Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

27 лютого 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Зарицької Ю. Л. ,

при секретарі - Сотніковій І. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Легбанк» про зобов'язання видати кошти,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.09.2013 між позивачем та відповідачем були укладені іменні строкові договори банківського вкладу № 1785-ДД-13-Класичний, а 24.09.2013 р. такий же договір за № 1769-ДД-13-Стратегічний. Також позивач вказав, що предметом першого договору 23.09.2013 по 28.09.2014 з виплатою щомісячно (23 числа місяця) відсотків із суми вкладу з процентною ставкою 20% річних. Позивач зазначив, що вказані відсотки нараховувались йому на картковий рахунок, який був відкритий ще 28.03.2013 за договором № 6395 СМ. Позивач зазначив, що в день укладення договору 1 від 23.09.2013, з його банківського вкладу у відповідача були перераховані йому ж під вказаний договір 64650 грн. Також позивач зазначив, що предмет другого договору - такий же, але на суму вкладу позивача у розмірі 7350 грн., на період з 24.09.2013 по 29.09.2014 зі сплатою процентів у розмірі 20,5% річних в кінці терміну дії договору. Тому, перерахування процентів на картковий рахунок договором не передбачено, як вказав позивач. Також позивач зазначив, що в день укладання цього договору ним було внесено до каси відповідача готівкою 7370 грн. 29.09.2014 позивача через канцелярію відповідача подав досудову вимогу, в якій просив протягом наступного дня повернути йому вказані два вклади з виплатою договірних процентів з вкладів. Позивач вказав, що до цього часу зазначені вклади йому повернуті не були, не виплачені були також і відсотки, відповіді на вказану претензію позивач також не отримував. Так, позивач вказав, що станом на 29.09.2014, боргове зобов'язання відповідача складало по вказаних 3-х договорах: по договору 1 - суми банківського вкладу в розмірі 64650 грн. та недорахованих належно у вересні 2014 року відсотків в сумі 143,47 грн.; по договору 2 - суми банківського вкладу в розмірі 7350 грн. та нарахованих відсотків у сумі 1523,26 грн.; по договору 3 - суми на картковому рахунку на 06.10.2014 в розмірі 22313,74 грн. Також позивач вказав, що заборгованість відповідача станом на 29.09.14 р. по видачі зазначених 2-х депозитних вкладах з належними відсотками та з карткового рахунку складала разом 95980,47 грн. У зв'язку з зазначеним позивач звернувся до суду та просив зобов'язати відповідача видати готівкою одноразовими операціями через касу належні йому кошти за договорами банківських вкладів у гривнях з належно нарахованими відсотками у розмірах 64650 грн. основної заборгованості по договору банківського вкладу від 23.09.13 р. № 1758-ДД-13-/Класичний (вкладний рахунок НОМЕР_1) та 143,47 грн. утриманого по ньому 29.09.2014 податку з нарахованих процентів на вклад за період з 01.09.2014 по 29.09.2014; 7350 грн. основної заборгованості по договору банківського вкладу від 24.09.2013 № 1769-ДД-Стратегічний та 1523,26 грн. нарахованих на нього процентів (без утримання податку з доходів в сумі 36,55 грн.); 22313,74 грн. основної заборгованості по картковому поточному рахунку № НОМЕР_2 ОСОБА_1, укладеного за довго ром № 6395СМ 28.03.2013; 8037,67 грн6. заборгованості по вказаних 3-х договорах по належно нарахованим процентам з вкладів за прострочений період виплати боргу; 9466 грн. у якості 3% річних від прострочених сум по першим 2-м договорам.

До початку судового засідання від позивача надійшла заява, в якій він просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав, проти постановлення заочного рішення не заперечував.

Відповідач своє право на участь в судовому засіданні не використав, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.

У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України).

З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності сторін та постановлення заочного рішення по справі.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав.

28.09.2013 між позивачем та відповідачем був укладений договір банківського вкладу № 1758-ДД-13-Класичний, вкладний рахунок № НОМЕР_1, на суму вкладу 64650 грн., з процентною ставкою в розмірі 20% річних, з датою повернення 28.09.2014 (а.с. 5).

Згідно даних меморіального ордеру № ВН 141/286 від 23.09.2013, позивач сплатив на вкладний рахунок ПАТ «Легбанк» кошти в розмірі 64650 грн. (а.с. 6).

24.09.2013 між сторонами був укладений договір банківського вкладу № 1769-ДД-13-Стратегічний, вкладний рахунок № НОМЕР_1, на суму вкладу 7350 грн., з процентною вставкою в розмірі 20,5% річних, з датою повернення 29.09.2014 (а.с. 7).

Пунктами 2.1.3, 2.1.4 вказаних договорів передбачено, що банк зобов'язаний повернути вкладнику суму вкладу у порядку та на умовах, встановлених цим договором, а також те, що банк зобов'язаний на першу вимогу вкладника здійснити дострокове повернення вкладу у порядку, передбаченому цим договором.

П. 2.4.2 договорів, вкладник має право на отримання суми вкладу та нарахованих процентів у порядку та на умовах, встановлених цим договором.

Також умовами вказаних договорів передбачено розмір процентів річних у разі дострокового повернення вкладу у розмірі 1% річних за період фактичної дії договору.

Згідно п. 3.6. договорів банківських вкладів у дату повернення вкладу, вказаних у параметрах банківських вкладів договорів, банк здійснює повернення вкладів за зверненням та на користь вкладника разом з умісімо процентами за вкладами, що нараховані до дня повернення вкладів у порядку та на умовах, встановлених договорами.

Згідно даних квитанції № k141/3від 24.09.2013, позивачем на вкладний рахунок було сплачено кошти в розмірі 7350 грн. (а.с. 8).

28.03.2013 між сторонами був укладений договір № 6395 СМ про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки (а.с.а.с. 9-10), відповідно до умов якого банк на підставі заяви клієнта на відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки відкриває та здійснює обслуговування карткового рахунку № 2625 в гривнях/доларах США.

Відповідно до п. 7.2 договору, кожна сторона має право достроково розірвати цей договір після письмового попередження другої сторони за 10 днів за умови повного виконання зобов'язань за цим договором та кредитними договором. Договір вважається таким, що втратив чинність у разі виконання сторонами всіх зобов'язань за цим договором та кредитним договором, та після повернення картки в банк або п. 4.2.15 цього договору.

Як вбачається з матеріалів справи, на банківському рахунку позивача обліковується сума в 22313,74 грн. (а.с. 14).

29.09.2014 позивач звернувся до відповідача з досудовою претензією, вимогою клієнта банку, відповідно до умов якої позивач вимагав протягом цього дня та наступного 3009.2014 повернути йому вклади по вказаним вище договорам з відсотками (а.с. 12). Про отримання відповідачем вказаного листа свідчить відмітка банку з вхідним № 1458 від 29.09.2014.

10.11.2014 за № 12/5-1658 відповідачем на заяви позивача від 20.10.14 та 27.10.14 щодо невиплати вкладів та нарахованих відсотків було повідомлено про те, що повернення коштів вкладникам та виплата їм процентів в останні два місяці затримуються у зв'язку з повною зміною у вересні 2014 року складу акціонерів (а.с. 15). Також зазначено про те, що прострочені банком суми виплат обліковані на відповідному позабалансовому рахунку сум невиконаних у строк документів.

Крім того, позивачем було надано виписку з особового рахунку (а.с.а.с. 13-14), згідно даних якої вбачається, що відповідачем за договором банківського вкладу від 28.09.2013, за період з 01.09.2014 по 27.09.2014 були нараховані відсотки в сумі 956,47 грн., однак вказана сума була зменшена на 143,47 грн. (податок 15% на доходи фізичних осіб з щоміс. випл. без поповнення. Також з даних виписки вбачається, що за договором від 24.09.2013, за період з 01.08.2014 по 28.09.2014 відповідачем також був нарахований вказаний податок в сумі 36,55 грн., а нарахована сума процентів з вкладу була зменшена з 1523,26 грн. до 1486,71 грн.

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом.

Проте банком не надано жодних доказів та підстав для застосування вимог ст.1074 ЦК України щодо обмеження прав клієнта на розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1071 ЦК України, банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Відповідно до п. 9.8. Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої Постановою правління Національного Банку України від 12 листопада 2003 року № 492, за договором банківського вкладу банк зобов'язаний видати вклад на першу вимогу вкладника - суб'єкта господарювання, крім вкладів, внесених юридичною особою на інших умовах повернення, що встановлені договором банківського вкладу.

Відповідно до п. 10.11 Інструкції незалежно від того, на яких умовах укладався договір банківського вкладу (на умовах видачі вкладу на першу вимогу або на умовах повернення вкладу з закінченням установленого договором строку чи на інших умовах повернення вкладу), банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника - фізичної особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України, проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Відповідно до ч. 6 ст. 1061 ЦК України, у разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Однак, на момент розгляду справи, грошові кошти відповідачем на вимогу позивача не повернуто, що є порушенням його прав, закріплених законодавством та договором. Крім того, грошові кошти згідно договору депозиту належать позивачеві на праві приватної власності.

Згідно ст. 317 ЦК України змістом права власності є права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Щодо позовних вимог позивача з приводу утриманого податку з його рахунків, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до пп. 164.2.8 п. 164.2 ст. 164 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються пасивні доходи (крім зазначених у підпункті 165.1.41 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу), доходи у вигляді виграшів, призів.

Відповідно до пп. 165.1.41 п. 165.1 ст. 165 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи, як доходи у вигляді процентів на поточні банківські рахунки, за якими на користь фізичних осіб здійснюються виключно виплати заробітної плати, стипендій, пенсій, соціальної допомоги та інших передбачених законом соціальних виплат. Ознаки таких рахунків визначаються Національним банком України

Відповідно до п. 167.1 ст. 167 ПК України, ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року (далі у цьому пункті мінімальна заробітна плата).

Відповідно до пп. 167.5.1 п. 167.5 ст. 167 ПК України, ставки податку на пасивні доходи до бази оподаткування встановлюються у таких розмірах - 20 відсотків - для пасивних доходів, у тому числі нарахованих у вигляді дивідендів по акціях та/або інвестиційних сертифікатах, що виплачуються інститутами спільного інвестування (крім зазначених у підпункті 167.5.2 цього пункту).

Відповідно до пп. 167.5.3 п. 167.5 ст. 167 ПК України, у цьому розділі термін "пасивні доходи" означає такі доходи, як проценти на поточний або депозитний (вкладний) банківський рахунок.

Відповідно до пп. 170.4.1. п. 170.4 ст. 170 ПК України, податковим агентом платника податку під час нарахування на його користь доходів у вигляді процентів є особа, яка здійснює таке нарахування. Податковим агентом у строки, визначені цим Кодексом для місячного податкового періоду, до бюджету сплачується (перераховується) загальна сума податку, нарахованого за ставкою, визначеною абзацом першим пункту 167.1 статті 167 цього Кодексу, із загальної суми процентів, нарахованих за податковий (звітний) місяць на суми банківських вкладних (депозитних) або поточних рахунків, ощадних (депозитних) сертифікатів, вкладів (депозитів) членів кредитної спілки у кредитній спілці. Доходи, зазначені у цьому підпункті, остаточно оподатковуються податковим агентом під час їх нарахування.

З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку, що банком було правомірно нараховано податок на доходи фізичних особи з щомісячної виплати по процентам за договорами.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача договірні проценти за прострочку виплати вкладів та процентів по вищезазначеним договорам, а саме по договору № 1758-ДД-13-Класичний від 23.09.2013 р. - проценти в розмірі 3774,30 грн., по договору №1769-ДД-13-Стратегічний - проценти в розмірі 491,74 грн.; по договору від 28.03.2013 - проценти в розмірі 3771,60 грн.

Однак, за умовами договорів № 1758-ДД-13-Класичний від 23.09.2013 та №1769-ДД-13-Стратегічний від 24.09.2013 передбачено розмір процентів річних у разі дострокового повернення вкладу у розмірі 1% річних за період фактичної дії договору.

З урахуванням зазначеного, проценти за договором № 1758-ДД-13-Класичний від 23.09.2013 р. за період з 29.09.14 р. по 26.01.15 р. складають 212,65 грн., виходячи з розрахунку 64650 х 1% : 365 х 120, де 64650 - сума вкладу, 120 - кількість днів прострочки.

Проценти за договором №1769-ДД-13-Стратегічний від 24.09.2013 за період з 30.09.2014 по 26.01.2015 складають 23,8 грн., виходячи з розрахунку 7350 х 1% : 365 х 119, де 7350 - сума вкладу, 119 - кількість днів прострочки.

Умовами договору № 6395СМ від 28.03.2013 нарахування процентів не передбачено.

Також позивач просив стягнути з відповідача 3% річних від прострочки виплати боргу в загальній сумі 946 грн. 66 коп.

З урахуванням зазначеного, 3% річних за договором № 1758-ДД-13-Класичний від 23.09.2013 р. за період з 29.09.14 р. по 26.01.15 р. складають 637,20 грн., виходячи з розрахунку 64650 х 3% : 365 х 120, де 64650 - сума вкладу, 120 - кількість днів прострочки.

Проценти за договором №1769-ДД-13-Стратегічний від 24.09.2013 за період з 30.09.2014 по 26.01.2015 складають 71,4 грн., виходячи з розрахунку 7350 х 3% : 365 х 119, де 7350 - сума вкладу, 119 - кількість днів прострочки.

Проценти за договором № 6395СМ від 28.03.13 р. за 120 днів прострочки складають 220,08 грн., виходячи з розрахунку 22313,74 х 3% : 365 х 120, де 7350 - сума вкладу, 120 - кількість днів прострочки.

З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, а тому підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 954 грн. 79 коп.

На підставі ст.ст. 317, 321, 387, 525, 526, 599, 625, 1058, 1071, 1074 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Легбанк» видати готівкою одноразовими операціями через касу належні ОСОБА_1 кошти за договорами банківських вкладів, а саме: 64650 грн. основної заборгованості, 212,65 грн. - заборгованість по процентам за прострочений період виплати боргу, 637,20 грн. - 3% річних, а всього 65499 (шістдесят п'ять тисяч чотириста дев'яносто дев'ять) гривень 85 (вісімдесят п'ять) копійок за договором банківського вкладу від 23.09.2013 № 1758-ДД-13-Класичиний; 7350 грн. основної заборгованості, 23,8 грн. - заборгованість по процентам за прострочений період виплати боргу, 71,4 грн. - 3% річних, а всього 7445 (сім тисяч чотириста сорок п'ять) гривень 20 (двадцять) копійок - за договором банківського вкладу від 24.09.2013 № 1769-ДД-Стратегічний; 22313 грн. 74 коп. основної заборгованості по картковому рахунку № НОМЕР_2 ОСОБА_1, укладеного за договором № 6395 СМ 28.03.2013; 220,08 грн. - 3% річних, а всього 22533 (двадцять дві тисячі п'ятсот тридцять три) гривні 82 (вісімдесят дві) копійки.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Легбанк» на користь держави судовий збір в розмірі 954 (дев'ятсот п'ятдесят чотири) гривні 79 (сімдесят дев'ять) копійок.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Ю. Л. Зарицька