АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/4758/2015 Суддя-доповідач Антоненко Н.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19березня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача Антоненко Н.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І. при секретарі Слащуку А.С.

за участю позивача ОСОБА_3,

представника позивача ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, яка на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_3, на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 9 лютого 2015 року, якою вважається неподаною та повернута позивачу позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 9 лютого 2015 року позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про поділ спільного сумісного майна подружжя вважається неподаною та повернута позивачу у зв'язку з не усуненням недоліків позовної заяви у визначений судом строк.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що на виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 25.12.2014 про залишення позовної заяви без руху з наданням строку до 06.01.2015, позивач не усунула недоліки позовної заяви, а саме: не сплатила судовий збір, не зазначила ціну позову виходячи з дійсної вартості об'єктів нерухомого майна.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 9 лютого 2015 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції..Посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду позивач та її представник підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній доводів та просили її задовольнити.

Відповідно до п 4) ч. 2, ч. 5 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру (у даному випадку поділ майна подружжя); до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119, 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимог, встановлених ст.ст. 119, 120 ЦПК України, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 25.12.2014 позовна заява ОСОБА_3 залишена без руху з наданням п'ятиденного строку для усунення недоліків з дня отримання ухвали у зв'язку з несплатою судового збору та незазначенням ціни позову виходячи з дійсної вартості об'єктів нерухомого майна (а.с. 4 - 5).

На виконання ухвали від 25.12.2014 представником позивача сплачено судовий збір за подачу позовної заяви. Разом з тим, на виконання вимог ухвали та всупереч п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позивачем не визначено ціну позову, розраховану виходячи з дійсної вартості об'єктів нерухомого майна, що є предметом позову, підтвердженої належними та допустимими доказами.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано у відповідності до вимог ч. 2 ст. 121 ЦПК України вважав позовну заяву неподаною та повернув її позивачеві.

З огляду на викладене доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 не заслуговують на увагу, оскільки в порядку ст.ст. 10, 60 ЦПК України нічим не підтверджені та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Відповідно до ч. 5 ст. 121 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

За таких обставин висновок суду, викладений в оскаржуваній ухвалі, ґрунтується на вимогах закону і підтверджується матеріалами справи. Передбачених ст. 312 ЦПК України підстав для скасування ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 9 лютого 2015 року немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 312, 315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, яка на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_3, відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 9 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна