Справа № 466/8264/14 Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С.
Провадження № 22-ц/783/2262/15 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Зверхановської Л.Д., Цяцяка Р.П.

при секретарі: Ясиновській Я.М.

з участю:представника ПАТ «Креді Агріколь Банк» -

Бутко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 15 січня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство "Креді Агріколь Банк»" звернулось з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про солідарне стягнення 50651.52 грн. заборгованості за кредитним договором №11/710010 від 20.03.2008 року та судових витрат.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Креді Агірколь Банк» 50651 (п'ятдесят тисяч шістсот п'ятдесят одну) гривню 52 коп. заборгованості за кредитним договором №11/710010 від 20.03.2008 року та 506 (п'ятсот шість) гривень 52 коп. судового збору, а всього 51158 (п'ятдесят одну тисячу сто п'ятдесят вісім) гривень 04 копійки.

Рішення в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_4, вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Покликається на те, що в мотивувальній частині рішення суд посилається на договори, укладені між сторонами спору, однак в матеріалах справи не має доказів щодо дійсного розміру заборгованості. Суд в порушення норм процесуального права не витребував в позивача первинні бухгалтерські документи, на підставі яких суд міг би зробити висновок про наявність заборгованості та її дійсний розмір. Листи - повідомлення та розрахунок заборгованості, надані позивачем не можуть вважатись належними доказами наявності боргу, оскільки не містять повної інформації щодо предмета доказування. Також апелянт зазначає, що суд першої інстанції порушив вимоги ч.4 ст. 169 ЦПК України, оскільки за відсутності відповідача необхідно було відкласти розгляд справи або ухвалити заочне рішення. З наведених підстав просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю - доповідача, заперечення представника ПАТ «Креді Агріколь Банк» Бутко А.С. щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає зазначеним вимогам.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

На підставі ст.ст. 11, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням осіб, в межах заявлених ними вимог, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

За загальними положеннями ЦПК України обов'язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

З матеріалів справи вбачається, що 20.03.2008 р. між Акціонерним товариством «Індустріально експортний банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк», і відповідачем ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 11/710010, на підставі якого йому був наданий кредит в сумі 14 768,71 доларів США зі сплатою 11,45 % річних, строком до 19.03.2014 р., з поверненням суми кредиту та відсотків за користування згідно з графіком погашення кредиту.

В забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_5 було укладено договір поруки від 20.03.2008 р., за умовами якого поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати за зобов'язаннями ОСОБА_4, які виникають з умов кредитного договору, в повному обсязі цих зобов'язань.

Відповідно до підпунктів 1.1. (ч.2), 1.4.1., 3.3.2. та 3.3.7. кредитного договору №11/710010 від 20.03.2008 р., ОСОБА_4 зобов'язаний погашати суму кредиту (частину кредиту) в строки згідно умов цього договору та сплачувати Банку нараховані проценти, зазначені у п. 1.1. та у строки, зазначені у п.2.4. цього договору. Також ОСОБА_4 зобов'язаний сплачувати проценти за користування кредитом в порядку, визначеному п. 2.4. цього договору, та повернути в повному обсязі кредит, сплатити нараховані проценти за фактичний час його використання та можливі штрафні санкції, в порядку та у випадках, визначених цим договором.

Крім того, згідно з вимогами п. 5.2. статті 5 вищевказаного кредитного договору, у разі прострочення позичальником ОСОБА_4, строків сплати процентів, визначених п.2.4. цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених умовами цього договору та п.п.1.1., 2.7.3., 3.2.3., 3.2.5., 6.4. цього договору, він сплачує Кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

На підставі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

На підставі ст.ст. 1048,1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики и позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк в порядку, що встановлені договором.

Як передбачено ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний в повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних божників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором.

У зв»язку з тим, що відповідач ОСОБА_4 неналежним чином виконував свої зобов'язання за кредитним договором, несвоєчасно та не в повному обсязі погашав кредит та відсотки за користування кредитом, у нього станом на 17.11.2014 р. утворилася заборгованість за кредитним договором в сумі 50651 грн. 52 коп., а саме: 47 975.62 грн. заборгованість по тілу кредиту, 1148.95 грн заборгованість по нарахованих процентах за користування кредитними коштами; 526.95 грн. пеня за несвоєчасне погашення тіла кредиту та відсотків.

За таких обставин суд першої інстанції встановивши, що відповідач ОСОБА_4 порушив виконання грошового зобов»язання, прийшов до вірного висновку про солідарне стягнення з відповідачів 50651.52 грн. заборгованості за кредитним договором та договором поруки.

На думку колегії суддів не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про відсутність доказів на підтвердження дійсного розміру заборгованості за кредитним договором, оскільки в матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором станом на 17.11.2014 року, який включає розрахунок заборгованості по тілу кредиту, по відсотках, розрахунок пені по простроченому кредиту і по прострочених відсотках.

Частинами 1,2, 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частина 1 ст. 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Як вбачається з матеріалів справи апелянт, заперечуючи щодо розміру заборгованості, і стверджуючи про відсутність такої, не надав ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції іншого розрахунку на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, належних та допустимих доказів на підтвердження сплати ним платежів за кредитним договором, сплати відсотків, доказів відсутності заборгованості за кредитним договором.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду.

Рішення суду в частині солідарного стягнення заборгованості як з боржника, так і з поручителя, поручителем ОСОБА_5 не оскаржується, а відтак у цій частині судом не переглядається.

Відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. Оскільки зазначені апелянтом порушення норм процесуального права не призвели до неправильного вирішення справи, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення суду з підстав не дотримання судом положень ч.4 ст. 169 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції повно та всебічно з"ясував обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 15 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуюча: Шеремета Н.О.

Судді: Зверхановська Л.Д.

Цяцяк Р.П.