АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц /796/3054/2015 Головуючий в суді 1 інстанції - Зотько Т.А.
Доповідач - Ящук Т.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Ящук Т.І.

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі Басюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка подана її представником ОСОБА_3, на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 12 грудня 2014 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» про заміну сторони у виконавчому провадженні - по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання пункту договору недійсним та зобов'язання внесення змін до кредитного договору,

встановила:

У листопаді 2014 року заявник ТОВ «Кей-Колект» звернувся до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, посилаючись на те, що 13.02.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив право вимоги, зокрема за зобов'язаннями ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за кредитним договором від 29.02.2008 року.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 12 грудня 2014 року замінено сторону виконавчого провадження - стягувача ПАТ «УкрСиббанк» її правонаступником ТОВ «Кей-Колект» за рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 13.10.2010 року по справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання пункту договору недійсним та зобов'язання внесення змін до кредитного договору.

Не погоджуючись з ухвалою, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказувала, що суд першої інстанції в резолютивній частині ухвали не вказав номер виконавчого провадження, в якому необхідно замінити сторону виконавчого провадження, та вийшов за межі вимог заяви ТОВ «Кей-Колект», оскільки суд вправі вирішувати питання щодо заміни сторони виконавчого провадження лише після відкриття виконавчого провадження. Однак, на момент розгляду заяви ТОВ «Кей-Колект» виконавче провадження було закінчено на підставі п.9 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», а виконавчий документ повернуто стягувачу.

Також посилалась на те, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (цесії) не є правонаступництвом.

В судове засідання апелянт та її представник не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується зворотними повідомленнями про вручення поштового відправлення 03.03.2015 року.

Представник ТОВ «Кей-Колект» в судовому засіданні вважав доводи апеляційної скарги безпідставними та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника правонаступника стягувача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Задовольняючи заяву ТОВ «Кей-Колект» про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі виходив з того, що така заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки згідно з дослідженими у судовому засіданні матеріалами, 13.02.2012 року ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей -Колект» уклали договір факторингу, у зв'язку з чим права вимоги кредитної заборгованості ПАТ «УкрСиббанк» за договором № 0 від 29.02.2008 року відступлені ТОВ «Кей-Колект», тому вказане товариство набуло права вимоги до боржників ОСОБА_2, ОСОБА_4

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх законними , обґрунтованими і такими, що відповідають обставинам справи.

Частиною 1 ст. 378 ЦПК України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Процесуальний порядок правонаступництва визначений ст. 37 ЦПК України, згідно з якою у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, законодавець визначає нового кредитора, як правонаступника, на підставі прав та зобов'язань, набутих від первісного кредитора відповідно до здійсненого правочину, відступлених прав.

Як вбачається з матеріалів справи, 13 жовтня 2010 року Деснянським районним судом м. Києва було ухвалено рішення, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_2 і ОСОБА_4 заборгованість за договором про надання споживчого кредиту - 102 113,27 доларів США, що станом на 14.07.2010 року становить 806 921 грн. 87 коп., та судові витрати 1820 грн. - на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк».

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22 березня 2011 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилено, а рішення Деснянського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2010 року - залишено без змін.

17 жовтня 2011 року постановою державного виконавця ВДВС Деснянського районного управління юстиції у м. Києві було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-612/10, виданого 25.07.2011 року Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» боргу в розмірі 806 921 грн. та судових витрат 1820 грн.

За договором факторингу № 2 від 13 лютого 2012 року ПАТ «УкрСиббанк» відступив права вимоги кредитної заборгованості, зокрема, за зобов'язаннями ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за договором № 0 від 29.02.2008 року - на користь ТОВ «Кей-Колект».

Отже, відступлення права вимоги за кредитним договором відбулося після ухвалення судового рішення та відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї з сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 20.11.2013 року № 6-122цс13, виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов законного і обґрунтованого висновку про те, що ТОВ «Кей-Колект» є правонаступником ПАТ «УкрСиббанк» у справі, в межах якої Деснянським районним судом м. Києва 13 жовтня 2010 року ухвалено рішення про солідарне стягнення заборгованості з ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк».

Як вбачається з постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Деснянського РУЮ у м. Києві від 07 жовтня 2014 року, виконавчий лист № 2-612 виданий 25.07.2011 року Деснянським районним судом м. Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» коштів у розмірі 808 741 грн. 87 коп. - повернуто стягувачу на підставі п.9 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження, у зв'язку з відсутністю майна у боржника, на яке можливо звернути стягнення. Звернення стягнення на квартиру, що перебуває в іпотеці, на даний період часу не є можливим відповідно до вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Тобто, виконавче провадження не закінчено з підстав, визначених ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», а повернуто на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 цього Закону: наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Посилання представника апелянта на те, що дане виконавче провадження було закінчено - не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів, оскільки не відповідають змісту постанови державного виконавця від 07.10.2014 року та вимогам ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», якою встановлені підстави для повернення виконавчого документа стягувачу, а не закінчення виконавчого провадження, які передбачені статтею 49 Закону.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо неможливості заміни стягувача при відсутності відкритого виконавчого провадження - колегія суддів вважає безпідставними, оскільки правонаступник стягувача ПАТ «УкрСиббанк» - ТОВ «Кей-Колект» не може бути позбавлений права повторного пред'явлення виконавчого документа до виконання протягом строків, встановлених ст. 22 зазначеного Закону.

З цих же підстав колегія суддів вважає необґрунтованими посилання апелянта на те, що суд першої інстанції вийшов за межі вимог заяви ТОВ «Кей-Колект» про заміну сторони виконавчого провадження, не здійснюючи заміну стягувача саме у виконавчому провадженні № 29238721, оскільки оскаржувана ухвала про заміну стягувача ПАТ «УкрСиббанк» його правонаступником - ТОВ «Кей-Колект» постановлена судом в межах справи, по якій ухвалено рішення Деснянського районного суду м. Києва від 13.10.2010 року, на підставі якого судом видано виконавчий лист № 2-612 від 25.07.2011 року про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_4 солідарно кредитної заборгованості в розмірі 808 741 грн. 87 коп.

Інші доводи апеляційної скарги не містять обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування висновків суду.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 311-315, 317, 218 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 12 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді: