Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/282/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Поліщук В. В.
Доповідач Єгорова С. М.
УХВАЛА

Іменем України

04.02.2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі: головуючого судді: Єгорової С.М.

суддів: Дуковського О.Л., Письменного О.Л.

із секретарем: Лазаренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_2 про стягнення коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який представляє інтереси ОСОБА_2, на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» (надалі по тексту ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення сплаченого страхового відшкодування в розмірі 14657,81 грн. та судового збору в сумі 243,60 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 26.05.2014 року о 16-00 год. по вул. Набережне шосе, 25, в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох автомобілів: «ВАЗ» д.н. НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2 та «Шкода» д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4.

Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль «Шкода» д.н. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою ДАІ, страховим актом, розрахунком страхового відшкодування доданими до цієї позовної заяви.

На момент ДТП між ОСОБА_5 та ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 26.10.2013 року № АС/1074814, за яким ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» застрахував цивільну відповідальність перед третіми особами за шкоду під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу «ВАЗ» д.н. НОМЕР_1.

04.07.2014 р. ОСОБА_4 звернувся до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» із заявою на виплату страхового відшкодування в порядку регресу.

На підставі вказаного страхового акта та заяви ОСОБА_4, відповідно до норм ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» було виплачено страхове відшкодування в розмірі 14657,81 грн., що підтверджено платіжним дорученням № 467 від 31.07.2014 року.

Печерським районним судом м. Києва були розглянуті матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли ВДАІ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві. ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди внаслідок порушення Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП України.

Таким чином, особою, відповідальною за завдані потерпілому збитки, у даному випадку є відповідач.

Відповідно до п.п.33.1.4. ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідачем не було повідомлено ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про настання страхового випадку у строки, передбачені ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст. 38 Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.4. статті 33 Закону.

24.09.2014 року ОСОБА_2 було направлено лист № 79 УПСК з вимогою сплатити суму страхового відшкодування. ОСОБА_2 вказаної суми заборгованості не сплатив.

Посилаючись на вказані обставини, ст. 993 ЦК України та ст. 27, 33, 38 Закону України «Про страхування», позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 22.12.2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 14657,81 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, який представляє інтереси ОСОБА_2, ставить питання про скасування судового рішення з підстав неправильного застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову. Зазначає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, у зв'язку із неповним з'ясуванням обставин справи, та не наданням належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам. Так, судом не взято до уваги факт повідомлення ОСОБА_2 про настання страхового випадку ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» у телефонному режимі, що підтверджується роздруківкою телефонної розмови. Стаття 38 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» містить вичерпний перелік підстав, які надають право страховику подати регрес ний позов до водія забезпеченого транспортного засобу.

ОСОБА_2 та його представник - ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило (а.с.82,83).

ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» надіслали клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та заперечення на апеляційну скаргу (а.с.84-87).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши в межах, передбачених ст. 303 ЦПК України, законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 26.05.2014 року о 16-00 год. на м. Київ Набережне шосе 25 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ», д.н. НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2, та автомобіля «Шкода», д.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, що підтверджується копією довідки ВДАІ РУГУ МВС в м. Київ та відомостями №9392050 про ДТП (а.с.5-6).

Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

На момент ДТП між ОСОБА_5 та ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 26.10.2013 року (страховий поліс №АС/1074814), за яким ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» застрахувала цивільну відповідальність перед третіми особами, при використанні транспортного засобу «ВАЗ 2107», д.н. НОМЕР_1, 2004 року випуску (а.с.10, 39-40).

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 23.06.2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП з накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с.7).

04.07.2014 року ОСОБА_4 звернувся до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» із заявою-повідомленням та заявою про страхове відшкодування (а.с.8-9).

Згідно акта виконаних робіт №ТО14-15547 від 21.06.2014 року та страхового акта №34 від 31.07.2014 року страховому відшкодуванню підлягає сума 14657,81 грн. (а.с.16-17).

На підставі вказаних заяв та страхового акта №34 ОСОБА_4, відповідно до норм ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» було виплачено страхове відшкодування в розмірі 14657,81 грн., що підтверджено платіжним дорученням № 467 від 31.07.2014 року (а.с.18)

24.09.2014 року ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на адресу ОСОБА_2 направлено листа № 79 УПСК з вимогою сплатити суму страхового відшкодуванн (а.с.19).

Страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи відповідальність якої застрахована за договором (ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно п.п. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) 33.1.4. невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

На підставі ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди не повідомив страховика про настання ДТП.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що до позивача, який виплатив на користь власника пошкодженого у результаті ДТП транспортного засобу ОСОБА_4 страхове відшкодування, у порядку регресу переходить право вимоги відшкодування сплаченого страхового відшкодування ОСОБА_2 - водієм забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який у порушення умов договору та вищезазначених вимог закону письмово не повідомив страховика ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про дорожньо-транспортну пригоду та не надав документів, на підтвердження законності підстав керування ним забезпеченим транспортним засобом.

Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначені обов'язки учасників дорожньо-транспортної пригоди (стаття 33), а також підстави для звернення страховика з регресним позовом до страхувальника (стаття 38).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач в обґрунтування підстав відмови у задоволенні позову надав суду роздруківку дзвінків за 26.05.2014 року (а.с.50-51).

Відповідачем не надано доказів щодо виконання ним або страхувальником ОСОБА_5 умов договору і вимог закону щодо письмового повідомлення у передбачений триденний строк ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» відповідно до встановленого МТСБУ зразка про ДТП, відомостей про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, та не вказав і не підтвердив документально про поважні причини неможливості виконати зазначений обов"язок.

Повідомлення телефоном, про здійснення якого зазначає ОСОБА_2, не може вважатись достатнім та не свідчить про виконання обов"язку про направлення письмового повідомлення про ДТП .

Закон України № 1961-IV "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" прийнято 1 липня 2004 року Верховною Радою України.

Зазначеним Законом були визначені обов'язки учасників дорожньо-транспортної пригоди (ст. 33), а також підстави для звернення страховика з регресним позовом до страхувальника (ст. 38).

Згідно із підп. 33.1.2. п. 33.1 ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції, чинній до 7 серпня 2011 року) у разі настання дорожньо-транспортної пригоди учасник такої пригоди зобов'язаний вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до абз. "ґ " підп. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції, чинній до 7 серпня 2011 року) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підп. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 цього Закону.

Однак, із внесенням Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування" змін у статтю 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" було розширено перелік обов'язків учасників дорожньо-транспортної пригоди, у зв'язку з чим обов'язок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП був викладений уже в підп. 33.1.4. п. 33.1 ст. 33 Закону № 1961-IV України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Проте, відповідні зміни до абз. "ґ " підп. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів ст. 33 зазначеного Закону щодо строків та умов обов'язкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були.

Однак, виходячи з аналізу ст. ст. 33, 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" слід зазначити, що у зв'язку із внесеними до цього Закону змінами було збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив його про настання ДТП.

Неузгодженість нумерації підп. п. 33.1 ст. 33 та підп. п. 38.1 ст. 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування", не може обмежувати встановлене ст. 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника або водія заюезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про ДТП, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-1 цс 14 від 12 лютого 2014 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для судів.

Судом першої інстанції відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює, враховано викладену у вищезазначеному рішенні Верховного Суду України правову позицію щодо застосування ст.ст. 33, 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який представляє інтереси ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: