РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запорожжя у складі головуючого судді Геєць Ю.В., при секретарі Школяр К.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в особі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Запоріжжя, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, як законний представник малолітньої ОСОБА_5, про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який уточнила під час розгляду справи, до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в особі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Запоріжжя про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, та жінки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, без реєстрації шлюбу за період з травня 2001 року по ІНФОРМАЦІЯ_4, а також просила визнати за нею право на одноразову допомогу, як члена сім'ї померлого ОСОБА_6 від професійного захворювання, яка не працювала у зв'язку з доглядом за хворою дитиною померлого, ОСОБА_5, яка не досягла 8-ми річного віку.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що з ОСОБА_6 вона проживала однією сім'єю з травня 2001 року по ІНФОРМАЦІЯ_4, були пов'язані спільним побутом, разом вели спільне господарство, мали взаємні права та обов'язки. ІНФОРМАЦІЯ_5 у них народилася спільна донька ОСОБА_5. Отже, позивач вважає, що була членом сім'ї померлого ОСОБА_6. У зв'язку з народженням доньки з 15 травня 2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_6 позивач перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Крім того, у зв'язку з тим, що донька хворіла і потребувала постійного домашнього догляду, позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 6-ти років без збереження заробітної плати. Таким чином, на момент смерті ОСОБА_6 позивач перебувала на його повному утриманні, а тому має право на одноразову допомогу, як член сім'ї померлого ОСОБА_6 від професійного захворювання, відповідно до вимог ст. 33 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".

У судовому засіданні позивач та її представник заявлені позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі.

Треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, підтвердили викладені позивачем обставини щодо її сумісного проживання однією сім'єю з померлим ОСОБА_6

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_6 (а.с. 10).

Відповідно до довідки про причинний зв'язок смерті з професійним захворюванням або трудовим каліцтвом Серіїї АА № 0004628 встановлений причинний зв'язок смерті ОСОБА_6 з професійним захворюванням (а.с. 12).

Факт настання страхового випадку відповідачем не оспорюється.

За змістом ст. 28, п.7 ст. 34 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23 вересня 1999 року (з наступними змінами) страхова виплата одноразової допомоги виплачується членам сім'ї та особам, які перебували на утриманні померлого.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, припинення або зміна цивільних прав, якщо законом не передбачено іншого шляху їх встановлення.

У ст. 3 ЦПК наведено правило, за яким, усяка особа вправі в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свобод чи інтересів.

Оскільки виник спір між Фондом та позивачем щодо її права на отримання одноразової допомоги, суд приходить до висновку, що встановлення факту проживання однією сім'єю підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

Доведеність факту проживання позивача ОСОБА_1 з ОСОБА_6 з травня 2001 року та до часу його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 однією сім'єю підтверджується сукупністю доказів, наявних у матеріалах справи, узгоджується з вимогами ст. 3 СК України.

За змістом ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Так, допитані в ході судового розгляду справи свідки ОСОБА_7 (сусідка позивача), ОСОБА_8 (подруга позивача) суду підтвердили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 проживали однією сім'єю з травня 2001 року по ІНФОРМАЦІЯ_4, були пов'язані спільним побутом, мали спільний бюджет, разом вели спільне господарство, мали взаємні права та обов'язки членів родини, мали спільну доньку ОСОБА_5. Після народження доньки позивач була на утриманні ОСОБА_6, оскільки перебувала у відпустці по догляду за дитиною.

Факт проживання позивача ОСОБА_1 з ОСОБА_6 з травня 2001 року та до часу його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 однією сім'єю підтвердили у судовому засіданні і треті особи у справі ОСОБА_2, ОСОБА_3 - батьки померлого ОСОБА_6, ОСОБА_4 - донька померлого ОСОБА_6 від попереднього шлюбу.

Також, судом встановлено, що під час сумісного проживання у ОСОБА_1 та ОСОБА_6 народилася донька ОСОБА_5 (а.с. 9). У спірний період ОСОБА_6 в шлюбі не перебував (а.с. 113).

Як вбачається з доданих до справи копій видаткових накладних від 20 серпня 2014 року, саме позивач несла витрати по похованню ОСОБА_6 (а.с. 13-15).

Згідно постанови Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в особі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Запоріжжя від 29 жовтня 2014 року саме ОСОБА_1 було відшкодовано витрати на поховання ОСОБА_6 та пов'язані з цим ритуальні послуги (а.с. 16).

Отже, судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_6 були відносини притаманні сім'ї, вони разом проживали за адресою: АДРЕСА_1, мали спільний бюджет, побут, взаємні права та обов'язки. Отже, позивач ОСОБА_1 та малолітня ОСОБА_5 були членами сім'ї ОСОБА_6

Оскільки підставою для визнання осіб сім'єю є встановлення характеру взаємовідносин, визначених в ст. 3 СК України, то для підтвердження факту проживання однією сім'єю можуть прийматися будь-які з передбачених ст. 57 ЦПК України доказів.

Надані позивачем суду докази відповідають вимогам ст.ст. 57, 58, 59 ЦПК України.

Доводи відповідача щодо реєстрації ОСОБА_6 за іншою адресою не ставлять під сумнів правильність висновків суду. Пов'язувати визначення проживання однією сім'єю не з фактом проживання, а з фактом реєстрації не має законних підстав. Відповідно до Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання чи місця перебування є юридичною процедурою обліку фізичних осіб за обраним ними місцем проживання, наявність або відсутність якої не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених законами, або підставою для їх обмеження (ст.ст. 2, 3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні").

Спір судом вирішено у відповідності до засад справедливості, розумності, закріплених у ст. 3 ЦК України та ст. 1 ЦПК України.

Разом з цим, позовні вимоги позивача про визнання за нею права на одноразову допомогу, як члена сім'ї померлого ОСОБА_6 від професійного захворювання, яка не працювала у зв'язку з доглядом за хворою дитиною померлого, ОСОБА_5, яка не досягла 8-ми річного віку задоволенню не підлягають.

Згідно до вимог ст. 1 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23 вересня 1999 року (далі - Закону) завданням страхування від нещасного випадку є зокрема відшкодування шкоди, пов'язаної з втратою застрахованими особами заробітної плати або відповідної її частини під час виконання трудових обов'язків, надання їм соціальних послуг у зв'язку з ушкодженням здоров'я, а також у разі їх смерті здійснення страхових виплат непрацездатним членам їх сімей.

Згідно до вимог ст. 15 Закону страхування від нещасного випадку здійснює Фонд соціального страхування від нещасних випадків, до повноважень якого згідно до ст.ст. 21,36 Закону входить вирішення питання про призначення і виплату страхових сум або про відмову у їх виплаті.

Згідно до вимог ст. 36 Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів.

Рішення оформляється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім'ї та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів.

Із матеріалів справи видно і у судовому засіданні сторони пояснили, що питання щодо наявності права на отримання позивачкою одноразової допомоги, призначення або про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової допомоги у зв'язку із смертю члена її сім'ї - ОСОБА_6 Фондом не вирішувалось, постанова про відмову не виносилась.

Позивачка, вважаючи, що дії Фонду щодо не визнання її права на одноразову допомогу, як члена сім'ї ОСОБА_6, вимоги заявила не у відповідний спосіб і передчасно звернулась до суду з позовом про визнання за нею права на одноразову допомогу, як члена сім'ї померлого ОСОБА_6, оскільки питання про її право не вирішувалось Фондом у встановленому законом порядку і постанова про відмову у виплаті не постановлялась.

Згідно до вимог ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Оскільки питання про право позивачки на одноразову допомогу не вирішувалось у встановленому законом порядку, підстав для визнання його порушеним на даний час немає, тому її позовні вимоги про захист цього права шляхом визнання за нею права на одноразову допомогу є передчасними і підстави для задоволення позову в цій частині на час розгляду справи судом відсутні.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в особі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Запоріжжя, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, як законний представник малолітньої ОСОБА_5, про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, та жінки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, без реєстрації шлюбу за період з травня 2001 року по ІНФОРМАЦІЯ_4.

В задоволені решти позову про визнання за позивачем права на одноразову допомогу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Ю.В. Геєць