Справа № 536/169/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року

Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Степаненка Ю.І.,

за участю секретаря Левицької І.П.,

заявника ОСОБА_1,

представника ВДВС Кременчуцького РУЮ заступника начальника відділу ДВС Кременчуцького РУЮ ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці скаргу ОСОБА_1 на рішення та дії заступника начальника відділу державної виконавої служби Кременчуцького районного управління юстиції ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В :

23 січня 2015 року до Кременчуцького районного суду з вказаною скаргою на рішення та дії заступника начальника відділу ДВС Кременчуцького РУЮ ОСОБА_2 в порядку статей 383-389 ЦПК України звернувся заявник ОСОБА_1 та просив суд визнати рішення та дії заступника начальника відділу ДВС Кременчуцького РУЮ ОСОБА_2 щодо винесення постанови про залучення працівників органів внутрішніх справ від 19.01.2015 року, ВП №44494642 неправомірними та скасувати цю постанову, зобовязати заступника начальника відділу ДВС Кременчуцького РУЮ ОСОБА_2 усунути порушення, покласти судові витрати, пов'язані з розглядом скарги на відділ ДВС Кременчуцького РУЮ.

Заявник обгрунтовує свою скаргу тим, що у провадженні заступника начальника ВДВС Кременчуцького РУЮ ОСОБА_2 знаходяться виконавчі листи №536/2490/13-ц від 11.08.2014 року про покладення на ОСОБА_1 обовязку звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0113 (113 м.кв.), розташовану за адресою: село Садки, вулиця Щорса, №96, Кременчуцького району Полтавської області, що належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4, шляхом перенесення з території земельної ділянки вказаної садиби №96 паркану та знесення навісів, що позначені літерами «Жн» та «Дн» на схематичному плані земельної ділянки у технічному паспорті на садибний житловий будинок №96-а по вулиці Щорса, в селі Садки, Кременчуцького району Полтавської області, виготовленого 20 березня 2013 року КП «Кременчуцьке МБТІ Полтавської обласної ради» (ВП №44494642 від 21.08.2014 року) та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судових витрат в сумі 1179 гривень 40 копійок (ВП №44494713 від 21.08.2014 року).

22 січня 2015 року він отримав копію постанови про залучення працівників органів внутрішніх справ від 19.01.2015 року з супровідним листом та вимогою державного виконавця від 19.01.2015 року ВП №44494642, яка на його думку винесена з порушенням чинного законодавства.

Ним подана апеляційна скарга на ухвалу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 01.12.2014 року у цивільній справі №536/2480/14-ц про відстрочку або розстрочку виконання судового рішення №536/2490/13-ц від 11.08.2014 року. Розгляд по даній справі було призначено на 21.01.2015 року, після чого перенесено розгляд справи на 09.02.2015 року. Оскільки апеляційним судом ще не постановлено рішення стосовно задоволення або відмови щодо відстрочки або розстрочки виконання судового рішення, то постановляючи вищезазначену постанову заступник начальника ВДВС Кременчуцького РУЮ ОСОБА_5 на його думку порушив вимоги статей 6,35 ЗУ «Про виконавче провадження» та приписи статті 19 Конституції України та діяв усупереч вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень.

На час винесення постанови заступником начальника ВДВС Кременчуцького РУЮ ОСОБА_5, (19.01.2015 року) та призначення примусового виконання судового рішення на 27.01.2015 року, тобто на час, коли питання стосовно відстрочки або розстрочки виконання судового рішення ще розглядається в суді апеляційної інстанції, то він вважажє, що дана постанова від 19.01.2015 року підлягає скасуванню.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав скаргу, в її обгрунтування пояснив так, як викладено в описовій частині ухвали.

Представник відділу ДВС Кременчуцького РУЮ заступник начальника ОСОБА_2 в судовому засіданні не погодився зі скаргою та вважав, що вона є помилковою, не обгрунтованою, безпідставною, яка не грунтується на вимогах закону, а тому просив у задоволенні скарги відмовити та подав до суду письмове заперечення на скаргу та свою постанову від 29.01.2015 року про закінчення виконавчого провадження у звязку з фактичним виконанням рішення суду.

Вислухавши

пояснення заявника ОСОБА_1 та представника ВДВС Кременчуцького РУЮ ОСОБА_2, дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Чинним рішенням Кременчуцького районного суду від 22 квітня 2014 року зобовязано ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0113 га (113 м.кв.), розташовану за адресою: село Садки, вулиця Щорса, №96, Кременчуцького району Полтавської області, що належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4, шляхом перенесення з території земельної ділянки вказаної садиби №96 паркану та знесення навісів, що позначені літерами «Жн» та «Дн» на схематичному плані земельної ділянки у технічному паспорті на садибний житловий будинок №96-а по вулиці Щорса, в селі Садки, Кременчуцького району Полтавської області, виготовленого 20 березня 2013 року КП «Кременчуцьке МБТІ Полтавської обласної ради» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4 судові витрати в сумі 1179 гривень 40 копійок, на підставі якого видані два виконавчі листи, які перебувають на примусовому виконанні в ВДВС Кременчуцького РУЮ.

19 січня 2015 року заступником начальника ВДВС Кременчуцького РУЮ ОСОБА_2 була винесена постанова про залучення працівників органів внутрішніх справ для забезпечення належного громадського порядку при проведенні примусових виконавчих дій за виконавчим листом 27 січня 2015 року за адресою: село Садки, вулиця Щорса, 96, Кременчуцького району. Крім цього, заступником начальника ВДВС Кременчуцького РУЮ ОСОБА_2 на адресу боржника ОСОБА_1 була направлена копія постанови від 19 січня 2015 року про залучення працівників органів внутрішніх справ та вимога державного виконавця про примусове виконання рішення (а.с.5,6). Відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» (стаття 11) державний виконавець зобов'язаний здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Державний виконавець мав право і зобов'язаний був відповідно до Закону здійснювати заходи для виконання рішення, у тому числі винести 19 січня 2015 року постанову про залучення працівників органів внутрішніх справ для забезпечення належного громадського порядку при проведенні виконавчих дій за виконавчим документом, що узгоджується з вимогами Закону України «Про виконавче провадження», пунктами 1.5, 1.7, 2.1, 2.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5.

Так, відповідно до п.1.5 вказаної Інструкції під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно п.1.7 Інструкції вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обовязкові для всіх органів, установ, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Відповідно до пунктів 2.1 та 2.2 вказаної Інструкції реалізація учасниками виконавчого провадження своїх повноважень, а також залучення інших осіб до участі у проведенні виконавчих дій та реалізації ними своїх повноважень здійснюються відповідно до глави 2 Закону. Державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобовязаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення своєчасного і повного виконання рішення.

Залучення працівників органів внутрішніх справ у межах наданих їм повноважень здійснюється державним виконавцем при виконанні рішень у разі виникнення загрози життю та здоров'ю державного виконавця та для охорони і забезпечення правопорядку на місці здійснення виконавчих дій у порядку, встановленому Інструкцією про порядок взаємодії органів внутрішніх справ України та органів державної виконавчої служби при примусовому виконанні рішень судів та інших органів (посадових осіб), затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України від 25.06.2002 № 607/56/5, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.06.2002 за № 541/6829.

Дії державного виконавця повністю узгоджуються з приписами статті 19 Конституції України, статтями 6, 35 Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, на які посилався заявник у своїй скарзі.

Оскарження заявником ОСОБА_1 до Апеляційного суду Полтавської області ухвали Кременчуцького районного суду від 01 грудня 2014 року, якою було відмовлено ОСОБА_1 у відстрочці або розстрочці виконання рішення суду, не є перешкодою для державного виконавця у проведенні виконавчих дій та постановлення ним відповідних процесуальних документів.

Установлено, що постановою заступника начальника ВДВС Кременчуцького РУЮ ОСОБА_2 від 29.01.2015 року було закінчене виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №536/2490/13-ц, виданого 11.08.2014 року у звязку з фактичним виконанням рішення суду про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки.

Згідно статті 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення,

дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було

порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Суд визнає скаргу ОСОБА_1 не обгрунтованою, а тому відмовляє заявнику у задоволенні його скарги про визнання неправомірними рішення та дій заступника начальника відділу ДВС Кременчуцького РУЮ ОСОБА_2 щодо винесення постанови про залучення працівників органів внутрішніх справ від 19.01.2015 року ВП №44494642 та її скасування, покладення на заступника ВДВС Кременчуцького РУЮ ОСОБА_2 обов'язку усунути порушення та покладення на відділ ДВС Кременчуцького РУЮ судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись статтями 88,209,383-388 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його скарги про визнання неправомірними рішення та дій заступника начальника відділу ДВС Кременчуцького РУЮ ОСОБА_2 щодо винесення постанови від 19.01.2015 року про залучення працівників органів внутрішніх справ, ВП №44494642 та її скасування, покладення обов'язку на заступника ВДВС Кременчуцького РУЮ ОСОБА_2 усунути порушення та покладення на відділ ДВС Кременчуцького РУЮ судових витрат.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд Полтавської області.

Суддя Ю. І. Степаненко