Провадження №22-ц/784/823/15
Головуючий у першій інстанції-Гуденко О.А.
Категорія 46 Доповідач апеляційної інстанції-Данилова О.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Данилової О.О.,

суддів - Лівінського І.В., Шаманської Н.О.,

при секретарі - Горенко Ю.В.,

за участю відповідача - ОСОБА_1, його представника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_3

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 вересня 2014 року у цивільній справі за позовом

ОСОБА_3

до ОСОБА_1

про визнання таким, що втратив право користування

жилим приміщенням

У С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_1 про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Позивачка зазначала, що є власницею 38/100 часток домоволодіння АДРЕСА_1, який отримала у спадщину у 1988 році. Відповідач ОСОБА_1 є її племінником, проживав та є зареєстрованим у спірному домоволодінні з 1983 року. Проте у 2011 році ОСОБА_1 створив сім'ю, добровільно виїхав з будинку та з цього часу не користується житлом без поважних причин.

Посилаючись на те, що збереження реєстрації відповідача за вказаною адресою перешкоджає їй у володінні та розпорядженні власністю, ОСОБА_3 просила визнати ОСОБА_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням домоволодіння АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнав, посилаючись на те, що проживав у спірному будинку з дня народження, а з 2012 року, одружившись, тимчасово проживає у рідних дружини, оскільки неналежні умови проживання за вказаною адресою не відповідають потребам його сім'ї.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 вересня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просила рішення скасувати та задовольнити її позов, посилаючись на доведеність факту не проживання відповідача у спірному домоволодінні, відсутність сімейних відносин між ними та наявність дійсних перешкод у реалізації її прав власника.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до правил статті 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог, тобто в межах заявленого позивачем предмету позову та його підстав.

Звертаючись до суду з позовом про визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, ОСОБА_3 посилалась на факт непроживання відповідача більш ніж 2 роки без поважних причин та правила статей 71,72 ЖК та статті 405 ЦК.

Заперечуючи позов, ОСОБА_1 посилався на поважність причини відсутності у спірному будинку, а саме неможливість проживання окремих сімей у частці, що залишилась, відсутність зручностей у будинку.

З матеріалів справи вбачається, що у 1988 році ОСОБА_3 набула право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування. Розпорядившись частиною домоволодіння, з 2005 року ОСОБА_3 є власницею 38/100 часток спірного домоволодіння. Власницею інших часток домоволодіння є ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Домоволодіння складається з житлового будинку літ. А загальною площею 92,7 кв.м, який знаходиться у користуванні інших співвласників - ОСОБА_4, ОСОБА_5, та житлового будинку літ. Б загальної площею 27,7 кв.м, який залишився у власності ОСОБА_3 (а.с. 9, 12-15, 53).

В домоволодінні фактично проживають та зареєстровані родичі ОСОБА_3 - тітка ОСОБА_6 та її сини -ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, також зареєстрований за вказаною адресою з 2001 року (а.с. 16,54), та проживав з матір'ю та братами до 2011 року.

27 квітня 2012 року ОСОБА_1 одружився, ІНФОРМАЦІЯ_4 у подружжя народився син ОСОБА_9 (а.с. 50,52). Сім'я відповідача складається з чотирьох осіб, в тому числі малолітньої доньки дружини від першого шлюбу.

Частина домоволодіння, яка залишилась у користуванні рідних відповідача складається з двох житлових кімнат та будь-яких зручностей (каналазіації, водопостачання та водовідведення) не має.

Встановивши ці обставини, суд першої інстанції виходив з того, що непроживання відповідача зі своєю сім'єю у тій частині будинку, де він проживав раніше, пов'язана з належними умовами для проживання декількох сімей та з відсутністю зручностей, які є необхідними для проживання малолітніх дітей, а тому дійшов обґрунтованого висновку про поважність причин відсутності ОСОБА_1, що перешкоджає застосуванню правил статті 405 ЦК щодо визнання його таким, що втратив право користування житлом.

Доказів, які би спростовували наявність обставин, які суд вважав поважними причинами відсутності, позивачка не надала.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про недоведеність обставин, якими ОСОБА_3 обґрунтовувала свій позов про втрату відповідачем права користування житлом, відповідає обставинам справи та нормам, які ці наслідки передбачають (статті 405 ЦК).

Правила статей 71,72 ЖК не регулюють правовідносини, які виникають при користуванні жилими приміщеннями будинків, що перебувають у власності громадян.

Не мають правового значення і посилання апелянта на те, що право користування житлом ОСОБА_1 автоматично втратив зі смертю попереднього власника (спадкодавця), членом сім'ї якої він раніше був, оскільки позову з цих підстав ОСОБА_3 не заявляла.

Перешкоди у здійсненні права власності внаслідок реєстрації відповідача за вказаною адресою, несення витрат на утримання житла тощо також не можуть бути підставою для визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом. Ці обставини теж виходять за межі предмету доказування за заявленими вимогами.

Норми статті 391 ЦК щодо захисту права власності мають загальний характер та спірні взаємовідносини не регулюють.

Оскільки апеляційна скарга не містить доводів, які б спростовували висновки суду чи доводили б порушення ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення

Керуючись статтями 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді