У Х В А Л А

Іменем України

18 червня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого Бондаренко Ю.О.,

суддів Куцин М.М., Павліченко С.В.,

при секретарі Чейпеш С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

ТОВ І.Т.В. Сервіс Плюс звернулося з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору укладеним на підставі нормативного акту обовязкової дії та стягнення суми заборгованості за надані послуги.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_2 є власником кв. №93 в житловому будинку №7 по вул. П.Набережна в м.Мукачево та користується послугами з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, тому відповідно до ст.1 ЗУ Про житлово-комунальні послуги є споживачем послуг, які їй надаються.

Згідно рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради Про визначення виконавців послуг від 23.10.2012 року №261, та рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 29.01.2013 року №19 - ТОВ І.Т.В. Сервіс Плюс з 01.12.2012 року визнано виконавцем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій. На підставі акту прийому передавання будинок №7 по вул.П.Набережна, м.Мукачево переданий в управління та обслуговування ТОВ І.Т.В. Сервіс Плюс.

Позивачем було здійснено всі дії спрямовані на фактичне укладення договору, а саме: здійснення публікації договору на офіційному сайті товариства; неодноразове надсилання на адресу відповідача пропозицій про укладення договору; відсутність претензій з боку відповідача щодо якості наданих послуг.

Сторони тривалий час виконують дії, спрямовані на фактичне надання та споживання вищевказаних послуг, тому на думку позивача є доведеними обставини, які свідчать про наявність між сторонами договірних відносин з приводу надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Таким чином, представник позивача просив визнати договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на основі типового договору між ТОВ І.Т.В. Сервіс Плюс та ОСОБА_2 укладеним з 01.12.2012 року та просить стягнути з відповідача суму заборгованості за надані послуги за період з 01.12.2012 року по серпень 2014 року в сумі 955,48 гривень та витрати по оплаті судового збору.

10.02.2015 року представник позивача збільшив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 1 285,82 гривень (а.с.95).

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 березня 2015 року позов задоволено частково, визнано договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на основі типового договору між Товариством з обмеженою відповідальністю І.Т.В. Сервіс Плюс та ОСОБА_2, укладеним з 01.12.2012 року. Стягнуто з ОСОБА_2, на користь ТОВ І.Т.В. Сервіс Плюс, заборгованість за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 1 285 гривень 82 копійки., та сплачений судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок. У задоволенні вимог про стягнення витрат, пов'язаних із надання правової допомоги - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2, оскаржила його в апеляційному порядку, порушивши питання про скасування рішення Мукачівського мськрайонного суду, як безпідставного та необґрунтованого та ухвалення нового рішення про закриття провадження у справі. Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 02 липня 2014 року, яке залишено в силі ухвалою апеляційного суду Закарпатської області зобов'язано позивача припинити нарахування квартирної плати та виключити з електронного обліку дані по нарахуванню комунальних послуг ОСОБА_2 Також за твердженням апелянта позивач не надавав їх ніяких послуг, вона сама за свій рахунок утримує власну квартиру в належному санітарно-технічному стані. Також апелянт вказує,що сторони є вільними в укладенні договорів а відсутність договору не породжує прав та обовязків.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав позовні вимоги з підстав зазначених в апеляційній скарзі.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечили щодо задоволення апеляційної скарги , зазначивши, що часткові комунальні послуги надавались однак не в повній мірі, крім того згідно рішення суду відповідачка звільнена від сплати комунальних послуг та квартплати.

Заслухавши сторони, суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується апеляційна скарга, обєктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог частини 1 статті 303 Цивільного процесуального кодексу України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що рішеннями виконавчого комітету Мукачівської міської ради Про затвердження наслідків конкурсу з визначення виконавців послуг з управління будинками від 23.12.2012 року №261 (а.с.62) та Про погодження виконавця послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом, групою будинків; утримання житлових будинків і прибудинкових територій від 29.01.2013 року №19 (а.с.63) ТОВ І.Т.В. Сервіс Плюс визначено виконавцем відповідних послуг. Будинок №7 по вул. П.Набережна у м.Мукачево в якому проживає відповідач, віднесено до переліку будинків, стосовно яких позивач здійснює послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, що підтверджується актом прийняття-передачі об'єкта в управління з управління (а.с.64-67).

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги в частині визнання договору укладеним виходив з того, що уразі відмови споживача від укладення типового договору, виконавець послуг вправі звернутись до суду за захистом свого права, яке підлягає захисту судом на підставі п. 1 ч. 2 ст. 6 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обовязкової дії.

З наведеним висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційного суду, так-як він узгоджується з вимогами ч. 3 ст. 6, ст. ст. 627, 630 ЦК України та ст. ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та правовою позицією Верховного суду України у справі 6-110 цс 12.

З нарядів складених у жовтні 2013 року, квітні та листопаді 2014 року вбачається, що на замовлення ТОВ "І.Т.В. Сервіс Плюс" Мукачівською міськрайонною філією Державної установи "Закарпатський обласний Лабораторний центр Держсанепідслужби України" в будинку №7 по вул. П.Набережна проводились дератизаційні роботи (а.с. 106,110-112).

Також ТОВ "І.Т.В. Сервіс Плюс" проведено виконання робіт в будинку №7 по вул. П.Набережна, що підтверджується нарядами - завданнями від 01.10.2013 року, 19.10.2013 року, 22.10.2013 року, 27.10.2013 року, 29.10.2013 року, 30.10.2013 року, 30.10.2013 року, 21.09.2013 року, 18.09.2013 року, 19.09.2013 року, 28.02.2013 року, 21.02.2013 року, 02.03.2013 року, 05.03.2013 року, 05.03.2013 року, 13.03.2013 року, 02.04.2013, 03.04.2013 року, 20.04.2013 року, 25.04.2013 року, 27.04.2013 року, 07.05.2013 року, 23.05.2013 року, 24.05.2013 року, 11.06.2013 року, 31.07.2014 року, 03.06.2014 року, 06.06.2014, 14.06.2014 року, 18.06.2014 року, 13.11.2014 року, 04.11.2014 року, 19.08.2014 року, 15.08.2014, 13.08.2014 року.

Згідно актів складених у жовтні 2014 року за №612, за №7 у січні 2013 року, №233 у липні 2013 року та №416 у квітні 2014 року, в квартирах 1-100 в будинку №7 по вул. П.Набережна проводилась перевірка технічного стану, прочистка димових і вентиляційних каналів з метою визначення їх придатності для відведення продуктів згорання і природної вентиляції при спалюванні.

Відповідно до розшифровок з постачання електроенергії в будинку №7 по вул. П.Набережна здійснювалося освітлення сходових кліток.

Наведені докази підтверджують факт надання житлово-комунальних послуг, та їх вартість.

Відповідно до ст.10 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку.

З врахуванням наведеного суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, визначився з правовідносинами які виникли між сторонами та застосував норми матеріального права.

Твердження апелянта щодо безпідставності вимог в частині визнання договору укладеним не узгоджується як з вимогами ч. 3 ст. 6, ст. ст. 627, 630 ЦК України та ст. ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» так і правовою позицією Верховного суду України у справі 6-110 цс 12.

Що стосується твердження апелянта про ненадання житлово-комунальних послуг позивачем, то воно спростовано матеріалами справи а саме нарядами , актами виконаних робіт, актами приймання - здачі, довідками про вартість виконаних робіт. Будь яких доказів які-б підтвердили ненадання таких послуг або надання не в повній мірі матеріали справи не містять.

Посилання відповідача на те, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 02.07.2014 року, яке залишено без змін ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області від 06.08.2014 року, зобовязано ТОВ І.Т.В. Сервіс Плюс припинити нарахування по квартирній платі та виключити з електронного обліку документів дані по нарахуванню комунальних послуг ОСОБА_2, мешканці квартири АДРЕСА_1 (а.с.29-34), тому справа підлягає закриттю є безпідставним, виходячи з наступного.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 02.07.2014 року між сторонами вирішено спір щодо визнання неправомірним нарахування квартирної плати та комунальних послуг, в свою чергу вимоги за новим позовом стосуються визнання договору укладеним та стягнення заборгованість за надані житлово-комунальні послуги. Крім того рішення Мукачівського міськрайонного суду від 02 липня та ухвала апеляційного суду Закарпатської області від 06 серпня 2014 року, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.05.2015 року скасовані, а справа направлена на новий судовий розгляд.

З огляду на викладене суд першої інстанції ухвалив правильне по суті і законне рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.209, 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: