Провадження №2/521/1324/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2015 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді Граніна В.Л., при секретарі Лукьяновій В.І., розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить визнати право власності в порядку спадкування за законом на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 24,5 кв. м., житлова площа 15,3 кв. м., яка належала на праві власності її батьку ОСОБА_1, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

У підтвердження своїх вимог позивачка посилається на те, що на праві приватної власності в рівних частках її бабусі ОСОБА_3 та її батьку ОСОБА_1 належала квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1. Однак, ця квартира не була зареєстрована в установленому законом порядку.

Після смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, відкрилася спадщина на ? частину вищезазначеної квартири. Єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 був ОСОБА_1, який в установленому законом порядку звернувся до нотаріуса, як спадкоємець за законом. Однак, йому було відмовлено у видачі свідоцтва на право спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_1 Після його смерті відкрилася спадщина на ? частину вищезазначеної квартири, яка належала йому на праві власності, та на ? частину тієї же квартири, яку він успадкував після смерті ОСОБА_3

Позивачка звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю державної реєстрації нерухомого майна.

В процесі розгляду справу до участі у справі у якості співвідповідача була залучена Одеська міська рада.

Одеська міська Рада у судовому засіданні участі не приймала, хоча була сповіщена у встановленому законом порядку. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а також не надав суду даних про неможливість прийняття участі у судовому засіданні з поважних причин, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розгляд справи за його відсутністю, в сенсі ст. 169 ЦПК України.

ОСОБА_2 приймала участь у судовому засіданні, позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Вислухавши пояснення позивачки, відповідачки, дослідивши надані письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково.

В судовому засіданні встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

На праві приватної власності в рівних частках ОСОБА_3 та ОСОБА_1 належала квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1, яку вони набули шляхом приватизації, про що свідчить свідоцтво про право власності від 18.04.2008 року. однак, ця квартира не була зареєстрована в установленому законом порядку у відповідному органі реєстрації прав власності на нерухоме майно.

Після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до свідоцтва про смерть від 16.03.2012 року, відкрилась спадщина, а саме ? частина вищезазначеної квартири. Єдиним спадкоємцем після її смерті був ОСОБА_1, що підтверджується копією спадкової справи, копії якої є в матеріалах справи. В установленому законом порядку ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса з метою оформлення права на спадщину, як спадкоємець за законом, однак йому було відмовлено відповідно до листа нотаріуса з підстав відсутності державної реєстрації.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті відкрилася спадщина на ? частину квартири, яка належала йому на праві приватної власності, та ? частини, яку він успадкував після смерті ОСОБА_3, згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України.

Позивачка, в установленому законом порядку, звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_1, що підвереджується матеріалами спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_1, копія якої є в матеріалах справи.

Однак, нотаріусом П'ятої державної нотаріальної контори їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю державної реєстрації нерухомого майна, а саме вищезазначеної квартири.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 в установленому законом порядку, так як й позивачка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_1 в установленому законом порядку, тому що на підставі ст. 1270 ЦК України у встановлений шести місячний строк звернулись до нотаріальної контори.

Згідно нотаріальним справам єдиним спадкоємцем який прийняв спадщину після ОСОБА_3 був ОСОБА_1, а єдиною спадкоємницею, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_1 була позивачка.

Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право власності нотаріусом було те, що право власності не було зареєстровано в державному органі реєстрації.

Однак, той факт, що право власності на спадкове майно не було належним чином зареєстроване не може бути підставою для відмови в позові, оскільки відповідно до інформаційного листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, з якого вбачається, що право власності на нерухоме майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення.

В Постанові №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» в п.5 указано, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним

А в п.6 цього ж Пленуму прописано, що «Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК України), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна.

Таким чином, на думку суду, у позивача достатньо правових підстав для визнання за ним права власності на спадкове майно.

Враховуючи те, що відповідачка ОСОБА_2 є неналежним відповідачем по справі, тому як вона не прийняла спадщину в установленому законом порядку, а саме не зверталась до нотаріальної контори після смерті ОСОБА_1, і не проживала з ним на час відкриття спадщини, як того вимагають норми ст.ст. 1268 та 1269 ЦК України, суд вважає за необхідним позов задовольнити частково і відмовити відповідачці в частині позовних вимог до ОСОБА_2

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212, 213 - 215, 218, 224 - 226 ЦПК України, ст. ст. 16, 1233, 1234, 1235, 1269, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 24,5 кв. м., житловою площею 15,3 кв. м., в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

В частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в десяти денний строк з дня проголошення рішення, а особою, яка не приймала участі у справі на протязі того ж строку з дня отримання рішення суду.

Головуючий