Номер провадження: 22-ц/785/1194/15
Головуючий у першій інстанції Пушкарський Д. В.
Доповідач Гончаренко В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі головуючого Гончаренко В.М.

суддів Короткова В.Д., Калараш А.А.

з участю секретаря Решетнік М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ДП "Іллічівський морський торговельний порт" про стягнення невиплаченої частини заробітної плати за апеляційною скаргою ДП "Іллічівський морський торговельний порт" на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 02 жовтня 2014 року,-

встановила:

21.05.2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом до ДП "Іллічівський морський торговельний порт", уточнивши його 02.07.2014 року /а.с.47-48/, посилається на те, що відповідно до наказу від 02.02.2010 №49/К він прийнятий на роботу в ДП "ІМТП" водієм автотранспортних засобів автобази порту з 02 лютого 2010 року.

За виконання трудових обов'язків відповідачем з 26 лютого 2010 року йому нараховувалась та виплачувалась доплата як водію першого класу в розмірі 25% від встановленої тарифної ставки.

Однак, починаючи з 31 травня 2010 року відповідач з незрозумілих причин, в односторонньому порядку припинив нарахування та виплату вищезазначеної надбавки за класність, що на його думку є порушенням з боку відповідача законодавства про оплату праці та колективного договору ДП "ІМТП".

Представник відповідача позов не визнав.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 02 жовтня 2014 року позов задоволено.

Представник ДП "Іллічівський морський торговельний порт", вважаючи рішення незаконним та таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, надав до суду апеляційну скаргу про скасування рішення з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, законність i обґрунтованість рішення суду першої iнстанцiї та доводiв апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне її задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом, обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на підставі наказу начальника ДП "ІМТП" за №49/К від 02 лютого 2010 року позивач прийнятий на роботу водієм автотранспортних засобів автобази з 09 лютого 2010 року з оплатою за штатним розписом та місячним випробним терміном (а.с.6, 10, 33).

З лютого по квітень місяці 2010 року відповідач нараховував та виплачував позивачу 25% доплати як водію першого класу. З травня місяця 2010 року таку доплату припинено (а.с.15).

Висловлюючи свою незгоду, позивач за період з 2011 по 2014 роки неодноразово звертався з відповідними заявами до керівництва порту з проханням повернути йому класність та відповідну доплату (а.с.23-25, 28, 30, 31).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції посилався на доведеність останнім позовних вимог.

Колегія суддів не може погодитись з таким судженням суду першої інстанції та вважає його помилковим з огляду на наступне.

Відповідно до наказу начальника порту від 02.02.2010 №49/К, позивача прийнято водієм автотранспортних засобів автобази порту без класності, з 09.02.2010, з оплатою за штатним розкладом та з місячним випробним строком (а.с.32-35).

Відповідно до п.14 Додатка № 2 до колективного договору порту, водіям вантажних та легкових автомашин, автобусів за класність передбачена надбавка у наступному розмірі - водіям 1 класу - 25%, водіям 2 класу - 10% від встановленої тарифної ставки водія (а.с.42-43).

Таким чином, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, що, враховуючи той факт, що відповідно до додатку № 2 колективного договору порту надбавка за класність передбачена водіям лише І та II класів, позивачу щомісячна надбавка не нараховується (а.с.45).

Відповідно до Наказу Міністерства транспорту та зв'язку України від 14 лютого 2006 року №136 "Про затвердження Випуску №69 "Автомобільний транспорт", Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників", що узгоджується зі ст. 96 КЗпП України, кваліфікаційні характеристики професій працівників є обов'язковими для встановлення кваліфікаційних розрядів (категорій) під час тарифікації робіт на підприємствах усіх галузей економіки, де є зазначені в цьому випуску види робіт.

Відповідно до п.4 розділу II Випуску, у процесі роботи суб'єкт господарювання за наявності дозволу на керування транспортними засобами відповідних категорій може присвоїти водію кваліфікацію II чи І класу, в залежності від безперервного стажу роботи на даному підприємстві.

Таким чином, присвоєння класу є не обов'язком, а правом порту.

Також колегія суддів звертає свою увагу на те, що в порту діє постійна комісія з присвоєння кваліфікації водіям транспортних засобів автобазі порту, затверджена наказом директора порту від 16.01.2014 №11-Аг, однак до комісії позивач не звертався (а.с.30, 36).

Колегія суддів звертає свою увагу на те, що позивач прийнятий на роботу водієм автотранспортних засобів автобази порту з 09.02.2010.

З лютого 2010 року по квітень 2010 року бухгалтер підприємства помилково нараховувала позивачу доплату за класність. Причиною такої помилки стало те, що в комп"ютерну базу були закладені відомості 2007 року, де ОСОБА_2 працював в порту водієм першого класу. В 2010 році він на роботу прийнятий як водій автотранспортних засобів порту (а.с.101-102).

За таку помилку бухгалтер ОСОБА_3 притягнута до дисциплінарної відповідальності (а.с.99-100).

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За правилами ст.60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції у достатньому обсязі не перевірив вказаних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, наданим доказам не дав належної правової оцінки в сукупності та їх взаємному зв"язку, належним чином не перевірив протиріччя та суперечності наданих сторонами доказів у справі, та ухвалив невірне рішення, яке підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, п.п.1, 3, 4 ст. 309, ч.2 ст.314 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ДП "Іллічівський морський торговельний порт" задовольнити частково.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 02 жовтня 2014 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ДП "Іллічівський морський торговельний порт" про стягнення невиплаченої частини заробітної плати відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий В.М.Гончаренко

Судді В.Д.Коротков

А.А.Калараш