Справа № 683/227/15-ц
10 березня 2015 року м. Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
головуючого - судді Цимбалюка О.В.
при секретарі Поважнюк О.Б.
розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житлом,
В січні 2015 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 і просить визнати його таким, що втратив право на проживання в квартирі АДРЕСА_1.
В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що їй на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1. Крім двох доньок позивачки, в цій квартирі зареєстрований ОСОБА_2, колишній чоловік позивачки, який з 2005 року не проживає у вказаній квартирі, однак залишається зареєстрованим у ній.
Оскільки ОСОБА_2 без поважних причин не проживає у належній позивачці квартирі і не бажає в добровільному порядку знятись з реєстрації у цій квартирі, тому його слід визнати таким, що втратив право на проживання житлом та зняти з реєстрації.
Позивачка, в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.
Відповідач, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив. За згодою позивача суд розглядає справу на підставі наявних у ній доказів - в порядку ст.224 ЦПК України.
Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом об'єктивно встановлено, що позивачка є власницею квартири АДРЕСА_1. Крім двох доньок позивачки, в цій квартирі зареєстрований ОСОБА_2, колишній чоловік позивачки, який з 2005 року не проживає у вказаній квартирі, однак залишається зареєстрованим у ній.
Зазначені обставини підтверджуються: довідкою про склад сім'ї № 042762 від 21.01.2015 року, витягом про реєстрацію права власності на майно, договором купівлі-продажу від 05.07.2003 року, свідоцтвом про розірвання шлюбу, актом обстеження квартири, в якому зафіксовано, що ОСОБА_2 у зазначеній квартирі не проживає.
Оцінивши усі надані докази, в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 відсутній у квартирі АДРЕСА_1 понад десять років рік без поважних причин, а тому втратив право користування цим житлом.
Відповідно до ст. ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання.
При розподілі судових витрат, суд виходить із положень ст. 88 ЦПК України, а тому з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 224-226 ЦПК України, ст.ст.319 ч.1, 346 ч.1 п.1 ЦК України, ст.ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року, суд
Позов ОСОБА_1 задоволити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243 грн. 60 коп. судового збору.
На рішення через суд першої інстанції, який його ухвалив, позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. Лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Суддя: