АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/539/15 Говуючий 1 інстанції - Якуша Н.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді: Кірсанової Л.І.

суддів: Пилипчук Н.П..,Трішкова І.Ю.,

за участю секретаря - Костенко Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою слідчого СУ ГУ МВС України в Харківській області Літвиненко Валерія Леонідовича на рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до слідчого СУ ГУ МВС України в Харківській області Літвиненко Валерія Леонідовича, Головного управління міністерства внутрішніх справ України в Харківській області про звільнення майна з-під арешту та виключення з реєстру речових прав на нерухоме майно запису про обтяження,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року до суду звернувся позивач з уточненим в процесі розгляду позовом до слідчого СУ ГУМВС України в Харківській області Літвиненко В.Л., Головного управління внутрішніх справ України в Харківській області із вимогами про звільнення нежитлових приміщень першого поверху №64,66-84, другого поверху №121-133, третього поверху №176-179, 184-199 загальною площею 545,6 кв.м літ. "А-3" за адресою: АДРЕСА_1 з - під арешту, накладеного постановою слідчого СУ ГУМВС України в Харківській області від 24.05.2011 року та виключити з реєстру речових прав на нерухоме майно обтяження №11208445, яке накладене постановою слідчого СУ ГУМВС України в Харківській області від 24.05.2011 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що він є власником нежитлових приміщень першого поверху №64,66-84. другого поверху №121-133. третього поверху №176-179,184-199 загальною площею 545,6 кв.м літ "А-3" за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до договору купівлі - продажу від 24.11.2008 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4. Вказував, що на зазначене нерухоме майно на підставі постанови СУ ГУМВС України в Харківській області 24.05.2011 року було накладено обтяження у вигляді арешту, що було зроблено в рамках розслідування кримінальної справи №21090055 від 29.04.2009 року.

Зазначав, що постановою Київського районного суду м. Харкова по справі №2018/16145/2012 від 17.10.2012 року постанову про порушення кримінальної справи № від 29.04.2009 року, винесену заступником прокурора Київського району м. Харкова за фактом шахрайства групою осіб, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст. 190 КК України було скасовано. Постанова набула чинності.

Вказував, що оскільки на теперішній час він не є ані підозрюваним ані обвинуваченим, то законних підстав для продовження дії постанови про арешт майна, що належить йому на праві власності не має.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Звільнено з під арешту, накладеного постановою слідчого СУ ГУМВС України в Харківській області від 24.05.2011 року, реєстраційний номер обтяження 11208445, нежитлові приміщення першого поверху №64,66-84, другого поверху №121-133. третього поверху №176-179, 184-199 загальною площею 545,6 кв.м літ "А-3", що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та належать на праві власності ОСОБА_3. В іншій частині позовних вимог відмовлено за відсутністю підстав.

Не погодившись з вказаним рішенням, слідчий СУ ГУ МВС України в Харківській області Літвиненко Валерій Леонідович звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення Київського районного суду та відмовити у звільненні з-під арешту вказаних нежитлових приміщень, у решті рішення суду першої інстанції залишити без змін. В обгрунтування апеляційної скарги посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, незаконність та необгрунтованість рішення суду. Вказує, що він не має можливості зняти арешт з нежитлових приміщень, тому що на даний момент справа вже не знаходиться у його провадженні. Зазначає, що позивач не звертався до Головного управління внутрішніх справ України в Харківській області із відповідною письмовою вимогою та не надав жодних доказів такого звернення під час направленням позовної заяви до суду. Таким чином, твердження позивача про порушення його права власності нічим не підтверджується.

Позивач ОСОБА_3 вказане рішення суду не оскаржив.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3 про звільнення з- під арешту нежитлових приміщень, суд першої інстанції виходив з того, що на даний час позивач є особою, яка правомірно володіє нерухомим майном, та не є учасником кримінального провадження в рамках якого було накладено арешт на його майно, проте не може в повній мірі володіти та розпоряджатися своїм правом власності, що в свою чергу порушує його права, а тому вони підлягають судовому захисту саме шляхом звільнення цього майна з-під арешту. Тобто законодавство про захист права власності поширюється на ці правовідносини.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції, так як він є правильним і зроблений у відповідності із зібраними доказами.

Матеріали справи свідчать, що позивач є власником нежитлових приміщень першого поверху №64,66-84, другого поверху №121-133, третього поверху №176-179, №184-199 в літері "А-3" загальною площею 545,6 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі - продажу від 04.11.2008 року (а.с.6-7).

Як встановлено з відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на вищезазначені нежитлові приміщення постановою від 24.05.2011 року слідчим управлінням ГУ МВС України в Харківській області було накладено арешт (реєстраційний номер обтяження 11208445) (а.с.8). Зазначений арешт був накладений в рамках кримінальної справи №21090055 від 29.04.2009 року, що підтверджується долученою до матеріалів справи копією постанови про накладення арешту на майно (а.с.63).

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 17.10.2012 року постанова про порушення кримінальної справи №21090055 від 29.04.2009 року, винесену заступником прокурора Київського району м. Харкова за фактом шахрайства групою осіб, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України було скасовано. В подальшому після розгляду судами апеляційних та касаційних скарг, постанова набула законної чинності.

28.12.2013 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000605 від 13.12.2012 року, було закрите у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.4 КК України (а.с.47-48).

Тобто, судом першої інстанції правильно встановлено, що на теперішній час обґрунтованих підстав для продовження дії обтяження у вигляді арешту відносно належних позивачу нежитлових приміщень першого поверху №64,66-84, другого поверху №121-133, третього поверху №176-179, №184-199 в літері "А-3" загальною площею 545,6 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, не існують.

Відповідно п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.76 року № 6 "Про судову практику в справах про виключення майна з опису", за правилами, встановленими розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що грунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

Відповідно до ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою ст. 353 цього Кодексу.

Статтями 391, 392 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначене свідчить, що на даний час ОСОБА_3 є особою, яка правомірно володіє нерухомим майном, та не є учасником кримінального провадження в рамках якого було накладено арешт на його майно, проте не може в повній мірі володіти та розпоряджатися своїм правом власності, що в свою чергу порушує його права, а тому вони підлягають судовому захисту саме шляхом звільнення цього майна з-під арешту, тобто законодавство про захист права власності поширюється на ці правовідносини.

В зв"язку з наведеним позовні вимоги ОСОБА_3 до ГУМВС України в Харківській області в частині звільнення належних йому на праві власності нежитлових приміщень з - під арешту є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Між тим, з матеріалів справи та пояснень слідчого Літвиненко В.Л. вбачається, що самостійно скасувати постанову СУ ГУМВС України в Харківській області від 24.05.2011 року він не має можливості , оскільки кримінальна справа не перебуває у його провадженні. Зазначене свідчить, що слідчий Літвиненко В.Л. права позивача не порушував та після закриття провадження у справі не вправі здійснювати процесуальні дії щодо звільнення майна з під арешту.

Відповідно до п. п. 2, 3, 4 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

За таких обставин судова колегія апеляційну скаргу слідчого СУ ГУ МВС України в Харківській області Літвиненко Валерія Леонідовича задовольняє частково. Рішення суду першої інстанції змінює. В частині задоволення позовних вимог до слідчого СУ ГУ МВС України в Харківській області Літвиненко В.Л. рішення судускасовує, відмовивши в задоволенні цих позовних вимог. Рішення суду в частині задоволення позову до Головного управління міністерства внутрішніх справ України в Харківській області слід залишити без змін.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про виключення з реєстру речових прав на нерухоме майно обтяження №11208445 є обґрунтованим. Сторони рішення в цій частині не оскаржили.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 3 ч. 1 ст. 307, 309, 313,314,316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу слідчого СУ ГУ МВС України в Харківській області Літвиненко Валерія Леонідовича задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2014 року змінити. В частині задоволення позовних вимог до слідчого СУ ГУ МВС України в Харківській області Літвиненко Валерія Леонідовича рішення суду скасувати, відмовивши в задоволенні цих позовних вимог.

Рішення суду в частині задоволення позову до Головного управління міністерства внутрішніх справ України в Харківській області залишити без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

СУДДІ: