АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №662/460/15-ц Головуючий в І інстанції: Тимченко О.В.
Провадження №22-ц/791/1737/2015 Доповідач: Капітан І.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року червня місяця 17 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Капітан І.А.
Суддів:Колісниченка А.Г.
Вербицької Л.І.
При секретарі:Грицак А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_5 та Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 12 травня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про відшкодування майнової та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що ним у період з 23 березня 2005 року по 13 червня 2007 року до Новотроїцького відділення Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі - Банк) було внесено 7 550,00 грн. з метою вкладення їх на депозитний рахунок. Однак, як виявилося пізніше, працівник Банку ОСОБА_8 грошові кошти на його рахунок не внесла, передала їх у день отримання начальнику відділення Банку ОСОБА_9 і з метою приховування розкрадання коштів підробила депозитний договір шляхом внесення до нього неправдивих відомостей. Зазначені факти встановлені вироком Чаплинського районного суду Херсонської області від 12 березня 2012 року із змінами, внесеними ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 22 липня 2014 року, яким ОСОБА_8 та ОСОБА_9 засуджені за ч.5 ст.191 КК України.

Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 02 жовтня 2014 року на підставі ст.1172 ЦК України стягнуто на його користь із Банку шкоду в сумі 6 500,00 грн. Зазначене рішення Банком виконано 20 лютого 2015 року. Оскільки кошти за час, який минув з моменту викрадення його коштів працівниками Банку до моменту повернення їх Банком, значно знецінились, вважає, що з відповідача має бути стягнуто інфляційні збитки. Крім того, винними діями працівників Банку йому завдана моральна шкода, яка виражалась у душевних стражданнях у зв'язку із втратою свого майна. Посилаючись на наведене ОСОБА_5 просив суд стягнути з відповідача на її користь 7 189,00 грн. на відшкодування майнової шкоди та 15 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 12 травня 2015 року позовні вимоги задоволено частково. Вирішено стягнути з Банку на користь ОСОБА_5 7 189,00 грн. на повне відшкодування завданої майнової шкоди. В задоволенні решти позовних вимог про стягнення моральної шкоди в сумі 15 000,00 грн. відмовлено. Стягнуто з Банку в дохід держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, вважаючи рішення суду першої інстанції в частині відмови йому у стягненні з відповідача моральної шкоди незаконним та необґрунтованим, просить рішення суду в оскаржуваній частині скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В апеляційній скарзі Банк, вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_5 у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В письмових запереченнях Банк, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги ОСОБА_5, просить її відхилити, а рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди залишити без змін..

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Банку підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає відхиленню з наступних підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням суду стягнуто на користь позивача майнову шкоду, даним рішенням визначено особу, відповідальну за завдану шкоду, а повне відшкодування заподіяної злочином майнової шкоди в процесі виконання такого рішення суду є грошовим зобов'язанням, та підставі чого Банк, як суб'єкт відповідальності, повинен в повному обсязі відшкодувати таку шкоду, яка полягає у інфляційних втратах позивача від знецінення грошових коштів за період з 01 квітня 2005 року по 01 лютого 2015 року.

Проте колегія суддів вважає, що такого висновку суд дійшов з порушенням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до положень п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення в зазначеній частині з ухваленням нового рішення в цій частині.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Чаплинського районного суду Херсонської області від 12 березня 2012 року встановлено, що у період з 23 березня 2005 року по 13 червня 2007 року працівник Банку ОСОБА_8 прийняла від ОСОБА_5 7 550,00 грн., про що зробила відмітки в договорі № від 23 березня 2005 року для зарахування на рахунок останнього, але ввірене їй чуже майно - грошові кошти на рахунок не внесла, рахунок фактично не відкрила, а умисно розтратила кошти передавши їх ОСОБА_9 З метою приховування вчиненого розкрадання грошових коштів підробила документ - вищевказаний договір, шляхом внесення в нього завідомо неправдивих відомостей, спричинивши у такий спосіб ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 7 550,00 грн. (а.с.28,52-58).

Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 02 жовтня 2014 року у цивільні справі за позовом ОСОБА_5 до Банку про відшкодування матеріальної шкоди на користь ОСОБА_5 з Банку на підставі ч.1 ст.1172 ЦК України стягнуто суму шкоди в розмірі 6 500,00 грн. (а.с.3-4).

14 січня 2015 року ОСОБА_5 звернувся до Банку з відповідною заявою про добровільне виконання зазначеного рішення суду (а.с.47).

Згідно платіжного доручення №040310/7 від 17 лютого 2015 року Банк перерахував ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 6 500,00 грн. (а.с.48).

Листом Банку від 06 серпня 2007 року повідомлено ОСОБА_5 про те, що робочою комісією Банку розглянуто заяву ОСОБА_5 про переоформлення договору № від 23 березня 2005 року на вклад «Премія для пенсіонерів». Згідно наданого ОСОБА_5 договору на рахунку № обліковуються кошти в сумі 1 000,00 грн., на які у відповідності до умов договору нараховано 216,18 грн. відсотків. Кошти в сумі 6 500,00 грн. на рахунок не надходили. З цим питанням ОСОБА_5 рекомендовано звернутися до органів прокуратури з заявою про розслідування даного факту (а.с,29).

Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, є обов'язковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Із вищезазначеного вбачається, що ОСОБА_5 звертався до працівників Банку з наміром укласти договір по відкриттю нового рахунку, однак сума коштів у розмірі 6 500,00 грн. була викрадена працівниками Банку без відкриття такого рахунку та без оформлення відповідного договору.

Як встановлено рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 02 жовтня 2014 року, Банк повинен нести відповідальність перед ОСОБА_5. у зв'язку із заподіянням йому шкоди внаслідок викрадення працівниками Банку 6 500,00 грн. під час виконання ними своїх обов'язків на підставі ст.1172 ЦК України. Зазначене рішення суду ніким не оскаржено та набрало чинності.

Оскільки із встановлених обставин вбачається, що неповернення Банком позивачу належних йому 6 500,00 грн. сталося внаслідок неправомірних дій працівників Банку, а також - відсутність між сторонами договірних відносин, колегія суддів приходить до висновку, що будь-які зобов'язальні правовідносини, порушення яких мало б своїм наслідком обов'язок Банку по відшкодуванню ОСОБА_5 збитків у вигляді інфляційних сум, між Банком та ОСОБА_5 відсутні, позовні вимоги про їх стягнення є необґрунтованими.

На підставі наведеного колегія суддів вважає за необхідне рішення суду в частині стягнення з Банку на користь ОСОБА_5 в рахунок повного відшкодування завданої майнової шкоди в сумі 7 189,00 грн., а також стягнення з Банку в дохід держави судового збору в розмірі 243,60 грн. скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 про стягнення майнової шкоди відмовити.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що у правовідносинах, при яких застосовується норма статті 1172 ЦК України, відшкодування моральної шкоди не передбачено.

Колегія суддів погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції, який повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі в зазначеній частині. Стаття 1172 ЦК України не передбачає стягнення з роботодавця моральної шкоди за спричинення його працівниками матеріальної шкоди, тому дана норма закону не може застосовуватися при розгляді вимоги позивача щодо стягнення з Банку моральної шкоди. Посилання позивача на застосування ст.1167 ЦК України не може прийматися до уваги, оскільки зазначена стаття передбачає відшкодування моральної шкоди особою, яка її завдала своїми неправомірними діями стосовно фізичної особи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» задовольнити частково.

Рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 12 травня 2015 року в частині задоволення позовних вимог стягнення з Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_5 7 189,00 грн., а також в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в дохід держави судового збору 243,60 грн. скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні вимог ОСОБА_5 про стягнення майнової шкоди відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді