АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 761/20862/14
№ апеляційного провадження:22-ц/796/1477/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Саадулаєв А.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

4 лютого 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Кравець В.А., Шиманського В.Й.,

при секретарі - Круглику В.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення безпідставно отриманих коштів, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27 листопада 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 20 000 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ станом на 27 листопада 2014 року 299 461 грн. 24 коп.

Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_4, через свого представника подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду змінити, зменшивши розмір стягненої з відповідача суми до 80 600 грн., вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

ОСОБА_4 та її представник в судове засідання не з'явилися, хоча були повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ст. 305 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе слухати справу у відсутність осіб, які не з'явилися.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що у липні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення безпідставно отриманих коштів, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що 2 лютого 2011 року та 2 листопада 2011 року ОСОБА_5 надав ОСОБА_4 20000,00 доларів США попередньої оплати, як аванс за продаж частки дачного будинку, що знаходиться на полонині «Драгобрат», Рахівського району, Закарпатської області. Починаючи з 2011 року відповідач будь-яких договорів купівлі-продажу та попередніх договорів купівлі частки дачного будинку не укладала. Зазначив, що враховуючи те, що між сторонами не було обумовлено строків укладення договору купівлі-продажу дачного будинку, відповідачка ухиляється від підписання договору, ОСОБА_5 29 травня 2014 року звернувся з вимогою до ОСОБА_4 про повернення авансових коштів в сумі 20000,00 доларів США, проте, дана вимога залишилась без задоволення. Зазначив, що так як що договору купівлі-продажу частини дачного будинку укладено не було, відповідач безпідставно володіє грошовими коштами, не виконала вимоги позивача про повернення безпідставно отриманих грошових коштів в строк, передбачений вимогою, просив суд стягнути з відповідача 20000,00 доларів США, що складає згідно курсу НБУ станом на 26 червня 2014 року 237895,00 грн. В процесі розгляду справи позивач збільшив розмір позовних вимог, у зв'язку з чим просив суд стягнути на його користь 315427,00 грн., судовий збір у розмірі 3154,27 грн. та інші витрати у розмірі 207,44 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 2 лютого 2011 року ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_5 попередню оплату, аванс у розмірі 10000,00 доларів США по курсу 7,99 грн., за продаж своєї частки дачного будинку, який знаходиться на полонині «Драгобрат», Рахівського району, Закарпатської області.

2 листопада 2011 року ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_5 попередню оплату, аванс у розмірі 10000,00 доларів США по курсу 8,06 грн., за продаж своєї частки дачного будинку, який знаходиться на полонині «Драгобрат», Рахівського району, Закарпатської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 571 ЦК України, якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора.

За статтею 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами договору купівлі-продажу чи попереднього договору купівлі частки дачного будинку, укладено не було, а тому передані позивачем кошти в розмірі 20000,00 доларів США, згідно розписок є авансом і повинні бути повернуті в тому розмірі, в якому вони передавалися.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що свідком ОСОБА_6 підтверджено факт підписання відповідачем двох розписок в обмін на передачу позивачу однієї грошової суми, оскільки свідок є цивільним чоловіком відповідача та є зацікавленим у розгляді справи, крім того, безгрошовість договору не доказується показаннями свідків.

Крім того, дані доводи спростовуються матеріалами справи.

Так, як вбачається з пояснень ОСОБА_4, наданих нею у суді першої інстанції, остання не заперечувала, що отримувала від позивача суму у розмірі 20 000 доларів США.

Крім того, рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 15 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання усного договору купівлі-продажу дійсним, встановлено, що 20 000 доларів США нею отримано в якості авансу - частини суми вартості Ѕ частини дачного будинку, розташованої на полонині «Драгобрат», Рахівського району, Закарпатської області.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини

Доводи апеляційної скарги, що у відповідача виник невизначений у часі обов'язок продати квартиру, а не повернути гроші спростовуються матеріалами справи.

Як вбачається з пояснень позивача, відповідач ухиляється від укладення договору купівлі-продажу дачного будинку.

Крім того, 29 травня 2014 року ОСОБА_5 направив ОСОБА_4 вимогу про повернення авансу у розмірі 20 000 доларів США (а.с. 8).

Проте, вимога відповідачем у добровільному порядку не була виконана, що і свідчить про те, що вона ухилялась від укладення договору.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують та не впливають на їх правильність.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 листопада 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді