Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/1304/15 Головуючий у 1 інстанції: Кравченко Л.Ю.
Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

" 17" березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Кримської О.М.,

суддів: Дашковської А.В.,

Подліянової Г.С.,

при секретарі: Мельник З.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 серпня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення, -

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2014 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулись до суду з позовом, який протягом розгляду справи уточнив, до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що після смерті їх батька, ОСОБА_6, успадкували квартиру АДРЕСА_1.

В порядку спадкування за законом спадкове майно розподілено між спадкоємцями: ними та дружиною померлого - ОСОБА_3, відповідачем по справі, кожному по 1/3 частини спірної квартири. Спадкоємцям видано свідоцтво про право на спадщину.

ОСОБА_3 фактично у квартирі не проживає, проте перешкоджає їм користуватися квартирою. Відповідач отримала їх письмову пропозицію щодо надання їм доступу до майна та узгодження дати їх вселення, проте відповіді не надала.

15 квітня 2014 року ними у присутності свідків складено акт про неможливість потрапити до квартири АДРЕСА_1.

На підставі зазначеного просили зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні їх власністю у квартирі АДРЕСА_1 шляхом їх вселення до спірної квартири, стягнути судовий збір.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 серпня 2014 року позов задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні своєю власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_1 шляхом вселення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до квартири АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 243,60 грн. судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину, виданого 07.06.2013 року державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори Коцило С.В., після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 спадкоємцями квартири АДРЕСА_1 є син ОСОБА_5, дочка ОСОБА_4 та дружина ОСОБА_3, кожний по 1/3 частки відповідно (а.с.5).

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зареєстровано право спільної часткової власності по 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 кожному (а.с.6).

Судом першої інстанції встановлено, що листом від 03.04.2014 року ОСОБА_3 було запропоновано на протязі 10 днів надати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 доступ до квартири АДРЕСА_1 та узгодити з ними день та час для надання доступу (а.с.10).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, зазначений лист відповідач отримала 17 квітня 2014 року (а.с.11).

В позовній заяві ОСОБА_4 та ОСОБА_5 посилались на той факт, що відповідачка практично не проживає у квартирі АДРЕСА_1, а місцем її постійного проживання позивачі зазначали АДРЕСА_2 (а.с.2).

Крім того, в апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 адресою свого проживання вказує АДРЕСА_2 (а.с.42-43).

В суді апеляційної інстанції представник відповідача пояснив, що відповідач не перешкоджає позивачам користуватись нерухомістю, проте не заперечував той факт, що у позивачів відсутні ключі від спірної квартири.

З метою укладення мирової угоди та надання позивачам доступу до квартири АДРЕСА_1 за клопотанням сторін апеляційний суд відкладав розгляд справи, проте сторони правом укласти мирову угоду не скористались.

За змістом ст.ст.316, 317, 319 ЦК Україниправом власності є право особи на річ(майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 41 Конституції Українита ст. 321 ЦК Україниправо власності є непорушним. Ніхто не може бути обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК Українивласник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Твердження апеляційної скарги про те, що відповідач не змогла виконати вимогу про вселення у зв'язку з тим, що отримала її лише 17.04.2014 року, не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_3 не спростувала доводів позивачів, що отримавши повідомлення, до моменту розгляду справи не здійснила будь-яких дій щодо узгодження з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дня та часу для вселення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про порушення судом першої інстанції норм процесуального права щодо не повідомлення її про розгляд справи не приймаються колегією судів, оскільки суд двічі направляв повідомлення про розгляд справи за адресою, яку відповідач особисто зазначала в клопотанні про зупинення справи від 17 червня 2014 року та в апеляційній скарзі, як місце проживання - АДРЕСА_2 (а.с.19,21, 29), які не отримувалися на пошті відповідачем та поверталися за закінченням терміну зберігання, та само по собі неналежне неотримання повістки відповідачем про час і місце розгляду справи, відповідно до вимог ЦПК України, якщо по суті винесено правильне рішення суду, не тягне за собою обов'язкового скасування рішення суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про порушення норм процесуального права у вигляді відхилення клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, перевірені апеляційним судом і не спростовують висновків рішення суду.

Суд першої інстанції належним чином розглядав заявлене відповідачем клопотання і відхилив його, дійшовши правомірного висновку що зміна часток в спірній квартирі не позбавить позивачів права користування нерухомістю.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 серпня 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: