Ухвала

іменем україни

14 січня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Євграфової Є.П., Журавель В.І.,

Євтушенко О.І., Мартинюка В.І.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Приватного акціонерного товариства «АСК «Інго Україна» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна», ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Львівської області від 11 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року Приватне акціонерне товариство «АСК «Інго Україна» (далі - ПрАТ «АСК «Інго Україна») звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (далі - ПрАТ «СК «Провідна») 21 482,92 грн та з ОСОБА_5 4 899,48 грн страхового відшкодування.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 25 січня 2012 року на перехресті вулиць Мазепи - Миколайчука у м. Львові відбулась ДТП за участю автомобілів марки ВАЗ 217030-110-01, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля марки «Тойота Авенсіс», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6

Постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 15 лютого 2013 року винним у скоєнні ДТП визнано ОСОБА_5 та притягнуто його до адміністративної відповідальності.

Внаслідок ДТП автомобілі отримали технічні ушкодження й вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Тойота Авенсіс» склала 26 384,40 грн, а з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - 21 484,92 грн.

На момент скоєння ДТП автомобіль марки «Тойота Авенсіс» був застрахований у ПрАТ «АСК «Інго Україна», тому ОСОБА_5 було виплачено вартість страхового відшкодування в сумі 26 384,40 грн.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки ВАЗ 217030-110-01 ОСОБА_5 застрахована у ПрАТ «СК «Провідна».

Посилаючись на те, що до ПрАТ «АСК «Інго Україна» перейшло право вимоги в порядку суброгації щодо повернення вищевказаних витрат, позивач просив задовольнити позов.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 02 квітня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 11 вересня 2014 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове, яким позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Провідна» на користь ПрАТ «АСК «Інго Україна» грошові кошти у розмірі 21 484, 92 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПрАТ «АСК «Інго Україна» грошові кошти у розмірі 4 899,48 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі, поданій представником ОСОБА_4, ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, залишити в силі рішення місцевого суду від 02 квітня 2014 року, мотивуючи свою вимогу порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно із частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої інстанції або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами під час розгляду справи встановлено, що 25 січня 2012 року на перехресті вулиць Мазепи - Миколайчука у м. Львові відбулась ДТП за участю автомобілів марки ВАЗ 217030-110-01, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля марки «Тойота Авенсіс», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 15 лютого 2013 року винним у скоєнні ДТП визнано ОСОБА_5 та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 на момент скоєння ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна» на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/4747635 з терміном дії з 06 серпня 2012 року до 05 серпня 2013 року.

За вказаним договором ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 50 000 грн, розмір франшизи - 0,00 грн.

Внаслідок ДТП пошкоджено автомобіль марки «Тойота Авенсіс», державний номерний знак НОМЕР_2, що застрахований у ПрАТ АСК «Інго Україна» за договором добровільного страхування засобів наземного транспорту (КАСКО) від 12 січня 2013 року № 640557051.12.

Вказаний вище випадок визнано страховим та на підставі договору проведено виплату страхового відшкодування в сумі 26 384,40 грн, яка визначена на підставі висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 08 лютого 2013 року № 14/13, згідно з яким вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Тойота Авенсіс» становить 26 384,40 грн, а вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу - 21 484,92 грн.

05 серпня 2013 року ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» звернулось до ПрАТ «СК «Провідна» з вимогою про виплату страхового відшкодування у розмірі 26 384,40 грн, яка виконана не була.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 забезпечена у ПрАТ «СК «Провідна» за полісом № АВ/4747635, у якому визначений ліміт відповідальності в сумі 50 000 грн.

При цьому суд вважав, що на ПрАТ «СК «Провідна» покладається обов'язок відшкодувати шкоду в межах ліміту відповідальності, визначеного в полісі № АВ/4747635, а обов'язок з відшкодування шкоди у ОСОБА_5 відсутній, оскільки розмір реальної вартості втраченого майна, зокрема 21 484,92 грн покривається виплатою за полісом обов'язкового страхування та не перевищує відповідальності страховика за ним.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про задоволення позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що залишок суми виплаченого позивачем страхового відшкодування в розмірі 4 899 грн 48 коп. слід стягнути з відповідача ОСОБА_5 на користь позивача.

Колегія погоджується з таким висновком апеляційного суду.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Постановою Kабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440 «Про затвердження Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» визначено, що прямі збитки - це поточна вартість витрат на відтворення, заміщення або відшкодування ринкової вартості об'єкта оцінки без урахування нестриманих майбутніх вигод. Крім того, згідно з Положенням про порядок та умови проведення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28 вересня 1996 року № 1175, страхувальником відшкодовується третій особі завдана внаслідок пошкодження транспортного засобу саме пряма шкода, в якій враховується вартість пошкоджених деталей транспортного засобу на момент ДТП, а саме: з урахуванням фізичного зношення транспортного засобу, а не вартість нових деталей.

Тобто, проводячи виплату страхового відшкодування, ПрАТ АСК «Інго Україна» виконувало умови договору страхування, згідно з яким останнє зобов'язалось провести виплату страхового відшкодування без врахування зносу складових транспортного засобу (п. 2 договору).

За умовами договору позивач зобов'язувався, а пізніше і здійснив виплату страхового відшкодування поза межами розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Нормами ст. ст. 993,1187, 1194 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» визначено обов'язок особи відшкодувати шкоду, завдану внаслідок експлуатації джерела підвищеної небезпеки при наявності полісу цивільної відповідальності. Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати /страхового відшкодування/ для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою/страховим відшкодуванням

З урахуванням наведеного апеляційний суд дійшов правильного висновку про стягнення залишку суми виплаченого позивачем страхового відшкодування в розмірі 4 899 грн 48 коп. з ОСОБА_5 на користь ПрАТ «АСК «Інго Україна».

Доводи касаційної скарги про невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права не ґрунтуються на матеріалах справи, що відповідно до ст. 337 ЦПК України є підставою для відхилення касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 11 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: Є.П. Євграфова

О.І. Євтушенко

В.І. Журавель

В.І. Мартинюк