РІШЕННЯ

Іменем України

19 січня 2015 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Подорець О.Б.,

за участі секретаря Голубніченко В.О.,

за участі позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення боргу, в обґрунтування позову посилаючись на те, що між ним та відповідачами ОСОБА_3, ОСОБА_2 01 березня 2012 року було укладено договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачам 60 000,00 доларів США, які останні зобов'язалися повернути до 01 лютого 2013 року. Оскільки до теперішнього часу відповідачі грошові кошти не повернули, позивач просив суд стягнути з відповідачів суму боргу в розмірі 900475 грн. 92 коп., 3% річних від суми боргу за весь період позики у розмірі 25015,97 грн.; штрафні санкції у вигляді 3 % річних від суми боргу за весь період прострочення у розмірі 48 995,80 грн. та судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 надав пояснення аналогічні змісту позовних вимог, на задоволенні позову наполягав.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні проти позову не заперечував, визнавши факт укладання договору позики, отримання грошей та не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася, про слухання справи повідомлена належним чином, про причини не явки суд не повідомила. За повідомленням відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 повідомлена про розгляд справи.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Cудом встановлено, що 01 березня 2012 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачами ОСОБА_3, ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач передав відповідачам 60 000,00 доларів США, про що останніми було складено розписку (а.с.6).

Згідно з вимогами ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки судом встановлено, що борг до теперішнього часу не повернуто, з чим погодився й відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні, то позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а саме слід стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму основного боргу по договору позики в розмірі 900 475 грн. 92 коп., 3% річних відповідно до умов договору в сумі 28 584 грн. 00 коп., 3% річних відповідно до Закону в розмірі 53 066 грн. 40 коп., а всього 982 126 грн. 32 коп.

З урахування розгляду справи та відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі по 1827 грн. 00 коп. з кожного.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212, 214, 215, 218, 222 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_3, ІПН невідомий, ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2, суму основного боргу по договору позики в розмірі 900 475 (дев'ятсот тисяч чотириста сімдесят п'ять) грн. 92 коп., 3% річних відповідно до умов договору в сумі 28 584 (двадцять вісім тисяч п'ятсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп., 3% річних відповідно до Закону в розмірі 53 066 (п'ятдесят три тисячі шістдесят шість) грн. 40 коп., а всього 982 126 (дев'ятсот вісімдесят дві тисячі сто двадцять шість) грн. 32 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ІПН невідомий, ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2, судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі по 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. з кожного.

З повним текстом рішення суду сторони можуть ознайомитися 23 січня 2015 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Копію судового рішення із викладом вступної та резолютивної частин видати учасникам процесу негайно після його проголошення.

Суддя О.Б.Подорець