Провадження № 4-с/522/14/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Домусчі Л.В.

при секретарі Моргун М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник 04.12.2014 року звернувся до Приморського районного суду м.Одеси зі скаргою на дії державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 та просив скасувати постанову про розшук майна боржника від 27.10.2014 року та скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони про його відчуження від 10.09.2014 року. В обґрунтування скарги вказує, що 19.08.2014 року державним виконавцем Першого Приморського відділу ДВС ОМУЮ ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яка ним була отримана 29.08.2014 року, того ж дня він звернувся з апеляційною скаргою на рішення Приморського районного суду м.Одеси по справі № 522/12570/13-ц до апеляційної інстанції, після отримання ухвали апеляційного суду Одеської області про поновлення строку апеляційного оскарження та відкриття провадження по справі № 22-ц/785/8589/14, він звернувся до Першого Приморського ВДВС із заявою про повернення виконавчого документи до Приморського районного суду м.Одеси відповідно до п.4.11.7. Інструкції про проведення виконавчих дій. Але листом ДВС від 15.10.2014 року йому було відмолено у задоволенні заяви. При цьому також з мережі Інтернет 01.12.2014 року йому стало відомо, що державним виконавцем також винесені постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони про його відчуження від 10.09.2014 року та постанова про розшук майна боржника від 27.10.2014 року, які відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» йому не надсилалися. Необґрунтовано винесена державним виконавцем постанова про розшук майна, а саме автомобіля марки «ОСОБА_3 Е-280» реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить йому на праві власності викликала неспроможність експлуатації автомобіля для перевезення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є інвалідом першої групи та потребує постійної стороннього догляду, що передбачено договором утримання від 09.09.2014 року.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 (діє на підставі довіреності від 28.07.2014р.) вимоги скарги підтримала, просила скаргу задовольнити. При цьому пояснила, що 27.10.2014 року державним виконавцем винесена постанова про розшук майна боржника а саме автомобілю «ОСОБА_3 Е-280» реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить скаржнику на праві власності. Вартість цього автомобіля за страховкою складає 364 000 грн., тобто на сьогоднішній день перевищує суму боргу за виконавчим листом. У боржника є інше майно, яке він може передати на реалізацію в рахунок погашення боргу.

В минулому судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 скаргу підтримав, просив задовольнити, вказав, що отримував тільки постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, а інші постанови не отримував, про них дізнався на сайті ДВС по виконавчому провадженню. При цьому пояснив, що у нього є майно по місцю проживання на вл.Середньофонтанській, 19-Б кв. 455, а також за адресою: пгт. Авангард, вул.Світла, буд. 3, це меблі та запчастини, які можна реалізувати в рахунок погашення боргу. Також зазначив, що він користується автомобілем для перевозки ОСОБА_4, яка відповідно договору утримання від 09.09.2014 року потребує постійного стороннього догляду, але наявність арешту на ТЗ, накладеного державним виконавцем, призводить до того, що він не може користуватися машиною. Також пояснив, що він не відмовляється від сплати боргу по виконавчому документу, але у звязку з кризою та тимчасовою відсутністю роботи він не має можливості сплатити його готівкою, але має інше майно, яке згоден передати на реалізацію для погашення боргу.

В судовому засіданні державний виконавець Яцина О.С. вимоги скаржника не визнав, пояснив, що у нього на виконанні знаходиться виконавче провадження, яке відкрите на підставі виконавчого листа №522/12570/13-ц виданого 06.08.2014 року Приморським районним судом м.Одеси. Постанова про відкриття виконавчого провадження від 19.08.2014 року була направлена боржнику для відома. Однак на протязі деяких місяців постанова в добровільному порядку боржником виконана не була, у звязку з чим, було винесено постанову про арешт майна, а потім після відповіді про наявність транспортного засобу, ним було винесено постанову про розшук транспортного засобу. При цьому зазначив, що ним було надіслано боржнику постанову про відкриття виконавчого провадження з рекомендованим поштовим повідомленням, а постанови про арешт майна та оголошення розшуку майна простою поштою. Вважає, що всі свої дії по виконанню виконавчого листа провів відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оглянувши в судовому засіданні матеріали виконавчого провадження № 1194/15/84, номер провадження за ЄДРВП №44442163, суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 386 ЦПК України субєктом оскарження є державний виконавець або інша посадова особа ДВС, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржується.

Судом встановлено, що в провадженні першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження № 1194/1584 (державний виконавець Яцина О.С.) по примусовому виконанню виконавчого листа № 522/1257013-ц виданого 06.08.2014 року Приморським районним судом м.Одеси про стягнення з ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 15197,69 грн. на підставі рішення Приморського районного суду м.Одеси від 03.03.2014 року по цивільній справі № 522/12570/13-ц за позовом Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Середньофонтанський 19-Б» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

19.08.2014 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження,(а.с. 12), яка була отримана ОСОБА_1 29.08.2014 року.

Будь-яких інших відомостей щодо подальших виконавчих дій ОСОБА_1 від державного виконавця не отримував.

10.09.2014 року державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження . (а.с. 8)

Як вбачається з матеріалів справи 10.10.2014 року ОСОБА_1 звернувся до Першого Приморського ВДВС ОМУЮ із заявою про повернення виконавчого документу до Приморського районного суду м.Одеси на підставі відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 03.03.2014 року. (а.с. 6)

Листом від 15.10.2014 року Перший Приморський відділ ДВС ОМУЮ відмовив у задоволенні зазначеної заяви, посилаючись на те, що на ухвалі відсутня відмітка дати набрання рішення законної сили, тим самим виконавчий документа не відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження». (а.с 5)

27.10.2014 року державним виконавцем прийнята постанова про розшук майна боржника ТЗ «ОСОБА_3 Е 280» 2007 р.в. д/н НОМЕР_1, що належить боржнику ОСОБА_1О.(а.с. 10)

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і у повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч.1 ст.17 вказаного Закону примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до ст. 27 цього Закону, уразі якщо при відкритті виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт на майно та кошти боржника, боржник за погодженням з державним виконавцем має право у строк до початку примусового виконання рішення реалізувати належне йому майно чи передати кошти в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом. У разі продажу майна боржника покупець цього майна повинен внести кошти за придбане майно на рахунок органу державної виконавчої служби у строк до початку примусового виконання рішення. Після внесення покупцем коштів арешт з проданого майна боржника знімається за постановою державного виконавця.

Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника урегульовано Главою 4 Закону України "Про виконавче провадження". Відповідно до ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає у його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до положень статті 57 вказаного Закону арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

01.12.2014 року ОСОБА_1 звернувся до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень та отримав інформацію щодо винесення державним виконавцем постанов від 10.09.2014 року та 27.10.2014 року, та 04.12.2014 року він звернувся до суду зі скаргою.

В судовому засіданні встановлено, що державним виконавцем було надіслано копії постанови від 10.09.2014 року та 27.10.2014 року на адресу боржника простою поштою.

Виходячи з аналізу норм Закону України «Про виконавче провадження», суд не вбачає підстав для скасування постанови про арешт транспортного засобу, так як державний виконавець діяв відповідно до покладених законодавством обовязків.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 пояснила суду, що у звязку з винесенням постанови про розшук майна а саме автомобіля марки «ОСОБА_3 Е-280», ОСОБА_1 позбавлений можливості експлуатації автомобіля для перевезення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка згідна довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії від 18.03.2014 року є інвалідом першої групи «б» по зору та потребує постійного стороннього догляду, що передбачено договором утримання (опікування) укладеного між ним та ОСОБА_4 09.09.2014 року.

З матеріалі справи вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 09.09.2014 року було укладено договір утримання (опікування) особи, що потребує постійного стороннього догляду. Згідно п. 3 цього договору, утримання (догляд) ОСОБА_4 з боку ОСОБА_1 повинно бути за місцем проживання ОСОБА_4 (м.Одеса, вул.Упенська, буд. 4-а) у вигляді: забезпечення необхідним одягом, медикаментами та лікарськими засобами; забезпечення надання утримуваній медичної допомоги шляхом залучення кваліфікованих медичних працівників та персоналу(лікарів, медичних сестер тощо); здійснювати у разі необхідності перевезення утримуваної на автомобілі марки «Мерседес Бенц», моделі Е-280, реєстраційний номер НОМЕР_1, належний утримувачу на праві власності; надання будь-якої іншої юридичної та консультативної допомоги. 9а.с. 17-18).

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 10 ААВ № 725929 ОСОБА_4 є інвалідом першої групи Б по зору безстроково та потребує постійного стороннього догляду. (а.с. 16)

З пояснень представника ОСОБА_1 в судовому засідання вбачається, що ухвалою апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу ОСОБА_1 було відхилено, також вказала, що ОСОБА_1 не відмовляється від сплати боргу по виконавчому документу, але у звязку з кризою та тимчасовою відсутністю роботи він не має можливості сплатити його готівкою, але має інше майно, яке згоден передати на реалізацію для погашення боргу.

З цього приводу державний виконавець в судовому засіданні пояснив, що боржник має право звернутися з письмовою заявою до відділу щодо передання іншого майна для реалізації в рахунок погашення боргу. Також зазначив, що у звязку з оголошенням розшуку транспортного засобу, виконавче провадження було зупинено відповідно до ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.38 Закону України державний виконавець може зупинити провадження у разі оголошення розшуку боржника - фізичної особи, транспортних засобів боржника або розшуку дитини.

Відповідно до ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець виносить мотивовану постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтями 37 та 38 цього Закону, яка затверджується начальником або заступником начальника відділу, якому підпорядкований державний

виконавець.

Згідно вимог Закону «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначений виконавчим документом.

Суд враховує те, що принципом цивільного судочинства є виконуваність рішення суду, а у статті 14 ЦПК визначені ознаки обов'язковості судових рішень. Крім того, виконання рішення суду є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, суд звертає увагу, що на утриманні у боржника ОСОБА_1 знаходиться інвалід першої групи ОСОБА_4, яка потребує постійного стороннього догляду та перевезення на вказаному у договору утримання від 09.09.2014 року транспортному засобі «ОСОБА_3 Е-280, відповідно до якого постановою державного виконавця від 27.10.2014 року оголошено розшук.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу ДВС задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до вимог ст. 40 вищевказаного Закону, у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання органами внутрішніх справ.

Виконавцем не наведено обґрунтованих підстав для необхідності винесення постанови про оголошення розшуку зазначеного транспортного засобу.

Таким чином, враховуючи, що державний виконавець в судовому засіданні не заперечував щодо прийняття на реалізацію запропоноване скаржником майно, для погашення заборгованості, суд вважає, що постанова про оголошення розшуку від 27.10.2014 року підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 5 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», після усунення обставин, які стали підставою для зупинення

виконавчого провадження, державний виконавець протягом трьох днів

з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов'язаний своєю

постановою поновити виконавче провадження за власною ініціативою

або за заявою стягувача.

Згідно ст. 60 ЦК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

За таких підстав суд вважає, що для відновлення прав боржника з викладених фактів, державному виконавцю, в рамках виконавчого провадження по виконавчому листу № 522/12570/13-ц виданого 06.08.2014 року Приморським районним судом м.Одеси, необхідно вжити заходів щодо відновлення прав ОСОБА_1 шляхом поновлення виконавчого провадження та вжиття заходів щодо реалізації виявленого майна.

Згідно статті 388 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом скарги. Покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його карги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 3, 8 ч.7, 10, 11, 15, 60, 61,79, 88 ч.1, 208, 209-210, 212, 218, 383-389 ЦПК України, ст.ст. 11, 27, 31, 38, 39 ч.5, 40 Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про визнання протиправним дій та зобовязання вчинити певні дії,- задовольнити частково.

Постанову державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 про розшук майна боржника від 27.10.2014 року, прийняту в межах виконавчого провадження № 44442163 про стягнення грошової суми з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Середньофонтанський 19-Б» у розмірі 15197,69 грн. скасувати.

Зобовязати державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ( в особі ОСОБА_2С.) вжити заходи щодо поновлення прав ОСОБА_1 шляхом поновлення виконавчого провадження з примусового виконання рішення Приморського районного суду м.Одеси за виконавчим листом № 522/12570/13-ц виданого 06.08.2014 року та вживання заходів щодо реалізації виявленого майна.

В іншій частині скарги відмовити.

Стягнути з Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції судові витрати у розмірі 243 (двісті сорок три) грн.60 коп. на користь держави.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, згідно ч.2 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Домусчі Л.В.