АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/5929/14-ц 22-ц/774/446/К/15
Справа № 211/5929/14-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22-ц/774/446/К/14 суддя Рибаєв О.А.
Категорія - 50 ( ІІІ ) Суддя-доповідач - Зубакова В.П.
РІШЕННЯ

Іменем України

03 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Соколан Н.О.

при секретарі - Трофименко О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 18 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5, про стягнення аліментів на утримання дитини на період навчання.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_6, -

В С Т А Н О В И Л А:

12 вересня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 і просив стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини заробітної плати щомісячно на період навчання з 01.09.2014 року по 31.01.2016 року, посилаючись на те, що він навчається на бюджетній основі на денному відділенні Одеської національної академії зв'язку ім. О.С. Попова, потребує матеріальної допомоги батьків, мати таку допомогу надає, а відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу добровільно.

Рішенням Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 18 грудня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на користь сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, на період навчання до 31.01.2016 року, починаючи стягування аліментів з дати подання позову, а саме з 12.09.2014 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Відповідно до п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення у частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду та постановлення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з нього аліментів на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн., які підлягають індексації, відповідно до змін діючого законодавства, починаючи стягувати з дня набрання рішенням чинності на період навчання позивача до 31.01.2016 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що судом було неповно з'ясовано обставини справи та порушено норми матеріального права.

Так, суд не перевірив можливість відповідача надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину, що є обов'язковим при визначення аліментів на утримання повнолітніх дітей на період навчання.

При визначенні аліментів у частці від доходу відповідача, суд не врахував, що він на теперішній час не працює та не отримує постійного заробітку, має мінливий, нерегулярний дохід, утримує літніх батьків, які тяжко хворіють та потребують сторонньої допомоги.

Крім того, відповідач подарував свою частку в 4-х кімнатній квартирі за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Гутовського, 63/52, залишившись без власного житла.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу третя особа ОСОБА_5 зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, відхиливши апеляційну скаргу.

Позивач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_5, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, що (у відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_6, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги та письмових заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач по справі, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, являється сином відповідача (а.с.6) та проживає окремо від батька.

Наказом №01-08-240 від 12.08.2014 року позивач зарахований на п'ятий курс денної бюджетної форми навчання Одеської національної академії зв'язку ім. О.С. Попова з 01.09.2014 року для здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня магістр за спеціальністю "Телекомунікаційні системи та мережі" з терміном навчання до 31.01.2016 року (а.с. 7).

Задовольняючи позовні вимоги позивача та стягуючи з відповідача на його користь аліменти на період навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 12 вересня 2014 року, і до закінчення навчання, суд першої інстанції виходив з майнового стану сторін, обов`язку батьків утримувати своїх повнолітніх дітей за умови навчання в учбовому закладі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь повнолітнього сина ОСОБА_3 аліментів на період його навчання, що повністю узгоджується з приписами ч. 1 ст. 199 СК України та не заперечується відповідачем в апеляційній скарзі.

Проте з висновком суду щодо визначеного розміру аліментів, який підлягає стягненню на користь позивача, колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Покладаючи на відповідача обов'язок зі сплати аліментів на користь позивача, суд першої інстанції виходив з факту досягнення ОСОБА_3 повноліття й продовження ним навчання, при цьому визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, суд не встановив й не врахував обставини, що мають значення по справі, в тому числі й те, чи має можливість відповідач сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Так, відповідно до ч.1 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, суд враховує обставини, зазначені у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет на 2015 рік" установлено у 2015 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2015 року - 1176 гривень, з 1 грудня - 1330 гривень.

Згідно з Законом України "Про прожитковий мінімум" від 15.07.1999 №966-ХIV, прожитковий мінімум - це вартісна величина набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, які необхідні для нормального функціонування організму людини для задоволення основних соціальних та культурних потреб особистості.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" базовим державним соціальним стандартом є прожитковий мінімум, встановлений законом, на основі якого визначаються державні соціальні гарантії та стандарти у сфері доходів населення, житлово-комунального, побутового, соціально-культурного обслуговування, охорони здоров'я та освіти.

Прожитковий мінімум включає: 1) набір продуктів харчування 2) набір непродовольчих товарів 3) набір послуг. Перші два набори визначаються в натуральних показниках, третій - у нормативах споживання.

Набір продуктів харчування формується з використанням нормативів фізіологічної потреби організму людини в продуктах харчування, з урахуванням їхнього хімічного складу та енергетичної цінності, з урахуванням рекомендацій Всесвітньої організації охорони здоров'я. Вартість такого набору визначається як сума вартостей споживання кожного продукту, включеного до набору продуктів харчування відповідної групи населення. Основними принципами формування набору продуктів харчування є: 1) забезпечення дитини повноцінним харчуванням для розвитку здорового організму 2) забезпечення дитини віком від 6 до 18 років додатковим харчуванням для активного соціального та фізичного розвитку 3) задоволення організму працюючої особи у відтворенні працездатності, збереження працездатності для безробітного, відновлення в необхідних випадках працездатності для особи, яка її втратила 4) підтримання повноцінного функціонування організму людини похилого віку.

Набір непродовольчих товарів формується згідно з нормативами забезпечення засобами гігієни, медикаментозними засобами, засобами захисту організму людини від впливу навколишнього середовища, а також засобами для влаштування побуту. Непродовольчі товари бувають індивідуального користування (верхній зимовий одяг, верхній демісезонний одяг, костюм (сукня), натільна білизна, панчішно-шкарпеткові вироби, головні убори, галантерейні вироби, взуття) і загальносімейного користування (текстильні вироби, білизна, посуд, побутові прилади, меблі, предмети першої потреби, предмети санітарії та ліки). Вартість набору складається із суми вартостей споживання непродовольчих товарів індивідуального та загальносімейного користування на одну особу на рік. Основними принципами формування набору непродовольчих товарів є: 1) забезпечення збереження здоров'я та підтримання життєдіяльності організму людини 2) урахування особливостей потреб осіб, які належать до різних соціальних і демографічних груп населення 3) урахування культурно-побутових потреб особистості.

До набору послуг включаються житлово-комунальні, транспортні, побутові послуги, послуги зв'язку, закладів культури, освіти, охорони здоров'я та інші. Основними принципами формування набору послуг є: 1) задоволення мінімальної потреби громадян у житлі, організації побуту, користуванні транспортом, закладами культури, у підтриманні зв'язку з навколишнім середовищем 2) задоволення потреби громадян у користуванні закладами освіти, охорони здоров'я 3) визначення житлово-комунальних послуг (з водопостачання, теплопостачання, газопостачання, електропостачання, водовідведення, утримання та експлуатації житла і прибудинкових територій, сміттєзбирання, утримання ліфтів), на основі соціальної норми житла та нормативів споживання зазначених послуг 4) урахування особливостей потреб осіб, які належать до різних соціальних і демографічних груп населення.

Таким чином, при визначенні прожиткового мінімуму законодавцем враховано всі необхідні щомісячні потреби для фізичних осіб та визначено, що з 1 січня 2015 року таким прожитковим мінімумом є 1176 гривень.

Як вбачається з матеріалів справи, повнолітній ОСОБА_3 самостійного заробітку не має, оскільки навчається на п'ятому курсі денної бюджетної форми навчання Одеської національної академії зв'язку ім. О.С. Попова з 01.09.2014 року, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги.

Разом з тим, відповідно до Закону України "Про вищу освіту" від 1 липня 2014 року № 1556-VII та Порядку призначення і виплати стипендій, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004 року № 882, студентам вищих навчальних закладів III-IV рівня акредитації, які навчаються за освітньо-кваліфікаційними рівнями "бакалавр", "спеціаліст" або "магістр", які за результатами семестрового контролю мають середній бал успішності 7.00 - 9.99 за дванадцятибальною або 4.00 - 4.99 за п'ятибальною шкалою оцінювання, призначається ординарна (звичайна) академічна стипендія у мінімальному розмірі - 30 відсотків прожиткового мінімуму. Учням та студентам, які за результатами семестрового контролю мають 10-12 балів з кожного предмета за дванадцятибальною або середній бал успішності 5 за п'ятибальною шкалою оцінювання, розмір ординарної (звичайної) академічної стипендії збільшується на 25 відсотків порівняно з мінімальним.

Тобто, ОСОБА_3, як особа, яка навчається на денній бюджетній формі навчання, має право на отримання ординарної (звичайної) академічної стипендії у розмірі не менш ніж 352,80 грн., виходячи з мінімального прожиткового мінімуму станом на 1 січня 2015 року у розмірі 1176 гривень (ст. 7 Закону України "Про державний бюджет на 2015 рік"), за умови успішного виконання ним навчального плану та отримання достатнього середнього балу успішності за результатами семестрового контролю.

Отже, колегія суддів, приходить до висновку, що ОСОБА_3 має можливість самостійно подбати про своє матеріальне утримання щонайменше у сумі 352,80 грн.

Забезпечення ж його утримання на належному рівні законодавцем покладається у рівному обсязі на батьків - ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (ст. 180 СК України).

Відповідач ОСОБА_2, не заперечуючи проти необхідності надання ним матеріальної допомоги повнолітньому сину, в апеляційній скарзі вказав на перебування на його утриманні непрацездатних батьків, обов'язок по утриманню яких на нього покладено в силу ст. 202 СК України, і колегією суддів вважаються ці доводи прийнятними. Так, ОСОБА_2 з 2008 року проживає разом з батьками: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, які хворіють та потребують стороннього догляду (а.с. 17, 18, 24-26, 41, 43-46).

Мати позивача - третя особа по справі ОСОБА_5 хворіє та на теперішній час направлена на обстеження для вирішення питання щодо необхідності оперативного втручання, однак не надала ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції, жодних належних та допустимих доказів, у розумінні ст.ст. 58-60 ЦПК України, щодо неможливості надання нею матеріальної допомоги своєму повнолітньому сину.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2, маючи двох непрацездатних батьків, не має можливості надавати матеріальне утримання у розмірі 1/4 частини від доходу своєму повнолітньому сину ОСОБА_3, який, за певних зусиль з його боку, не позбавлений можливості отримувати стипендію, та має право на утримання від матері - ОСОБА_5

Доводи апеляційної скарги щодо необхідності визначення аліментів у твердій грошовій сумі колегією суддів відхиляються, оскільки, згідно ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, або частину доходу одержує в натурі, а ОСОБА_2 не надано належних та допустимих доказів, у розумінні ст.ст. 58-60 ЦПК України, про отримання ним нерегулярного чи мінливого доходу, а також щодо отримання частини доходу в натурі.

У зв'язку з викладеним, колегія суддів змінює рішення суду першої інстанції на підставі п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, та зменшує розміру аліментів, стягнутих з відповідача ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 з 1/4 до 1/6 частини всіх видів доходу.

В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3 ч.1 ст. 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 18 грудня 2014 року в частині встановленого розміру аліментів змінити.

Зменшити розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 на користь повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, який продовжує навчання з 1/4 частини з усіх видів його заробітку до 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: