Справа № 456/12/15 Головуючий у 1 інстанції: Гулкевич О.В.
Провадження № 22-ц/783/3368/15 Доповідач в 2-й інстанції: Бермес І. В.
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Бермеса І.В.

суддів: Мусіної Т.Г., Савуляка Р.В.

за участі секретаря: Щербая В.П.

з участю: ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання двох дітей, -

встановила:
В січні 2015 року позивачка звернулась із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання двох дочок аліменти в розмірі в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 січня 2015р., і до досягнення дітьми повноліття.
Зазначала, що відповідач шість років тому залишив сім`ю і відтоді проживає окремо, не допомагає матеріально ні лікувати, ні утримувати дітей, хоч є працездатною, фізично здоровою особою, періодично їздить на заробітки за кордон.
Оскарженим рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 березня 2015 року позов задоволено частково.

Вирішено стягувати щомісячно з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, на користь ОСОБА_1 на утримання дочок ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти в розмірі 1286 (одна тисяча двісті вісімдесят шість) грн., починаючи з 05 січня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 .

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що відповідно до довідки Підгірцівської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат першого третього ступенів зазначено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 є ученицями 5 та 3 класів КЗЛОР Підгірцівська школа-інтернат І-ІІІ ступенів і знаходяться на повному державному забезпеченні. Вважає, що цей письмовий документ спростовує той факт, що позивачка несе повне матеріальне утримання дітей. Зазначає, що останні сім місяців перебував на службі у військовій частині НОМЕР_1 , брав участь у антитерористичній операції та отримував щомісячне грошове утримання складало 2500 грн. Вказує, що після повернення додому не отримує вищезазначеного утримання та крім того, потребує лікування та реабілітації. Також зазначає, що суд вийшов за межі позовних вимог, оскільки позивачка просила стягнути аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача, а суд вирішив стягувати аліменти у твердій грошовій сумі, якщо врахувати грошове забезпечення апелянта складало 2500 грн., а суд стягнув 1286 грн., тобто стягнув більше ? частини його доходу.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини на період перебування дітей на канікулах, коли вони не перебувають на державному забезпеченні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 на заперечення апеляційної скарги, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги та пред`явлених позовних вимог законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду в повній мірі не відповідає.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 22.10.2003р., виданого Підгірцівською сільською радою Стрийського району, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.10.2003р.
Позивачка та відповідач згідно із свідоцтвами про народження серії НОМЕР_3 від 13.10.2004р. та серії НОМЕР_4 від 16.02.2006р., які видані Підгірцівською сільською радою Стрийського району, є батьками ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Діти відповідно до довідки, виданої виконкомом Підгірцівської сільської ради Стрийського району 15.12.2014р. за №1198, зареєстровані та проживають разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: с. Підгірці Стрийського району.
Згідно з довідками, які видані 09.02.2015р. за №52, 53 КЗ ЛОР «Підгірцівська спеціальна загально освітня школа інтернат І-ІІІ ступенів» ОСОБА_4 та ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсно навчаються у зазначеному закладі та знаходяться на повному державному утриманні.
Однак встановлено, що діти знаходяться у школі протягом дня, але ночують вдома.
Задовольняючи позов частково районний суд виходив з того, що сторонами не надано належних та допустимих доказів, які б достовірно підтвердили, що відповідач має на утриманні інших непрацездатних осіб; має постійне місце праці та регулярно отримує заробітну плату.
Однак частково висновки суду не відповідають обставинам справита доказам, що містяться в матеріалах справи.

У відповідності до вимог ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Законом передбачена рівність такого обов`язку у батьків.

Частиною першою ст. 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає.
Встановлено, що між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дитину.
Крім того, відповідачем як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції не надано належних та допустимих доказів добровільного виконання батьківського обов`язку щодо утримання дитини. Тому вимоги про стягнення аліментів обґрунтовані.
При ухваленні рішення суд врахував те, що згідно із ст.181 ч.3, ст.184 ч.1 цього Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід.
В той же час суд не врахував, що позивач просила стягувати аліменти розмірі частини всіх видів заробітку відповідача, а не в твердій грошовій сумі та, що відповідач має регулярний дохід.
Саме від встановлення того має відповідач постійний заробіток, чи він має нерегулярний, мінливий дохід від чого залежить спосіб стягнення аліментів, який буде згідно з ч. 3 ст. 181 СК України в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК).

Встановлено, що останніх сім місяців відповідач перебуває на службі, бере участь у АТО на території Донецької та Луганської областей.

Відповідно до довідки, яка видана командиром військової частини НОМЕР_1 від 22.12.2014 року за №1047 ОСОБА_2 дійсно з 12.10.2014 року по 06.12.2014 року брав участь у проведенні АТО в Донецькій та Луганській областях.
Як вказала представник відповідача щомісячне грошове утримання ОСОБА_2 становить 2500 грн.

Відтак у суду не було підстав прийти до висновку про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1286 грн. щомісячно, а слід було стягувати аліменти розмірі частини всіх видів заробітку відповідача.

Згідно зі ч. 2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

З врахуванням обставин справи судова колегія прийшла до висновку, що з відповідача слід стягувати на утримання двох неповнолітніх дітей аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При таких обставинах рішення суду слід змінити та апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення суду в частині розміру аліментів слід змінити та стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочок ОСОБА_6 та ОСОБА_7 аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 січня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

В решті рішення суд в частині стягнення судових витрат слід залишити без змін.

Керуючись п.3 ч.1ст.307, ч.2 ст.314, ст.316, ст.317 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 березня 2015 року, в частині розміру аліментів, змінити.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 на утримання дочок ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу, починаючи з 05 січня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішення законної сили.

Головуючий: Бермес І.В.
Судді: Мусіна Т.Г.
Савуляк Р.В.