АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/5684/14-ц Номер провадження 22-ц/786/645/15Головуючий у 1-й інстанції Миронець О. К. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Прядкіної О.В.,

Суддів: Обідіної О.І., Пікуля В.П.

При секретарі: Зеленській О.І.

За участі: представників позивача ОСОБА_2,ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 14 січня 2015 року

по справі за позовом виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про відібрання дитини у батьків без позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2014 року виконавчий комітет Київської районної в м. Полтаві ради, як орган опіки та піклування звернувся до суду з позовом про відібрання малолітньої ОСОБА_7 у батьків ОСОБА_8 та ОСОБА_4 без позбавлення батьківських прав та стягненні з них аліментів. Зазначали що останні неналежно виконують свої батьківські обов'язки по догляду за донькою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, умови проживання сім'ї незадовільні та відповідачі зловживають алкогольними напоями.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 14 січня 2015 року в задоволенні

позову виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради відмовлено.

Рішення оскаржив виконавчий комітет Київської районної у м. Полтаві ради, який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку, про відхилення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_8 є батьками малолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Обгрунтовуючи необхідність відібрання дитини у батьків без позбавлення батьківських прав з посиланням на положення ст.170 СК України, зазначали, що сім'я з 25 червня 2014р. перебуває на обліку служби у справах дітей у зв'язку з проживанням дитини у складних життєвих обставинах. Зазначали, що ОСОБА_8 зловживає алкогольними напоями, безвідповідально ставиться до виконання своїх обов'язків по догляду за дочкою, ніде не працює, не переймається підготовкою дитини до навчання, а ОСОБА_4 також схильний до вживання алкогольних напоїв, вихованням дитини не переймається.

17 червня 2014 року при виїзді органів Київського РВ ПМУ на місце виклику за адресою АДРЕСА_1 мешканці вказаного помешкання ОСОБА_8 та її старша донька ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебували у стані алкогольного сп'яніння, та належним чином не виконували своїх батьківських обов'язків по відношенню до малолітніх дітей, внаслідок чого ОСОБА_7 було госпіталізовано.

19 червня 2014 року на громадянку ОСОБА_8 складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 184 КпАП України.

З 28 серпня 2014 року ОСОБА_7 перебуває в комунальному закладі «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Полтавської обласної ради.

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив з того, що відсутні підстави для відібрання у батьків малолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки дитині створені всі умови для належного проживання та розвитку.

Такий висновок суду відповідає положенням ч. 1 ст. 170 СК України,якою передбачено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Пунктами 2-5 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до довідок Полтавського обласного наркологічного диспансеру від 15 жовтня 2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_8 під наглядом в диспансері не перебувають (а.с.50-51).

Суду не надано даних про притягнення відповідачів до адміністративної відповідальності ні за порушення громадського порядку у стані алкогольного сп'яніння, ні за вживання спиртних напоїв.

Разом з тим, факт вживання ОСОБА_8 алкогольних напоїв не свідчить про небезпеку для життя та здоров'я дитини.

Батько дитини - ОСОБА_4 працює на комунальному підприємстві «Декоративні культури» Полтавської міської ради на посаді робітника зеленого виробництва та має стабільний дохід, який за жовтень 2013 року по вересень 2014 року складає 32463,30 грн. (а.с.39).

Крім того, постановою апеляційного суду Полтавської області від 26 листопада 2014 року постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 10 грудня 2014 року щодо ОСОБА_8 скасовано та провадження у справі закрито у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КпАП України ( а.с.98-99).

Відповідно до ч. 1 ст.10, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

При цьому, відповідно до ч.3 ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно з ч.1 ст. 179 цього ж Кодексу предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на викладене, позивачем не надано належних, допустимих та переконливих доказів про те, що батьки неналежно виконують свої батьківські обов'язки та несуть загрозу життю та здоров'ю дитини.

Посилання в апеляційній скарзі, що основною причиною відібрання дитини було зловживання батьками алкогольними напоями та безвідповідальне ставлення до виховання дитини також не доведено та є передчасним, оскільки 17 червня 2014р. малолітня ОСОБА_7 була госпіталізована (без будь-яких медичних показань), 25 червня 2014р. сім'я поставлена на облік служби у справах дітей і після цього з нею почалася проводитись профілактична робота, хоча дитина вже була фактично відібрана.

Враховуючи викладене, районний суд прийшов до вірного висновку про те, що відсутні підстави для відібрання дитини у батьків.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303,307, 308,315 України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 14 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом 20 днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

СУДДІ: / Підписи /

З оригіналом згідно :