Справа № 323/2066/15-ц
№ провадження 2/323/815/15
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

23.07.2015 року м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі судді А.А.Шудрик, при секретарі О.Д.Безштанківській, за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в :

03 липня 2015 року до суду з позовом звернулася ОСОБА_1, в якому вказує, що з відповідачем вона розірвала шлюб 26 березня 2009 року, актовий запис №36.

Від шлюбу сторонни по справі мають спільну доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачем, і відповідач не приймає участі у вихованні дитини та утриманні.

Згідно із корінцем медичного висновку №1038 від 12.05.2014 року про дитину інваліда віком до 18 років, видану Оріхівською районною лікарнею ЛКК ОСОБА_3 перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: «обмежений психіатричний розлад особистості».

Згідно посвідчення №238849, яке видане 18.03.2013 року, ОСОБА_3 є дитиною інвалідом до 18 років.

В зв»язку з захворюванням дитина потребує додаткових витрат на диспансерне та стаціонарне лікування на протязі року.

Згідно з вимогами ст.180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно із вимогами ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не булла подана, зобов»язаний братии участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо).

З наведених норм чинного законодавства України про особисті немайнові і майнові права та обов»язки батьків і дітей, випливає наступне. Відповідач зобов»язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття шляхом сплати аліментів на її утримання у розмірі, визначеному судом, нести додаткові витрати на утримання дитини, у зв»язку з її хворобою. Дитина хворіє на хронічне захворювання, перебуває на диспансерному клінічному обліку, а тому потребує постійних витрат на лікування. Відповідач жодної участі у додаткових витратах на лікування дитини, які позивач несе, не бере. З цих підстав позивач вважає за можливе задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача грошових коштів на відшкодування понесених нею додаткових витрат на лікування неповнолітньої дитини.

Згідно ст.180 СК України відповідач зобов»язаний утримувати неповнолітніх дітей. У разі ухилення від цього обов»язку кошти на утримання стягуються в судовому порядку.

Позивач прохає стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму дітей певного віку щомісяця, починаючи з 03 липня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Також стягнути з ОСОБА_2 на свою користь додаткові витрати на утримання доньки у розмірі 900,00 грн. на місяць до досягнення дитиною повноліття, судові витрати покласти на відповідача.

В судовому засіданні Позивач ОСОБА_1 на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог позивача про стягнення з нього аліментів на утримання доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму дітей певного віку щомісяця, починаючи з 03 липня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття не заперечує, однак не згоден сплачувати щомісяця на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання доньки, оскіль він не має такої змоги, а також по справі відсутні докази про те, що позивач несе будь-які додаткові витрати на утримання ОСОБА_3

Суд, заслухавши Позивача, Відповідача, вивчивши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, дійшов до переконання про наявність підстав для часткового задоволення позову з наступних підстав.

Так, сторони по справі перебували у шлюбі, який 26 березня 2009 року розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ЖС №057811. (а.с.4).

Згідно свідоцтва про народження серії І-ЖС №096474 (а.с.3), позивач та відповідач мають спільну дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до посвідчення серії ААБ №238849, виданного Оріхівським УСЗН Запорізької області 18.03.2013 року, ОСОБА_3 є дитиною інвалідом до 18 років та в зв»язку з цим позивач ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2, отримує допомогу. Посвідчення дійсне з 14.05.2012 року по 14.05.2014 року. (а.с.6).

Як вбачається з корінця медичного висновку №1038 від 12.05.2014 року про дитину інваліда віком до 18 років, виданого Оріхівською районною лікарнею ЛКК ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: «обмежений психіатричний розлад особистості».(а.с.5).

У відповідності до довідки №847, виданої Виконавчим комітетом Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області 03 липня 2015 року, донька сторін по справі ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає разом з позивачем ОСОБА_1 за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, с.Преображенка, вул.Підгірна,30 «Г». (а.с.7).

Як вбачається зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

- стан здоровя та матеріальне становище дитини;

- стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів;

- наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини.

З довідки про середню заробітну плату (дохід) відповідача, виданої 22 липня 2015 року №01/03-180 вбачається, що ОСОБА_2 працює в ТОВ «Запорізька Механізована Колона №14» та отримує заробітну плату за відпрацьований час за основним місцем роботи, з якої сплачено страхові внски до Фонду. Так за період роботи з січня 2015 року по червень 2015 рік заробітна плата відповідача склала 7552,58 грн.

В статті 8 Закону України Про охорону дитинства зазначається, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

На підставі ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частина 2 ст.182 СК України передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, при визначенні частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, суд враховує також матеріальне становище дитини, але визначає їх розмір таким чином, щоб це не впливало на стан здоров'я та загальний матеріальний стан відповідача.

При визначенні суми аліментів, що будуть стягуватися, судом враховується те, що відповідач є здоровою людиною, працездатного віку, а тому суд вважає що аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки від усіх доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, є необхідним та достатнім розміром аліментів на утримання доньки.

Відповідно до вимог ч.1 ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, а також той, кому вимогу про стягнення аліментів не було пред'явлено, зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом т.п.).

При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд враховує рівність обов'язку щодо утримання дитини обох батьків, а також розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Також суд бере до уваги отримання позивачем державної соціальної допомоги на утримання дитини-інваліда.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15. 05. 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо.

Розмір додаткових витрат повинен обґрунтовуватися відповідними документами.

При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Позивачем в судовому засіданні не надано розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат, пов'язаних з лікування дитини, ОСОБА_1 зазначила в позові суму додаткових витрат, які необхідно щомісяця стягувати з відповідача в розмірі 900,00 грн, однак в суді ця сума належними доказами підтверджена не була, оскільки не можна встановити, яким саме чином вказаний розмір був обрахований, з чого виходила ОСОБА_1 при обчислюванні щомісячної суми додаткових витрат, тому в цій частині в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову.

Отже, у зв'язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст.11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів обгрунтовані і підлягають частковому задоволенню.

Згідно ст. 367 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць.

Крім того, частиною 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. в державний бюджет Оріхівського району.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 31, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 180, 182, 183,185, 191 СК України, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний № на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму дітей певного віку щомісяця, починаючи з 03 липня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний №, судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. в державний бюджет Оріхівського району, отримувач: УК в Оріхів.р-ні/Оріхів.р-н/22030001, код ЄДРПОУ отримувача: 38025629; банк отримувача: ГУДКСУ у Запорізькій області; МФО банку: 813015; номер рахунку 0211, призначення платежу: судовий збір, 37455335, п.1.1.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя : А.А.Шудрик