АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/68/2015 Головуючий в І інстанції Ратушна В.О.
Категорія: 29 Доповідач: Цуканова І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року січня місяця «26» дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Цуканової І.В.

Суддів: Склярської І.В.

Вейтас І.В.

при секретарі Благовещенській О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 27 жовтня 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію та гаряче водопостачання, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» (далі ТЕЦ) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 із зазначеним позовом, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги за спожиту теплову енергію та гаряче водопостачання в сумі 12514,76 грн., яка утворилася за період з 01.10.2012р. по 01.05.2013р.

При цьому позивач посилався, що ОСОБА_2 є власником магазину, розташованого в багатоквартирному житловому будинку, яка не виконує обов'язок по оплаті наданих послуг згідно договору від 01.10.2011р. про надання таких послуг.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 27.10.2014 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» - 12514,76 грн. в рахунок погашення заборгованості за послуги опалення та постачання гарячої води та 243,60 грн. за понесені судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідача, осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 01.10.2011 року між ПАТ «Херсонська ТЕЦ» та ОСОБА_2 було укладено договір №125 про надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, строк дії якого встановлено до 31.12.2012р.

Відповідно до п.3 вищевказаного договору визначено об'єкт надання послуг, а п.2 місце знаходження приміщення відповідача, а саме продуктовий магазин по АДРЕСА_1, який належить відповідачу на підставі договору купівлі продажу від 29.03.2011 року.

Відповідач неналежним чином виконує свої зобов'язання, а саме не оплачує за надані їй послуги, тому виникла заборгованість перед позивачем за надані послуги за період з 01.10.2012р. по 01.05.2013р. у розмірі - 12514,76 грн., які в добровільному порядку відповідач відмовилася сплачувати.

З експертного дослідження від 20.08.2013р., виконаного за заявою ОСОБА_2, вбачається, що в приміщеннях належного їй магазину на момент обстеження система теплоспоживання (внутрішня система опалення) відсутня, теплоспоживаюче обладнання відсутнє.

Оскільки належний відповідачу магазин продовольчих товарів знаходиться на першому поверсі жилого будинку АДРЕСА_1, ОСОБА_2 здійснила відключення магазину від мереж центрального опалення та постачання гарячої води без дотримання Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого опалення, затвердженого наказом Міністерства будівництва архітектури та житлово-комунального господарства України 22.11.2005р. №4 з наступними змінами (далі Порядок), то суд вважав, що підстави для звільнення відповідача від сплати послуг, які він в односторонньому порядку відмовився отримувати, відсутні та задовольнив позов.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи, підтверджується дослідженими судом доказами, ґрунтується на вимогах закону.

Рішення ухвалено судом з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування не вбачається.

Разом з тим, суд зайво послався на ст.ст. 67, 68, 162 ЖК України, який регулює житлові відносини, оскільки спірні правовідносини виникли на підставі договору про надання послуг щодо нежитлового приміщення, тому з рішення суду слід виключити посилання на ЖК України.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи ОСОБА_2 про наявність у неї права на односторонню відмову від споживання послуг, які надає позивач, з посиланням на п.31 договору від 01.10.2011р. з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст. 651 ЦК України розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як зазначено в п.31 договору, він може бути розірваний достроково у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови Споживача від користування послугами Виконавця.

При цьому зі змісту договору не вбачається право сторін розірвати договір в односторонньому порядку, що узгоджується з п.25 договору, в якому серед підстав припинення подачі теплової енергії не зазначено відмову споживача від послуг.

Безпідставними є також доводи апеляційної скарги про недоведеність позивачем факту надання послуг, оскільки з довідок про наявність опалення в житловому будинку АДРЕСА_1, в якому розташовано магазин відповідача, в період з жовтня 2012р. по квітень 2013р. підтверджується довідками ТЕЦ про наявність опалення, підписаними його посадовими особами.

Доводи ОСОБА_2 про необхідність доведення позивачем факту надання послуг окремо щодо належного їй приміщення також не ґрунтуються на вимогах закону.

Так, згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» внутрішньобудинкові системи - це мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання комунальних послуг, які знаходяться в межах будинку, споруди.

Оскільки сторонами укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (про що зазначено в договорі), приміщення, щодо якого укладено договір, знаходяться на першому поверсі багатоквартирного жилого будинку, що визнається сторонами та зазначено у експертному дослідженні, згідно п.3 договору межа експлуатаційної відповідальності визначена сторонами як внутрішня система опалення займаного приміщення, відповідачем визнано факт відключення від централізованого опалення та гарячого водопостачання, то, за думкою колегії суддів, позивач не повинен доводити, що теплова енергія постачається окремо в кожне приміщення житлового будинку, зокрема в належний ОСОБА_2 магазин.

Керуючись ст.ст.303, 308, 315, п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 27 жовтня 2014 року залишити без змін, виключивши з його мотивувальної частини посилання на ст.ст. 67, 68, 162 ЖК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: