Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19.03.2015 року Провадження №2/425/241/15

Справа №425/250/15-ц

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Мирошникової О.Ш.,

за участю секретаря Кулішової О.С.,

з участю позивача ОСОБА_1, третьої особи ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рубіжне Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_2, Управління державної міграційної служби України в Луганській області, про усунення перешкод у користуванні житловим будинком та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

встановив:

27 січня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком АДРЕСА_1 в місті Рубіжне та визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач є власником 16/50 часток зазначеного жилого будинку, у частці будинку, належної позивачу, була зареєстрована дружина онука ОСОБА_3, яка ніколи не проживала у будинку позивача, її речей в будинку також немає, відповідач добровільно не знялася з реєстраційного обліку, реєстрація відповідача в будинку позивача порушує його права як власника, заважає оформити субсидію, тому позивач звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх прав.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримує, просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Третя особа ОСОБА_2 підтримує позовні вимоги позивача, зазначає, що є співвласницею 16/25 часток жилого будинку разом з позивачем, відповідач ОСОБА_3 не проживає в будинку з 2008 року, її речей в будинку немає.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причин неявки в судове засідання суду не повідомила, заяв про розгляд справи в її відсутності суду не надала, заперечень на позов не надала. Виклик відповідачу було надіслано на адресу, згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу, який повернуто до суду з позначкою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутності заяви відповідача про розгляд справи за її відсутності та згоду позивачів на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16/60 часток жилого будинку АДРЕСА_1 в місті Рубіжне належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Рубіжанського міського нотаріального округу ОСОБА_4 04.11.2004 року за реєстром № 4154. Право власності зареєстроване ДКП «Рубіжанське бюро технічної інвентаризації» (а.с. 4-6).

Згідно довідки виконавчим комітетом Рубіжанської міської ради № 12142 від 22.01.2015 року у належній позивачу частки житлового будинку АДРЕСА_1 в місті Рубіжне зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 (а.с. 9).

Згідно акту обстеження житла на предмет проживання від 26.01.2015 року у житловому будинку АДРЕСА_1 в місті Рубіжне зареєстрована ОСОБА_3 не ніколи не проживала у будинку (а.с. 8).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 надав показання, що є сусідом ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які проживають за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_3 ніколи не проживала у цьому будинку.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 надала показання, що є сусідкою ОСОБА_7 та ОСОБА_2, які проживають за адресою: АДРЕСА_1. Дружина онука ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ніколи не проживала у цьому будинку, останній раз свідок бачила ОСОБА_3 у 2008 році.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно положень ст. 150 ЖК України, які кореспондують з положеннями ст. 383 ЦК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідач у належній позивачу частці житлового будинку відсутня понад один рік, а тому втратила право користування цим житлом.

Відповідач не надал суду жодних доказів з приводу збереження за нею права користування житловим будинком та доказів, які підтверджують поважність причин відсутності понад 1 рік в цьому будинку.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Згідно з наведеними вище нормами цивільного законодавства України, власник житлового будинку за наявності будь-яких обмежень у здійсненні ним права користування та розпорядження будинком має право вимагати усунення будь-яких перешкод шляхом звернення до суду за захистом свого права з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Як вже зазначалося вище, права власника квартири визначені ст.ст. 317, 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, згідно з якими право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на його власний розсуд. Будь-які обмеження чи втручання у права власника можливі виключно на підставах визначених законом. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження його майна.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим будинком підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_2, Управління державної міграційної служби України в Луганській області, про усунення перешкод у користуванні житловим будинком та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 гривень.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 212-215, 218, 224, 225 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_2, Управління державної міграційної служби України в Луганській області, про усунення перешкод у користуванні житловим будинком та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.

Усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні 16/25 частками жилого будинку АДРЕСА_1 в місті Рубіжне Луганської області шляхом зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування 16/25 частками жилого будинку АДРЕСА_1 в місті Рубіжне Луганської області.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243, 60 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який постановив рішення за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до суду першої інстанції протягом десяти днів з моменту отримання копії заочного рішення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Луганської області через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Строк, протягом якого розглядатиметься заява відповідача про перегляд заочного рішення, не включається до строку на апеляційне оскарження.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Луганської області через суд першої інстанції.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ш. Мирошникова