Справа 303/3460/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді Заболотного А.М.

при секретарі Мошура Н.Р.

за участі представника заявника ОСОБА_1

державного виконавця Хрипта О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мукачево скаргу публічного акціонерного товариства «Ві ОСОБА_2» на дії та бездіяльність головного державного виконавця районного відділу ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 при здійсненні виконавчого провадження та винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу,-

в с т а н о в и в:

ПАТ «Ві ОСОБА_2» звернулося до суду із скаргою на дії головного державного виконавця районного відділу ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 при здійсненні виконавчого провадження та винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу. Скаргу обґрунтовує тим, що на виконанні районного відділу ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції тривалий час перебувало виконавче провадження ВП № 33918264 з примусового виконання виконавчогого листа № 2-548/11, виданого 02.12.2011 року Мукачівським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_4 1294361,72 грн. заборгованості на користь ПАТ «Фольксбанк», правонаступником якого є ПАТ «Ві ОСОБА_2». 17.08.2012 року державним виконавцем районного відділу ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Так, 27.01.2015 року на адресу районного відділу ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції було надіслано запит про надання інформації про хід виконавчого провадження, однак відповіді у визначений законом термін банку не надано. Тільки 26.05.2015 року на адресу ПАТ «ВіЕс Банк» з Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області надійшов лист з приєднаною до нього ксерокопією листа з якого стало відомо, що виконавче провадження ВП № 33918264 завершено 30.12.2013 року на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому копії постанови від 30.12.2013 року про повернення виконавчого документа стягувачу та виконавчий документ у порушення вимог ст.ст. 31, 47 Закону України «Про виконавче провадження» банку не надіслано. Крім цього зазначають, що в ході здійснення виконавчого провадження державним виконавцем жодних грошових коштів з боржника не стягнуто. Таким чином вважають, що при здійсненні виконавчих дій по виконавчому провадженні державним виконавцем порушено норми Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», Закону України «Про звернення громадян», зокрема не перевірено майновий стан боржника і місце проживання та не зроблено запити в банківські установи, порушено строк здійснення виконавчого провадження, не направлено копію постанови повернення виконавчого документа стягувачу у триденний строк рекомендованим листом з повідомленням про вручення, не організовано розшук іншого майна боржника, порушено загальний порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника, порушено строки розгляду звернень.

Така сукупність неправомірних дій та бездіяльності державного виконавця, які допущені ним під час примусового виконання виконавчого листа призвела до незаконного повернення стягувачу виконавчого документа, а також до неможливості забезпечити реальне виконання рішення суду в строки передбачені чинним законодавством, у звязку з чим просять скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.12.2013 року. Також просять визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця районного відділу ДВС Мукачівського МРУЮ ОСОБА_3 при примусовому виконанні виконавчого провадження ВП № 33918264, яка полягає в наступному: ненаданні відповіді на заяву ПАТ «ВіЕс Банк» від 27.01.2015 року; порушенні строків здійснення виконавчого провадження ВП № 33918264; порушенні вимог закону щодо проведення перевірки майнового стану боржників за їх місцем фактичного проживання та виявлення розрахункових рахунків боржників в банківських установах; порушенні вимог закону щодо організації розшуку іншого майна боржника; порушенні загального порядку звернення стягнення на кошти та інше майно боржника; порушенні вимог ненаправлення копії постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у триденний строк рекомендованим литом з повідомленням про вручення. Крім того просять постановити окрему ухвалу, якою зобовязати Головне управління юстиції у Закарпатській області провести службове розслідування щодо законності дій головного державного виконавця районного відділу ДВС Мукачівського МРУЮ ОСОБА_3 при примусовому виконанні виконавчого провадження ВП № 33918264 та зобовязати головного державного виконавця районного відділу ДВС Мукачівського МРУЮ ОСОБА_3 здійснити всі заходи, передбачені законодавством щодо примусового виконавчого листа № 2-548/11, виданого 02.12.2011 року Мукачівським міськрайонним судом.

Представник ПАТ «Ві ОСОБА_2» в судовому засіданні скаргу підтримав із наведених у ній мотивів, просив скаргу задовольнити.

Державний виконавець в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги, вказав, що діяв відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», при цьому подав письмові заперечення проти скарги.

Суд, заслухавши представника заявника, державного виконавця, перевіривши та вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожен має право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання рішень судів здійснюється відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

В судовому засіданні встановлено, що Мукачівським міськрайонним судом 02.12.2011 року видано виконавчий лист № 2-548/11 про стягнення з ОСОБА_4 1294361,72 грн. заборгованості на користь ПАТ «Фольксбанк», правонаступником якого є ПАТ «Ві ОСОБА_2».

17.08.2012 року головним державним виконавцем районного відділу ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

В ході здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні державним виконавцем встановлено, що іншого майна крім земельної ділянки, що знаходиться за адресою с. Кендерешів, вул. Виноградна, Мукачівський район, у боржника немає. У звязку з цим державним виконавцем проведено опис належної боржнику земельної ділянки про, що було складено акт опису й арешту майна від 03.10.2013 року. В подальшому з метою визначення ринкової вартості описаного майна державним виконавцем 11.10.2013 року винесено постанову про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні. 11.10.2013 року на адресу банку надіслано листа щодо авансування витрат на виготовлення експертної оцінки описаного та арештованого майна. У звязку з тим, як зазначає державний виконавець, що авансування витрат не було проведено, 30.12.2013 року було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа.

Дійсно, в матеріалах справи є лист районного відділу ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції від 11.10.2013 року № 4-55/13/7594, адресований банку, з проханням авансувати витрати, повязані з проведенням експертної оцінки вартості описаного майна боржника.

Як передбачено ч. 1 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» з метою забезпечення провадження виконавчих дій стягувач може за погодженням з державним виконавцем внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби певну грошову суму для здійснення необхідних витрат або покриття їх частини, якщо інше не передбачено цим Законом. Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі необхідності залучати до проведення чи організації виконавчих дій субєктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача.

Як зазначив в судовому засіданні представник заявника, що банком не було отримано інформації про необхідність авансування витрат, а тому таке не було проведено. При цьому додав, що у випадку отримання листа районного відділу ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції від 11.10.2013 року № 4-55/13/7594, таке авансування витрат обовязково було б проведено, оскільки в банку є передбачені на це грошові кошти.

Поряд з цим, постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.12.2013 року оскаржується саме з тих підстав, що порушені строки та порядок її надіслання стягувачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобовязаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

На підтвердження факту належного повідомлення заявника про повернення виконавчого документа державним виконавцем надано супровідний лист від 30.12.2013 року № 4-55/13/10155, а також витяг з журналу реєстрації вихідної кореспонденції. Поряд з цим, доказів надсилання оскаржуваної постанови рекомендованим листом з повідомленням про вручення, як того вимагає закон, а відтак доказів належного повідомлення стягувача про повернення виконавчого документа суду не представлено.

Вказане свідчить про те, що державним виконавцем однозначно порушено порядок, передбачений ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», визначений для надсилання постанови, що призвело до порушення прав стягувача при здійсненні виконавчого провадження.

За таких обставин суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження», яким імперативно визначено обовязок державного виконавця щодо надіслання постанови про повернення виконавчого документа стягувачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, а тому слід визнати неправомірними дії державного виконавця при винесенні та надсиланні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, а також слід визнати незаконною та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.12.2013 року.

Також судом встановлено, що виконавче провадження було відкрито 17.08.2012 року, 11.10.2013 року винесено постанову про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні і тільки 30.12.2013 року було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Згідно з ч. 1 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону. Частиною 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобовязаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника.

Зазначене також вказує на порушення строків проведення виконавчих дії з виконання рішення суду у звязку з чим слід визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця в цій частині.

З приводу інших вимог заявника слід зазначити наступне. Як зазначає представник заявника, що 27.01.2015 року на адресу районного відділу ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції було надіслано запит про надання інформації про хід виконавчого провадження, однак відповіді у визначений законом термін банку не надано. Тільки 26.05.2015 року на адресу ПАТ «ВіЕс Банк» з Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області надійшов лист з приєднаною до нього ксерокопією листа № 07-07/15/765 від 20.02.2015 року.

На спростування зазначеного встановлено, що згідно з журналом реєстрації вихідної кореспонденції за 2015 рік, лист відповідь на запит банку від 27.01.2015 року був надісланий, що також підтверджується самим листом № 07-07/15/765 від 20.02.2015 року. У звязку з цим, враховуючи відсутність обовязку державного виконавця щодо надсилання рекомендованим листом з повідомленням про вручення такої відповіді, а також те, що відповідь була надана у встановлений законом строк, суд приходить про відсутність порушень закону в цій частині вимог.

Також суд не знаходить підстав для визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця в ході здійснення виконавчого провадження в частині порушення вимог закону щодо проведення перевірки майнового стану боржника за його місцем фактичного проживання, виявлення розрахункових рахунків боржника в банківських установах, порушення вимог закону щодо організації розшуку іншого майна боржника, порушення загального порядку звернення стягнення на кошти та інше майно боржника, оскільки як встановлено в ході судового розгляду державним виконавцем вживалися заходи щодо розшуку майна боржника (листи № 4-02/13/1284 від 05.03.2012 року та № 4-011/12/5399 від 09.11.2012 року), в результаті чого було встановлено, що іншого майна крім земельної ділянки, що знаходиться за адресою с. Кендерешів, вул. Виноградна, Мукачівський район, у боржника немає. У звязку з цим державним виконавцем проведено опис належної боржнику земельної ділянки про, що було складено акт опису й арешту майна від 03.10.2013 року. У звязку з чим, в задоволенні цих вимог також слід відмовити.

Стосовно вимог заявника в частині зобовязання державного виконавця здійснити всі заходи, передбачені законодавством щодо примусового виконавчого листа № 2-548/11, виданого 02.12.2011 року Мукачівським міськрайонним судом, то такі не можна визнати обґрунтованими та законними з огляду на наступне. Виходячи з вимог ч.ч. 1, 3 та 4 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів із дня надходження рішення суду, виконавчого документа. Про відновлення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, копії якої не пізніше наступного дня надсилаються до суду, який визнав незаконною постанову державного виконавця, сторонам, а також органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), якому повернуто виконавчий документ, зобовязаний у тримісячний строк із дня надходження відповідної постанови предявити його до виконання.

Зазначена правова норма вказує на те, що після визнання судом постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу незаконною, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів із дня надходження рішення суду чи виконавчого документа. Тоді як, державний виконавець зобовязаний вживати передбачених законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Так державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом України «Про виконавче провадження» (ч.ч. 1, 2 ст. 11).

За цих обставин, задоволення вимоги заявника про зобовязання державного виконавця здійснити всі заходи, передбачені законодавством щодо примусового виконавчого листа є безпідставним, так як такий обовязок передбачений безпосередньо законом, у звязку з чим в задоволенні цієї вимоги також слід відмовити.

Також суд не вбачає підстав для постановлення окремої ухвали про, що було заявлено клопотання представником заявника, оскільки як передбачено ст. 211 ЦПК України це є право суду, а не обовязок та судом не встановлено очевидних, умисних та системних порушень закону.

Керуючись ст.ст. 210, 386, 387 ЦПК України, ст.ст. 6, 11, 30, 47 Закону України «Про виконавче провадження», суд,-

у х в а л и в:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії та бездіяльність державного виконавця районного відділу ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 при винесенні та надсиланні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.12.2013 року, винесену у виконавчому провадженні ВП № 33918264 з примусового виконання виконавчогого листа № 2-548/11, виданого 02.12.2011 року Мукачівським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості на користь ПАТ «Фольксбанк».

Визнати незаконною та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.12.2013 року, винесену у виконавчому провадженні ВП № 33918264 з примусового виконання виконавчогого листа № 2-548/11, виданого 02.12.2011 року Мукачівським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості на користь ПАТ «Фольксбанк».

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця районного відділу ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 щодо порушення строків проведення виконавчих дії з виконання рішення суду у виконавчому провадженні ВП № 33918264 з примусового виконання виконавчогого листа № 2-548/11, виданого 02.12.2011 року Мукачівським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості на користь ПАТ «Фольксбанк»

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.М.Заболотний