту на картковий рахунок боржниці для отримання заробітної плати. Наявність арешту даного рахунку фактично позбавляє боржника щомісячного отримання заробітної плати, що є неприпустимим.

Однак, накладення арешту на інші можливі рахунки ОСОБА_3 у ПАТ «Райффайзен банк Аваль» є правомірним, так як арешт відповідно до ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» поширюється також на кошти на рахунках, які можуть бути відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

За такого, оскаржувана ухвала суду в частині вирішення вимоги ОСОБА_3 про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця підлягає зміні. Дана вимога скаржниці підлягає частковому задоволенню, а саме в частині визнання неправомірною оскаржуваної постанови в частині накладення арешту на картковий рахунок заявниці для отримання заробітної плати НОМЕР_1, відкритий у ПАТ «Райффайзен банк Аваль».

Оскільки відповідно до ст.83 Закону України «Про виконавче провадження» скасовувати постанову державного виконавця має право начальник відділу, то колегія суддів вважає, що саме на нього треба покласти обов'язок скасувати оскаржувану постанову в вищенаведеній частині.

Ухвалу суду в частині розподілу судових витрат підлягає залишенню без змін, оскільки є законною та обґрунтованою.

Керуючись статтями 303, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Новоодеського районного управління юстиції в Миколаївській області задовольнити частково.

Ухвалу Новоодеського районного суду Миколаївської області від 19 лютого 2015 року в частині вирішення вимоги ОСОБА_3 про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця змінити.

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_3 від 14 січня 2015 року, винесену державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Новоодеського районного управління юстиції Миколаївської області Волошиною В.О., по виконавчому провадженню №45143794, визнати неправомірною в частині накладення арешту на картковий рахунок ОСОБА_3 для отримання заробітної плати НОМЕР_1, відкритий у ПАТ «Райффайзен банк Аваль».

Зобов'язати начальника відділу державної виконавчої служби Новоодеського районного управління юстиції Миколаївської області скасувати постанову державного виконавця даного відділу Волошиної В.О. від 14 січня 2015 року в частині накладення арешту на картковий рахунок ОСОБА_3 для отримання заробітної плати НОМЕР_1, відкритий у ПАТ «Райффайзен банк Аваль».

Ухвалу суду в частині розподілу судових витрат залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді