У Х В А Л А

Іменем України

26 січня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Куцина М. М.,

суддів - Бондаренка Ю. О., Собослоя Г.Г.

при секретарі - Маринець Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 в інтересах відповідача ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 02 вересня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 07.04.2008 року ОСОБА_2 отримала строковий кредит у розмірі 1500,00 Доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердила, що вона ознайомлена і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витирати згідно Умов. Однак ОСОБА_2 взятого на себе зобов'язання не виконала і відповідно до розрахунку станом на 28.02.2014 року має заборгованість у розмірі 4135,34 Доларів США, що за курсом 9.99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 28.02.2014 року складає 41312,02 грн.

Позивач, посилаючись на зазначені обставини, просив суд першої інстанції задовольнити позов, стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором в розмірі 4135,34 Доларів США, що за курсом 9.99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 28.02.2014 року складає 41312,02 грн., а також сплачений судовий збір в розмірі 413,12 грн.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 02 вересня 2014 року позов ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором в розмірі 4135,34 Доларів США, що за курсом 9.99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 28.02.2014 року складає 41312,02 грн., яка складається з наступного: 1226,97 Доларів США - заборгованість за кредитом; 2058,38 Доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 605,40 Доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 50,05 Доларів США - штраф (фіксована частина); 194,54 Доларів США - штраф (процентна складова) та сплачений позивачем судовий збір в розмірі 413,12 грн.

Не погодившись з рішенням місцевого суду, представник ОСОБА_1 в інтересах відповідача ОСОБА_2 оскаржив дане рішення в апеляційному порядку, вважаючи, що таке є незаконним, не об'єктивним, не обґрунтованим, винесеним із грубим порушенням норм матеріального права та не повним з'ясуванням обставин, що мають істотне значення для справи, а тому просив дане рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк".

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції не були розглянуті матеріали кредитної справи, що потягло за собою не повне з'ясування обставин справи, а відтак, судом першої інстанції зроблено хибні висновки. Крім того, відповідачці не було роз'яснено умови надання кредиту, вона не повідомлялася про збільшення кредитного ліміту та про наявність заборгованості за кредитом.

У запереченні на апеляційну скаргу представник ПАТ КБ "ПриватБанк" - Гриниха Т.Ю. просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги, з мотивів, викладених у запереченні, а рішення Ужгородського міськрайонного суду від 02 вересня 2014 року залишити в силі.

Представник позивача в суді апеляційної інстанції просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач та його представник не з'явився в судове засідання апеляційної інстанції. Судова колегія вважає, що на підставі ч.2 ст.305 ЦПК України може розглянути справу без його участі, так як він належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та його неявка не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд, керуючись принципом диспозитивності, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України та роз'яснень Верховного Суду України, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року № 12 "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку", перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, не роблячи висновків щодо неоскарженої частини судового рішення.

Відповідно до ст. ст. 10, 11, 59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Задовольняючи позов , місцевий суд виходив із того, що в судовому засіданні належними доказами встановлено, що ОСОБА_2 взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту та відсотків за його користування належним чином не виконує і відповідно до розрахунку станом на 28.02.2014 року має заборгованість у розмірі 4135,34 Доларів США, що за курсом 9.99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 28.02.2014 року складає 41312,02 грн.

Судова колегія погоджується з висновками місцевого суду, який, розглядаючи заявлений по справі позов, повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин.

Встановлено, що 07.04.2008 року відповідач відповідно до укладеного договору № б/н отримав строковий кредит у розмірі 1500,00 Доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення що відповідає строку дії картки.

На підтвердження укладення кредитного договору, відповідачем була заповнена і підписана Заява-анкета. Як вбачається з Заяви-анкети, підписавши цей документ, клієнт надає згоду на те, що ця Заява із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає Договір про надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив, що він ознайомлений і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Крім того своїм підписом Позивач підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування в ПАТ КБ "ПриватБанк", а також його місцезнаходження.

Як видно з виписки про рух коштів, відповідачка - ОСОБА_2 отримала кредит шляхом зняття готівки в банкоматі та кассі.

Відповідно до п. 6.5 Умов надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Встановлено, що ОСОБА_2 взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту та відсотків за його користування належним чином не виконує і відповідно до розрахунку станом на 28.02.2014 року має заборгованість у розмірі 4135,34 Доларів США, що за курсом 9.99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 28.02.2014 року складає 41312,02 грн., яка складається з наступного: - 1226,97 Доларів США - заборгованість за кредитом; - 2058,38 Доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 605,40 Доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 50,05 Доларів США - штраф (фіксована частина); - 194,54 Доларів США - штраф (процентна складова).

Дані обставини підтверджуються також дослідженою в судовому засіданні апеляційного суду Закарпатської області кредитною справою, щодо надання кредиту ОСОБА_2

З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач ОСОБА_2 взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту та відсотків за його користування належним чином не виконує, що призвело до утворення заборгованості за кредитним договором, яку слід стягнути з ОСОБА_2 у розмірі 4135,34 Доларів США, що за курсом 9.99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 28.02.2014 року складає 41312,02 грн.

Отже, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" про стягнення з відповідача ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються й не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на викладене та на підставі ст. 308 ЦПК України апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 в інтересах відповідача ОСОБА_2 слід відхилити як необгрунтовану та безпідставну й залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 в інтересах відповідача ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 02 вересня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили, шляхом подачі скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді: