Справа № 342/1244/14-ц
Провадження № 2/342/17/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2015 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гайдича Р.М.

секретаря Вінтоник Р.І.

з участю :

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідача Яворського С.Л., Солоджук Н.Р

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Городенківської міської ради про визнання спільного проживання, визнання права власності,

В С Т АН ОВ И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом. Позовні вимоги мотивує тим, що вона проживала більше як п'ять років до дня смерті з покійною ОСОБА_5 однією сім'єю і тому хоче успадкувати будинок який належав ОСОБА_5 Стверджує, що раніше вона мала намір оформити документи на спадок, але їй в цьому чинив перешкоди міський голова Яворський С.Л. який вилучив деякі документи на це майно з метою перевірки правомірного її проживання в будинку покійної ОСОБА_5 і після чого заборонив їй там проживати так як вона не має на це права. Міська рада мала намір визнати дане майно відумерлим, але до цього часу в пресі не було оголошено повідомлення про це. Тому вона вирішила звернутись до суду для вирішення цього питання в судовому порядку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 розширені позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі.

Від представника відповідача спочатку поступила заява про те, що міська рада не заперечує проти даного позову. Але в подальшому до суду поступила заява від міського голови про те, що міська рада заперечує проти даного позову, оскільки позивач не проживала із покійною ОСОБА_5 однією сім'єю. В судовому засіданні представник відповідача міський голова Яворський С.Л. та представник Солоджук Н.Р. просили в задоволенні даного позову відмовити.

Суд вислухавши осіб, що брали участь під час розгляду даної справи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 3, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 24) і після її смерті відкрилась спадщина. Станом на 15.10.2014 року спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилась, що підтверджується інформацією отриманої з державної нотаріальної контори (а.с.42).

Згідно частини 1 статті 1264 ЦК України до четвертої черги права на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше ніж як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.2, 4 статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом в таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу,таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК є правом, а не обов'язком спадкоємця. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Позивач ОСОБА_1, ствердила в судовому засіданні, що вона починаючи з початку 2000-х років і до моменту смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 вела спільне господарство з покійною, тобто більше п'яти років. Залишалась ночувати в будинку ОСОБА_5 або ОСОБА_5 приходила ночувати до неї. Вона здійснювала на протязі всього цього часу повне матеріальне забезпечення покійної, прибирала в її будинку та біля нього, робила косметичний ремонт так як на повноцінний не було коштів, оскільки ОСОБА_1 являлась багатодітною матір'ю, старалась надавати всяку необхідну допомогу, спілкувалась з нею, надавала поради та консультації, залишала з нею своїх дітей. Після загибелі ОСОБА_5 в ДТП вона разом із своєю матір'ю здійснювала організацію похорону, організовувала службу, встановила кам'яний пам'ятник на могилі. Що вона проживала в цьому будинку декілька місяців після смерті ОСОБА_5

Дані факти підтвердили в судовому засіданні свідки, зокрема свідок ОСОБА_6, ствердила, що вона проживає поряд з господарством померлої ОСОБА_5 в м.Городенка. Зазначила, що позивач ОСОБА_1 проживали разом з ОСОБА_5 до дня смерті ОСОБА_5 десь 5-6 років. Що вони вели спільне господарство і ОСОБА_1 у всьому допомагала ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_7, ствердила, що їй відомо, що позивач та її мама ОСОБА_3 постійно допомагали померлій ОСОБА_5, що вона протягом тривалого часу, після перебування в лікарні, проживала в них дома.

Свідок ОСОБА_8, ствердив, що він часто ходив і ходить біля будинку померлої ОСОБА_5 і бачив десь починаючи з кінця 90-х початку 2000-х років, що ОСОБА_1 знаходилась на подвір'ї біля даного будинку, що біля будинку грались її діти. І йому відомо, що ОСОБА_1 там проживала з цього часу.

Свідок ОСОБА_9 ствердив, що він проживає по сусідстві біля будинку померлої ОСОБА_5 і починаючи з початку 2000-х років він бачив, як ОСОБА_5 постійно ходила до ОСОБА_1, а ОСОБА_1 до неї. Знає, що похорон робила мати ОСОБА_1 ОСОБА_3 та сама ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_10, ствердив, що він також проживає по сусідстві поряд з господарством померлої ОСОБА_5 Знає, що десь з початку 2000-х років ОСОБА_11 прибирала в цьому будинку, мила вікна, носила їсти покійній, що покійна часто ходила до ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_12 ствердив, що передав кошти на похорон покійної ОСОБА_5 жінці яку звали ОСОБА_3, оскільки вона організовувала похорон.

Також представник міської ради не заперечив факт, що кошти на поховання покійної ОСОБА_5 отримувала на підставі їх довідки мати позивача ОСОБА_1, і що саме вони організовували похорон ОСОБА_5

Також судом встановлено, що дошлюбне прізвище ОСОБА_5 було ОСОБА_13, що підтверджується довідкою від 28.11.2003 року, виданої замість свідоцтва про народження (а.с.68). ЇЇ батьками були батько ОСОБА_14, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.18) та мати ОСОБА_15, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.19). ОСОБА_5 була у шлюбі з ОСОБА_16 1920 року народження, з яким проживала в с.Стрільче на протязі 1953-1955 років так як в по господарських книгах того часу вони були записані як чоловік і дружина (а.с.89). Починаючи з 11.06.1956 року по 20.12.1989 року вона проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_17, про що зазначено в Рішенні Городенківського районного суду від 20.12.2005 року. ОСОБА_5, проживала в будинку в АДРЕСА_1, починаючи з 1956 року, про що записано в будинковій книжці (а.с.12-17).

Вона являлась власником даного будинку, що побудований в 1930 році і який знаходиться за адресою АДРЕСА_1, (а.с.51-54) і цей факт ніким не оспорювався в судовому засіданні та на протязі всього життя ОСОБА_5, про що зазначив в судовому засіданні і представник міської ради міський голова Яворський С.Л., хоча його власниками значаться, в записах ОКП «Коломийське МБТІ» (а.с.82-83) її батько на 1/3 частину ОСОБА_14 та колишній чоловік ОСОБА_16 на 2/3 частини (а.с.82).

ОСОБА_5 почала виробляти документи на даний будинок так як в матеріалах реєстраційної справи на будинок в якому вона проживала, міститься надпис на титульній сторінці де записано тільки її прізвище та ініціали та міститься викопіровка земельної ділянки із таким же записом з чого вбачається, що вона перереєструвала право користування на земельну ділянку на якій було розміщено її господарство (а.с.96-103).

Ще в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 хотіла оформити спадок після смерті ОСОБА_5, що не заперечується і представником міської ради міським головою Яворським С.Л., оскільки вона неодноразово зверталась в різні інстанції з цього приводу і в міську раду зокрема, але відсутність документів не майно ОСОБА_5, що дали б їй можливість вирішити дане питання в позасудовому порядку та незадовільний матеріальний стан позивача, оскільки вона являється багатодітною матір'ю, стали їй перешкодою в оформленні даних документів раніше.

Дані факти ніким не спростовано в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст.10 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами та іншими учасниками процесу доказів.

Згідно ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом не беруться до уваги твердження представника міської ради міського голови Яворського С.Л. з приводу того, що ОСОБА_1 разом не проживала з ОСОБА_5 і не вела спільного господарства протягом останніх 5 років до моменту смерті ОСОБА_5, оскільки його твердження, що не підтверджені в судовому засіданні жодними доказами не спростовують тверджень позивача та свідків допитаних в судовому засіданні.

Зокрема свідки допитані за його клопотанням в судовому засіданні ОСОБА_18 та ОСОБА_19 ствердили, що їм нічого не відомо про життя ОСОБА_5, після 2001 року, а саме після смерті їх матері з якою вона спілкувалась до того часу. Свідок ОСОБА_20 ствердив, що був в будинку ОСОБА_5 тільки після її смерті під час опечатування даного будинку так як там ніхто не проживав, про що зазначено в акті де він розписався.

Також твердження міського голови про те, що міська рада тільки зверталась в 2009 році, 2010 році та 2011 році до прокуратури Городенківського району з проханням звернутись до суду про визнання спадщини після смерті ОСОБА_5 відумерлою бо їм було відомо, що спадщину ніхто не оформив, хоча прокуратура не звернулась до суду з даним позовом, як і сама міська рада, не спростовують тверджень позивача ОСОБА_11 підтверджені показами свідків. Так само як і не спростовує даний факт і твердження міського голови, про те що ОСОБА_1 знала про їх намір визнати дане майно відумерлим, хоч вони і не оголошували про даний факт в пресі, і вона могла оскаржити це, бо вони надсилали лист її мамі з проханням повернути документи на хату ОСОБА_5 які були в них.

За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 постійно проживала із спадкодавцем ОСОБА_5 однією сім`єю на час відкриття спадщини більше як п'ять років, за нею слід визнати право на спадщину в порядку спадкування за законом, оскільки в такому разі вона вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5, та подання заяви про її прийняття спадщини в даному випадку не вимагається, як і встановлення такого юридичного факту в судовому засіданні, тому в частині позову про встановлення факту визнання позивача такою особою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 слід відмовити.

При цьому задовольняючи інші позовні вимоги, суд виходить із того, що відомості про спадкоємців за законом попередніх черг чи по заповіту після смерті ОСОБА_5 на момент розгляду справи відсутні.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст.10, 11, 60, 209, 214 - 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково

Поновити строк для пред'явлення позову.

Визнати спільне проживання ОСОБА_1, понад п'ять років, однією сім'єю з ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_21 право власності на будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Встановити, що ОСОБА_5 та ОСОБА_16 були подружжям.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішенння .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційного скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Гайдич Р.М.