Номер провадження: 22-ц/785/2809/15
Головуючий у першій інстанції Нікітіна С. Й.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Троїцької Л.Л., Фальчука В.П.

при секретарі: Швець В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою представника Одеської міської ради - Поповської Інни Петрівни на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 11 грудня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Одеської міської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду до Одеської міської ради з позовом про визнання за ним права власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 39,4 кв.м в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, мотивуючи це тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась спадщина на спадкове майно - квартиру АДРЕСА_1. Зазначену квартиру померлий прийняв як спадщину, як спадкоємець першої черги, після смерті своєї матері ОСОБА_5 В установленому законом порядку звернувся із заявою про прийняття спадщини до Першої Одеської державної нотаріальної контори, в якій і було заведено спадкову справу 31.10.2012 року за № 344/2012, але не оформив спадкових прав на спадщину.

Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого батька, ОСОБА_4, проте не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки в нього немає документів які підтверджують право власності спадкоємців на спадкове майно (документи були втрачені) і крім цього право власності на зазначену квартиру не зареєстровано як це вимагається діючим законодавством України.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 11 грудня 2014 року позов ОСОБА_3 - задоволено. Визнано за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник Одеської міської ради - Поповська Інна Петрівна звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Приморського районного суду м.Одеси від 11 грудня 2014 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції при ухваленні рішення норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню на таких підставах.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із Законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, матеріалами справи підтверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5, після смерті якої її син ОСОБА_4 звернувся в установленому законом порядку із заявою про прийняття спадщини до Першої Одеської державної нотаріальної контори, в якій було заведено спадкову справу 31.10.2012 року за №344/2012.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4, не отримавши за життя свідоцтво про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_5 Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на спадкове майно - квартиру АДРЕСА_1.

12.02.2014 року до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Борисової Н.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 звернувся син померлого ОСОБА_3

Листом КП "Одеське міське агентство з приватизації житла" Одеської міської ради на адресу приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Борисової Н.В. від 17.06.2014 року повідомлено, що свідоцтво про право власності на житло видано на підставі розпорядження органу приватизації Управління житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів № 22965 від 22.11.1993 року, яке зареєстровано та записано в реєстрову книгу за № 7-1786 на ім`я ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (спільна сумісна власність без розрахунку часток відповідно до заяви про приватизацію) за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 39,4 кв. м. (а. с. 12).

Листом КП "БТІ" Одеської міської ради на адресу приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Борисової Н.В. від 16.06.2014 року повідомлено, що станом на 31.12.2012 року квартира АДРЕСА_1 не зареєстрована (а. с. 13).

Листом приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Борисової Н.В. на адресу представника спадкоємця ОСОБА_3 ОСОБА_7 від 17.07.2014 року повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право вланості у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на квартиру АДРЕСА_1 та відсутністю реєстрації права власності.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_3 до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, суд першої інстанції виходив з відсутності інших спадкоємців, відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на спірне майно, відсутності правовстановлюючого документа на квартиру та відсутності реєстрації права власності.

Такий висновок суду відповідає матеріалам справи і заснований на законі.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК).

З матеріалів справи вбачається, що зверненню ОСОБА_3 до суду з позовом 22.07.2014 року передувалі звернення у встановлений законом строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та відповідь нотаріуса про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину щодо жилого будинку у зв`язку з відсутністю свідоцтва про право власності на даний об`єкт та відсутністю реєстрації права власності.

Позивач є єдиним спадкоємцем після ІНФОРМАЦІЯ_1 смерті батька ОСОБА_4, який в свою чергу також був єдиним спадкоємцем після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_5

ОСОБА_4 своєчасно звернувся до нотаріальної контори після смерті матері, але за життя не отримав свідоцтво про право на спадщину.

Під час розгляду справи в районному суді встановлено, що спірна квартира була приватизована у 1993 році на підставі спільної заяви ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та на підставі розпорядження УЖКГ виконкому Одеської міської ради народних депутатів № 22965 від 22.11.1993 року видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1. Реєстрація права власності у КП "БТІ" Одеської міської ради відсутня.

Таким чином спадкодавці ОСОБА_5 та ОСОБА_4 набули право власності на спірну квартиру у відповідності до норм Закону України "Про власність" та ЦК УРСР 1963 року.

На час отримання спадкодавцями свідоцтва про право власності на квартиру в порядку приватизації, виникнення права власності не пов`язувалося з обов`язковою державною реєстрацією таких прав.

Разом з тим з матеріалів справи вбачається, що у спадкоємця відсутній оригінал свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1, що було видано спадкодавцям, які за життя право власності на дану квартиру не зареєстрували.

Оскільки у спадкоємця відсутній оригінал свідоцтва про власності та відсутня державна реєстрація права власності на вказане майно, нотаріус позбавлений можливості оформити право на спадщину за законом.

Відповідно до Тимчасового Положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 07.02.2002 року № 7/5 у редакції наказу Міністерства юстиції України від 28.07.2010 року № 1692/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.02. 2002 року за № 157/6445:

для проведення державної реєстрації виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно власник (власники), інший правонабувач (правонабувачі) або уповноважена ним (ними) особа подає реєстратору БТІ заяву про державну реєстрацію прав за формою, визначеною у додатку 1 (п. 2.1);

до заяви про державну реєстрацію прав додаються правовстановлювальні документи (додаток 2), їх нотаріально засвідчені копії, документи, що підтверджують оплату за проведення державної реєстрації прав та видачу витягу про державну реєстрацію прав, а також інші документи, визначені Положенням (абз 2 п. 2.2.).

Реєстратор БТІ відмовляє у проведенні державної реєстрації прав, якщо із заявою про державну реєстрацію прав звернулась особа (особи), яка не може бути заявником відповідно до Положення (п. 3.5.2);

У разі втрати або зіпсування свідоцтва про право власності органом, який проводив оформлення права власності на нерухоме майно, за заявою власника (власників) або уповноваженої ним (ними) особи, до якої додається опубліковане в пресі повідомлення про недійсність втраченого або зіпсованого свідоцтва про право власності, видається дублікат свідоцтва про право власності.

За дорученням органів місцевого самоврядування та інших органів, які проводять оформлення права власності, БТІ можуть здійснити необхідні підготовчі заходи для видачі дубліката свідоцтва про право власності, у тому числі здійснення перевірки належності заявленої вимоги відомостям з Реєстру прав (п. 8.6).

В розумінні даних норм дублікат свідоцтва про право власності видається органом, який проводив оформлення права власності за заявою власника або уповноважених ним осіб до якої додається опубліковане в пресі повідомлення про недійсність втраченого або зіпсованого свідоцтва про право власності.

Отже, діючим законодавством передбачено видачу дубліката свідоцтва про право власності лише у разі втрати або зіпсування оригіналу свідоцтва про право власності з обов'язковим дотриманням встановленої процедури, яка передує видачі, та визнанням у зв'язку з цим недійсним втраченого свідоцтва. Дана процедура застосовується за заявою власників або уповноважених ними осіб.

Позивач будучи спадкоємцем, який прийняв спадщину, разом з тим не може дотриматися всіх необхідних формальних умов порядку видачі дубліката свідоцтва про право власності. До того ж, як вже зазначалося, право власності на квартиру зареєстровано не було.

При таких обставинах судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання за ОСОБА_3 права власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 звернувся до суду не вичерпавши можливість отримання свідоцтва про право на спадщину у позасудовому порядку, є неспроможними, оскільки документально підтверджено, що позивач прийняв спадщину шляхом звернення у встановлений строк до нотаріуса з відповідною заявою і із змісту відповіді нотаріуса вбачається про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на квартиру та відсутністю державної реєстрації права власності.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 звернувся до суду без отримання від нотаріуса постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, не можуть бути взятими до уваги, оскільки про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю оригіналу свідоцтва про про право власності на квартиру та відсутністю державної реєстрації права власності, знаходиться у спадковій справі, копія якої додана районним судом до матеріалів цивільної справи. Не оформлення нотаріусом даної відмови у вигляді Постанови у відповідності до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, не залежить від волевиявлення спадкоємця, який так чи інакше за вказаних обставин позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса та не спростовує правильність висновку суду першої інстанції, а також само по собі не є підставою для скасування рішення.

Також не спростовують висновку суду доводи апеляційної скарги про те, що спадкодавець ОСОБА_4 не набув права власності на 1/2 частину спірної квартири, яка належала за життя його матері ОСОБА_5, оскільки з матеріалів прави вбачається, що ОСОБА_4 у передбачений законом строк після смерті матері звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на підставі якої Першою Одеською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 344/2012.

Таким чином ОСОБА_4 прийняв спадщину після смерті матері, але не представив нотаріусу оригіналу (дублікату) правовстановлюючого документу на квартиру АДРЕСА_1 та витягу про державну реєстрацію права власності на квартиру і помер ІНФОРМАЦІЯ_1 так і не не отримавши свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

При таких обставинах позивач звернувшись після смерті свого батька ОСОБА_4 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, прийняв спадщину до якої входить вся квартира АДРЕСА_1, а не лише її 1/2 частина, як помилково зазначено в апеляційній скарзі Одеської міської ради.

Інших доводів в апеляційній скарзі не наведено.

Крім того, судова колегія зазначає, що Одеська міська рада не довела яким чином її права порушуються спадкоємцем 1-ї черги ОСОБА_3., який прийняв спадщину після смерті батька і у зв`язку із неможливістю отримати свідоцтво про права на спадщину у нотаріуса, звернувся до суду з позовом про визнання прав власності в порядку спадкування за відсутності наявних підстав для визнання спадщини відумерлою.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права, які є підставою для скасування рішення, не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, внаслідок чого апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 317 ЦПК України, судова колегія -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Одеської міської ради Поповської Інни Петрівни - відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили ухвалою суду.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: Л.Л. Троїцька

В.П. Фальчук