Справа № 734/2008/14 Провадження № 22-ц/795/486/2015 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Анохін А. М. Доповідач - Страшний М. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіСтрашного М.М.
суддів:Литвиненко І.В., Шарапової О.Л.,
при секретарі:Нечасному О.Л.
за участю:позивача ОСОБА_5, її представника ОСОБА_6, представника відповідача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_8 на рішення Козелецького районного суду від 15 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

Рішенням Козелецького районного суду від 15 січня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_8 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить скасувати дане рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Апелянт наполягає на тому, що вона є власником спірного будинку, відповідач не проживає в ньому більше 20 років. Докази перешкоджання відповідачу у користування будинком відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було доведено підстав для визнання відповідача, яка є членом сім'ї власника житла, такою, що втратила право користування житловим будинком, а саме, що відповідач понад один рік відсутня в спірному будинку. Також суд зазначив, що відповідач не є наймачем спірного будинку, а тому правова підстава позову, викладена в ст. 71 ЖК України, не може бути застосована.

Зазначені висновки суду грунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

По справі встановлено, що житловий будинок по АДРЕСА_1 згідно договору дарування від 06 березня 2014 року належить на праві приватної власності ОСОБА_8, в якому на даний час також зареєстрована відповідач ОСОБА_9 (а.с.6-7, 14-15).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_8 просила визнати ОСОБА_9 такою, що втратила право користування зазначеним житловим будинком, посилаючись на ст.ст. 71, 72 ЖК України та ст. 405 ЦК України. Позивач обгрунтовувала свій позов тим, що відповідач прописана в будинку, проте з 1994 року там не проживає, участі у витратах по утриманню будинку не приймає, має інше постійне місце проживання. Питання про захист порушеного права власності позивачем ОСОБА_8 не ставилось.

Суд першої інстанції обгрунтовано зазначив, що норми ст.ст. 71, 72 ЖК України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, враховуючи, що спірний житловий будинок перебуває у приватній власності позивача ОСОБА_8

Не можуть бути застосовані при вирішенні спору положення ч. 2 ст. 405 ЦК України, згідно з якою члени сім'ї власника втрачають право користування житлом у разі їх відсутності у ньому без поважних причин понад один рік, проте відповідач ОСОБА_9 не є членом сім'ї ОСОБА_8

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 відхилити.

Рішення Козелецького районного суду від 15 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: