АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/791/87/15 Головуючий в 1 інстанції Гаврилов Д.В.
Категорія: 27 Доповідач Орловська Н.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року березня місяця 17 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Орловської Н.В.

Суддів : Майданіка В.В.

Кутурланової О.В.

при секретарі: Гончар К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та заявою ОСОБА_3 про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_2, на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 31 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Головного управління юстиції в Херсонській області, Приватного підприємства «Нива-В.Ш.», треті особи: приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_6, виконавчий комітет Суворовської районної в м. Херсоні ради - орган опіки та піклування Суворовського району м. Херсона, про визнання прилюдних торгів недійсними, визнання неправомірним та скасування протоколу проведення прилюдних торгів та свідоцтва про право власності на майно, придбане на прилюдних торгах; за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, Головного управління юстиції в Херсонській області, Приватного підприємства «Нива-В.Ш.», треті особи: приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_5, виконавчий комітет Суворовської районної в м. Херсоні ради - орган опіки та піклування Суворовського району м. Херсона про визнання прилюдних торгів недійсними, визнання неправомірним та скасування протоколу проведення прилюдних торгів та свідоцтва про право власності на майно, придбане на прилюдних торгах, та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа: Суворовський районний відділ Управління державної міграційної служби України в Херсонській області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И Л А :

09 липня 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, Головного управління юстиції в Херсонській області, Приватного підприємства «Нива-В.Ш.», треті особи: приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_6, виконавчий комітет Суворовської районної в м. Херсоні ради - орган опіки та піклування Суворовського району м. Херсона, про визнання прилюдних торгів недійсними, визнання неправомірним та скасування протоколу проведення прилюдних торгів та свідоцтва про право власності на майно, придбане на прилюдних торгах.

В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що вона з 20.09.1997р. зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1, разом з членами своєї сім'ї: чоловіком ОСОБА_8, мати ОСОБА_6, батьком ОСОБА_9. Разом з нею в спірній квартирі прописана та проживає її малолітня дочка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Оскільки, на час проведення прилюдних торгів у спірній квартирі була прописана та проживала її малолітня дочка, її, як особу, що має право користування цією квартирою не було повідомлено про її реалізацію, а також те, що орган опіки та піклування Суворовської районної у м. Херсоні ради дозволу на її реалізацію не давав, просила визнати ці торги недійсними та скасувати протокол проведення прилюдних торгів з реалізації квартири АДРЕСА_1, акт державного виконавця про реалізацію майна з прилюдних торгів та свідоцтво про придбання ОСОБА_4 нерухомого майна з прилюдних торгів, видане приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_5, а також скасувати реєстраційний запис вчинений в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на спірну квартиру.

21 жовтня 2014 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, Головного управління юстиції в Херсонській області, Приватного підприємства «Нива-В.Ш.», треті особи: приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_5, виконавчий комітет Суворовської районної в м. Херсоні ради - орган опіки та піклування Суворовського району м. Херсона про визнання прилюдних торгів недійсними, визнання неправомірним та скасування протоколу проведення прилюдних торгів та свідоцтва про право власності на майно, придбане на прилюдних торгах.

Вимоги позовної заяви ОСОБА_6 обґрунтовані тими самими обставинами, що і вимоги позову ОСОБА_2.

07 жовтня 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_6, ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа: Суворовський районний відділ Управління державної міграційної служби України в Херсонській області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.06.2014р., вона є власником квартири АДРЕСА_1. ОСОБА_6 є колишнім власником спірної квартири, а інші відповідачі ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 є членами її сім'ї. Оскільки право власності ОСОБА_6 на спірну квартиру припинено, то члени її сім'ї також втратили право користування житловим приміщенням. Оскільки відповідачі у справі здійснюють їй перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні належною їй квартирою, просила визнати їх такими, що втратили право користування спірною квартирою та зобов'язати УДМС України в Херсонській області зняти їх з реєстраційного обліку.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 31 жовтня 2014 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_6 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено, визнано ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1. Зобов'язано Управління державної міграційної служби України в Херсонській області зняти з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_1 зазначених осіб.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги її та ОСОБА_6 в повному обсязі, а у задоволені позову ОСОБА_4 відмовити.

До початку розгляду справи в апеляційному суді ОСОБА_6 звернулась з заявою про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_2, з тих самих підстав.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів встановила наступне.

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України передбачено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду із захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Можливість реалізувати суб'єктивне право на захист свого цивільного права у випадку його порушення закріплена у ст. 15 ЦПК України, де встановлені заходи захисту у порядку цивільного судочинства.

При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси осіб у спосіб визначений законом, як це встановлено ст. 4 цього Кодексу.

Судом встановлено і вбачається з матеріалів справи, що спірна квартира належала на праві власності ОСОБА_6 на підставі договору купівлі продажу від 23.07.1997р.

На підставі укладеного у нотаріальній формі договору купівлі - продажу від 25.07.2008р. ОСОБА_10, у відповідності до положень ч.3,4, ст.334 та ч.1ст. 210 ЦК України, набув право власності на вказану квартиру.

Станом на час укладання цього договору у спірній квартирі проживали і зареєстровані повнолітні ОСОБА_6 та її дочка ОСОБА_11

Умовами договору купівлі - продажу встановлено, що продавець зобов'язується звільнити продану квартиру, безперешкодно передати її у користування покупцеві та знятись із реєстраційного обліку. (п.3.1.5 договору).

На підставі укладеного у нотаріальній формі договору іпотеки від 25 липня 2008р. ОСОБА_10 передав вказану квартиру в іпотеку в забезпечення свого кредитного зобов'язання.

Наявність права власності у ОСОБА_10 на зазначене нерухоме майно та правомірність укладання ним договору іпотеки в забезпечення власних кредитних зобов'язань жодною із сторін у даній справі не заперечене і не оспорюється позивачами.

Крім того, позивачі, будучи зареєстрованими у спірній квартирі на час укладання договору іпотеки, не надали суду доказів про те, що малолітня дитина була зареєстрована у цій квартирі в 2011р. за письмовою згодою іпотекодержателя, як це було передбачено умовами п.2.7.1. договору іпотеки. Крім того відсутні відомості щодо правомірності вселення у вказане житло ОСОБА_8, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 із 11.06.2005р., а також ОСОБА_9, відомості щодо реєстрації якого в Херсонській області відсутні. (а.с.127,130)

Також судом встановлено і вбачається з матеріалів справи, що на підставі виконавчого листа, виданого від 21.11.2010р. Суворовським районним судом м. Херсона про примусове стягнення із ОСОБА_10 кредитної заборгованості на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» суми 417146,36 грн., квартира передана на реалізацію з прилюдних торгів, які мали проводитись за загальними нормами, що регулюють правовідносини з реалізації нерухомого майна з прилюдних торгів, нормами Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів, затвердженого наказом Мінюсту України від 27.10.1999р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.1999р. № 745/4038 (постанова Верховного Суду України від 24.12.2014р. № 6-200 цс14).

Жодних заперечень щодо правомірності передачі на реалізацію майна належного боржникові та наявність у стягувача права та задоволення його вимог у наведений спосіб позивачі не заявляли та учасники наведених правовідносин до участі у розгляді цієї справи не залучались.

Як вбачається зі змісту позовних заяв ОСОБА_6, ОСОБА_2 за судовим захистом позивачі звернулись із приводу захисту свого права користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1, право власності на яку за результатом проведених прилюдних торгів набула ОСОБА_4 з тих підстав, що членом їх сім'ї що проживає в квартирі є малолітня дитина, тоді як орган опіки і піклування дозволу на її реалізацію не давав.

З матеріалів справи вбачається, що малолітня ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована у спірній квартирі 27.12.2011р. за місцем постійного проживання і реєстрації матері, ОСОБА_2, однак місцем реєстрації постійного проживання батька дитини, ОСОБА_8 з 11.06.2005р., є квартира АДРЕСА_3.

Отже, обов'язок забезпечити малолітню дитину місцем проживання покладається на обох батьків, а згода органа опіки і піклування на відчуження квартири згідно вимог ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», вимагається при укладанні правочинів батьками стосовно нерухомого майна, право власності або право користування яким мають діти.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що арештоване майно передано на реалізацію спеціалізованій організації на підставі договору від 11.03.2014р., яким встановлена стартова ціна предмета продажу, визначена оцінювачем у відповідності до ст.58 Закону України «Про виконавче провадження», а також визначена комісійна винагорода, розмір якої визначається за погодженням сторін, згідно п.3.1Тимчасового положенням від 27.10.1999р. в редакції, що діяла на час укладання договору. У відповідності до п.3.5 порядку, інформація щодо проведення торгів розміщена на вебсайті Міністерства юстиції 29.04.2011р.

Виходячи із встановлених судом обставин справи, а також відсутність у ОСОБА_10, як власника квартири на час її реалізації, обов'язку забезпечувати право користування житлом у належній йому квартирі малолітню ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка має право користування житловим приміщенням за місцем проживання свого батька, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про дотримання порядку проведення торгів, встановлених п. 3.1, 3.5, 3.11 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 27.10.1999р.

Також неприйнятними є доводи апеляційної скарги в частині неправомірності рішення, яким задоволені вимоги ОСОБА_4 щодо усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням у придбаній нею квартирі, оскільки з припиненням права власності ОСОБА_6 на спірну квартиру після продажу її на підставі договору купівлі - продажу від 25.07.2008р. ОСОБА_10, припиняються права користування житловим приміщенням у членів її сім'ї.

Захист же прав власності нового власника здійснюється згідно ст. 391 ЦК України шляхом визнання такими, що втратили право користування квартирою як колишнього власника так і членів його сім'ї. (правові висновки Верховного Суду України у справах № 6-10723св08, 6-55662св10).

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо відсутності факту порушення прав ОСОБА_2 та її малолітньої дитини, а також ОСОБА_6 на користування житловим приміщенням з боку відповідача, а тому їх права не підлягають захисту у обраний позивачами спосіб та обґрунтовано відмовив у задоволенні їх позовних вимог та задовольнив позов ОСОБА_4

Оскільки справа розглянута з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та заяву ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 31 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції з часу набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: