Провадження № 2/638/1131/15
19.03.2015 року Дзержинський районний суд м. Харкова
у складі головуючого судді Хайкіна В.М.
при секретарі Шептуха В.М.
з участю судового розпорядника Зміївської О.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Харківської міської ради, реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції про встановлення права власності на частину житлового будинку та визначення права власності на 22/100 частини будинку в порядку спадкування за законом,-
Позивачі у серпні 2014 року звернулися до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до Харківської міської ради, Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції про встановлення права власності на частину житлового будинку та визнання права власності на 22/100 частини будинку в порядку спадкування за законом.
Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що у 1924 році їхній прабабці, ОСОБА_4 та її чоловіку, ОСОБА_5 була надана земельна ділянка по АДРЕСА_1 для безкоштовного користування під забудову. У 1927 році на зазначеній ділянці вони побудували будинок з надвірними будівлями, які були прийняті до експлуатації в 1929 році, що підтверджується договором про забудування участка землі. Після смерті ОСОБА_4 у 1943 році спадкоємцями на належне їй майно були визнані ОСОБА_6 та ОСОБА_7, згідно заповіту, який залишила прабабка позивачів - ОСОБА_4. ОСОБА_6 прийняла спадщину, мешкала в ній та померла у 1982 році. Після її смерті спадкоємцями 22/100 частин залишились матері позивачів, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 01.07.1983 року державним нотаріусом ХДНК № 6.
Згідно рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 11.08.1986 № 174-25, будинок АДРЕСА_1 підлягав виселенню та знесенню у зв'язку із забудовою 421 мікрорайону по вул. Клочківській у м. Харкові. Для виселення родин, які мешкали в зазначеному будинку, рішенням міськвиконкому було виділено відповідну кількість квартир, таким чином, батьки позивачів повинні були отримати квартири в будинку АДРЕСА_2, але під час видачі ордерів на квартири, відповідний блок будинку не був введений до експлуатації. В той же час, згідно рішення виконавчого комітету Дзержинської районної ради народних депутатів м. Харкова від 04.06.1996 року «Об аннулировании регистрации правоустанавливающих документов на дома в 421 микрорайоне, подлежащем реконструкции», реєстрація та правовстановлюючі документи, на будинок АДРЕСА_1, були анульовані, що підтверджується витягом з реєстру, наданим на запит ХДНК № 6 від 15.08.2013, та від 31.07.2013. Блок «А» по АДРЕСА_2, в якому були розташовані квартири, ордера на які були надані батькам позивачів, був введений до експлуатації в грудні 2002 року. Батьки позивачів про це нічого не знали та продовжували мешкати в АДРЕСА_1, оскільки виконання робіт по забудові мікрорайону № 421 було призупинено. При цьому, домова книга на спірний будинок була в наявності і ніколи не вилучалась. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_9, мати ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Спадкоємцем ОСОБА_9 залишилась ОСОБА_2, що підтверджується витягом з спадкового реєстру та копією свідоцтва про право на спадкування за заповітом, наданого ХДНК № 6. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_8, мати ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Спадкоємцем ОСОБА_8 залишилась ОСОБА_3, її донька, що підтверджується витягом зі спадкової справи. Коли позивачі звернулись до ХДНК № 6 за оформленням спадщини, їм надали запити до КП «Харківське БТІ» про надання інформації щодо права власності їхніх батьків. Після отримання відповіді КП «Харківське БТІ» позивачам стало відомо, що документи на належну їхнім батькам частину будинку АДРЕСА_1 у м. Харкові анульовано на підставі рішення Дзержинського РВК № 99/5 від 04.06.1996 року. Після цього вони звернулись за роз'ясненням ситуації, що склалась, до Харківської міської ради, звідки була отримана відповідь, з якої вбачається, що будинок АДРЕСА_1 в м. Харкові підлягав знесенню в зв'язку із забудовою 421 мікрорайону по вул. Клочківській у м. Харкові. Але квартири їхнім родинам надані не були, тому родини не відселялись, а мешкали в спірній частині домоволодіння. Тому позивачі звернулись до суду та просять поновити право власності на 22/100 частини будинку із надвірними будівлями по АДРЕСА_1 за ОСОБА_9, ОСОБА_8 по 11/100 частин кожній, які належали їм в порядку спадкування за законом до ануляції, визнати за ОСОБА_11 право власності на 11/100 частини домоволодіння по АДРЕСА_1, після смерті матері ОСОБА_9, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати за ОСОБА_3 право власності на 11/100 частини домоволодіння по АДРЕСА_1, після смерті матері ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.
Позивачі ОСОБА_11 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились, надавши суду заяву, в якій просять виключити пункт 4 із позовних вимог, в іншій частині підтримують позовні вимоги в повному обсязі, просять розглядати справу без їх участі, не заперечують проти ви несення заочного рішення.
Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час і місце судового засідання були повідомлені своєчасно та належним чином, про що свідчать поштові документи та матеріали справи, причину неявки суду не повідомили, відповідачем 2 було надано заперечення проти позову.
Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши доводи позивачів та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_4 та її чоловіку, ОСОБА_5 у 1924 була надана земельна ділянка по АДРЕСА_1 для безкоштовного користування під забудову. У 1927 році на зазначеній ділянці вони побудували будинок з надвірними будівлями, які були прийняті до експлуатації в 1929 році, що підтверджується договором про забудування участка землі («Договір про право забудування вчастка землі», а. с. 6-9).
Після смерті ОСОБА_4 у 1943 році спадкоємцями на належне їй майно були визнані ОСОБА_6 та ОСОБА_7, згідно заповіту, який залишила прабабка позивачів - ОСОБА_4. ОСОБА_6 прийняла спадщину, мешкала в ній та померла ІНФОРМАЦІЯ_3. Після її смерті спадкоємцями у рівних частинах 22/100 (двадцяти двох сотих) частин домоволодіння з відповідними частинами надвірних будівель, що знаходиться у АДРЕСА_1, залишились матері позивачів - ОСОБА_8 та ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 01.07.1983 року державним нотаріусом Шостої Харківської державної нотаріальної контори. 22/100 частин домоволодіння з відповідними частинами надвірних будівель належали ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння, видане Дзержинським райбудуправлінням м. Харкова 10.12.1964 року, зареєстровано у Харківському державному бюро технічної інвентаризації за №706 від 25.12.1964 року («Свидетельство о праве на наследство по закону, город Харьков, 01 июля 1983 года», а. с. 37).
Згідно рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 11.08.1986 № 174-25, будинок АДРЕСА_1 підлягав виселенню та знесенню у зв'язку із забудовою 421 мікрорайону по вул. Клочківській у м. Харкові. Для виселення родин, які мешкали в зазначеному будинку, рішенням міськвиконкому було виділено відповідну кількість квартир, таким чином, батьки позивачів повинні були отримати квартири в будинку АДРЕСА_2, але під час видачі ордерів на квартири, відповідний блок будинку не був введений до експлуатації. В той же час, згідно рішення виконавчого комітету Дзержинської районної ради народних депутатів м. Харкова від 04.06.1996 року «Об аннулировании регистрации правоустанавливающих документов на дома в 421 микрорайоне, подлежащем реконструкции», реєстрація та правовстановлюючі документи, на будинок АДРЕСА_1, були анульовані, що підтверджується витягом з реєстру, наданим на запит ХДНК № 6 від 15.08.2013, та від 31.07.2013. Блок «А» по АДРЕСА_2, в якому були розташовані квартири, ордера на які були надані батькам позивачів, був введений до експлуатації в грудні 2002 року. Батьки позивачів про це нічого не знали та продовжували мешкати в АДРЕСА_1, оскільки виконання робіт по забудові мікрорайону № 421 було призупинено. При цьому, домова книга на спірний будинок була в наявності і ніколи не вилучалась.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_9, мати ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №403564, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 06.07.2013 року (а. с. 38). Спадкоємцем ОСОБА_9 залишилась ОСОБА_2, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (Індексний номер витягу 17912444) та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, наданого Шостою Харківською державною нотаріальною конторою (а. с. 39, 40). ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_8, мати ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 15.07.2013 року (а. с. 41). Спадкоємцем ОСОБА_8 залишилась ОСОБА_3, її донька, що підтверджується витягом зі спадкової справи.
При звернені позивачів до Шостої Харківської державної нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину, Шостою Харківською державною нотаріальною конторою було надано запити до комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» про надання інформації щодо права власності ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (запити №3170/02-14 від 13.08.2014 року, №2871/02-14 від 26.07.2013 року відповідно - а. с. 22,24).
У відповіді Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» надано інформацію, у якій вказано, що станом на 31.12.2012 року згідно матеріалів інвентаризаційної справи встановлено, що реєстрацію права власності на ім'я ОСОБА_8 на 11/100 ч. житлових будинків з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 анульовано, на підставі рішення Дзержинського РВК № 99/5 від 04.06.1996 року; станом на 31.12.2012 року згідно матеріалів інвентаризаційної справи встановлено, що реєстрацію права власності на ім'я ОСОБА_9 на 11/100 ч. житлових будинків з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 анульовано, на підставі рішення Дзержинського РВК № 99/5 від 04.06.1996 року (відповіді Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за № 247-0152, №25-1336 відповідно, а. с. 23, 25). Також це підтверджується рішенням Виконавчого комітету Дзержинської районної ради народних депутатів м. Харкова від 04.06.1996 року за №9/5 «Про анулювання реєстрації, правовстановлюючих документів на будинки в 421 м/р підлеглому до реконструкції» (а. с. 13).
Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути, відповідно до пункту 1 частини 2 статті 16 ЦК України, визнання права.
Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, передбаченому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до статті 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.
Відповідно до частини 2 статті 393 ЦК України, власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення такого становища, яке існувало до видання цього акта.
У відповідності із статтею 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (стаття 1220 ЦК України).
Згідно зі статтею 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України.
Відповідно до частини 1 статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Оцінивши в сукупності усі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Харківської міської ради, реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції про встановлення права власності на частину житлового будинку та визначення права власності на 22/100 частини будинку в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 61, 88, 169, 197, 212-215, 224-226 ЦПК України, 386, 393, 15-16, 1216-1217, 1258-1259, 1261, 1268 ЦК України суд,-
Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Харківської міської ради, реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції про встановлення права власності на частину житлового будинку та визначення права власності на 22/100 частини будинку в порядку спадкування за законом - задовольнити.
Поновити право власності на 22/100 частини будинку із надвірними будівлями по АДРЕСА_1 за ОСОБА_9, ОСОБА_8 по 11/100 частин кожній, які належали їм в порядку спадкування за законом до ануляції.
Визнати за ОСОБА_11 право власності на 11/100 частини домоволодіння по АДРЕСА_1, після смерті матері ОСОБА_9, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.
Визнати за ОСОБА_3 право власності 11/100 частини домоволодіння по АДРЕСА_1, після смерті матері ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення. У разі, якщо рішення ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: