АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Лисака І. Н.

суддів: Владичана А.І., Міцнея В.Ф.,

секретар Лук'янишина М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 05 лютого 2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2014 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Посилалось на те, що 06.06.2007 року між позивачем, який є правонаступником за договором факторингу АКБ «ТАС-Комерцбанк», та відповідачем був укладений кредитний договір №2506/0607/95-003, згідно умов якого ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 65175, 00 грн. зі сплатою відсотків та кінцевим терміном повернення 05.06.2010 року. Проте, взятих на себе зобов'язань відповідачка належним чином не виконала, у зв'язку з чим за нею утворилась заборгованість в сумі 152416,72 грн., з яких: 43455,00 грн. - заборгованість за кредитом; 49984,11 грн. - заборгованість по відсоткам; 58977,61 грн. - пеня. Просило сягнути вищезазначену заборгованість за кредитним договором з відповідачки та понесені судові витрати.

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 05 лютого 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість в сумі 152 416,72 грн.

Вирішено питання про стягнення судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вищезазначене рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позову. Посилається на те, що судом першої інстанції були порушені норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Зазначає, що даний спір не підсудний Першотравневому районному суду, оскільки кредитний договір був укладений з фізичною особою - підприємцем. Крім того, справа була розглянута без її участі та належного повідомлення, що позбавило її можливості належним чином захистити свої права, оскільки відповідачем був пропущений строк позовної давності.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах заявлених в суді першої інстанції вимог, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що 06.06.2007 року між ФОП ОСОБА_1 та АКБ «ТАС-Комерцбанк» був укладений кредитний договір №2506/0607/95-003, згідно умов якого ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 65175, 00 грн. зі сплатою відсотків та кінцевим терміном повернення 05.06.2010 року. Проте, взятих на себе зобов'язань відповідачка належним чином не виконала, у зв'язку з чим за нею утворилась заборгованість в сумі 152416,72 грн., з яких: 43455,00 грн. - заборгованість за кредитом; 49984,11 грн. - заборгованість по відсоткам; 58977,61 грн. - пеня.

28 листопада 2012 року ПАТ «Сведбанк», яке є правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк», та ТОВ «ФК «Вектор Плюс» уклали договір факторингу за № 15, у цей же день 28 листопада 2012 року ТОВ «ФК «Вектор Плюс» уклало договір факторингу з ТОВ «Кредитні ініціативи».

Відповідно до положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Сума розрахунку заборгованості апелянтом не оспорюється, заяви про застосування строків позовної давності не надходило.

Відповідно до положень ст. ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно зі ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Колегією суддів встановлено, що 21.07.2014 року ОСОБА_1 зареєструвала припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за номером 3012014.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» спір фізичної особи, яка має статус суб'єкта підприємницької діяльності, у цивільно-правових, житлових чи інших правовідносинах, що не має ознак господарського та не пов'язаний з господарською діяльністю, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки у разі припинення діяльності фізичної особи як суб'єкта господарювання відповідно до п.6 ч.1 ст.80 ГПК України провадження у господарській справі припиняється, то з часу державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця в порядку встановленому Законом України від 15 травня 2003 року №755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», спори за участю такої фізичної особи-підприємця, у тому числі пов'язані з підприємницькою діяльністю, що здійснювалася ним раніше, належить розглядати в порядку цивільного судочинства, за винятком випадків, коли провадження у відповідних справах було порушено у господарському суді до настання таких обставин, оскільки за загальним правилом громадянин-підприємець відповідає за своїм зобов'язанням належним йому майном і після припинення своєї підприємницької діяльності.

Крім того, відповідно до ч.1, 3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі користуються всіма процесуальними правами, встановленими законом, в тому числі мають право брати участь у судових засіданнях. Такі особи зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідачка ОСОБА_1 неодноразово повідомлялась про розгляд справи в суді за зареєстрованою адресою місця проживання, проте рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень повертались без вручення у зв'язку з закінченням терміну зберігання. Крім того, 21.10.2014 року від відповідачки надходило клопотання про відкладення розгляду справи, яке судом було задоволено (а.с.77-79). Про призначене судове засідання на 06.11.2014 р. та 05.02.2015 р. відповідачка була належним чином повідомлена, проте в судове засідання не з'явилася не повідомивши суд про причини своєї неявки (а.с.82, 105).

Відповідно до ч.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Згідно ч.1-2 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Таким чином, відповідачка свої процесуальні обов'язки належним чином не виконувала не з'являючись у судове засідання, хоча була повідомлена про розгляд справи, зверталася до суду з клопотаннями та запереченнями проти позову, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 05 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: