пр.№ 2/464/414/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2015 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючої-судді Бойко О.М.

при секретарі Качарабі П.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Львівській області, Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального головного управління Міндоходів про звільнення майна з-під арешту,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить звільнити з-під арешту все належне йому нерухоме майно, на яке постановою старшого слідчого слідчого відділу Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Львові Лещуха І.Я. від 10.03.2011 року у кримінальній справі № 139-0085 було накладено арешт, що зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 4197875 від 11.03.2011 року. В обгрунтування позову покликається на те, 09.03.2011 року відносно нього було порушено кримінальну справу за ознаками злочину передбаченого ч.З ст.212 КК України, в рамках якої 10.03.2011 року постановою старшого слідчого було накладено арешт на все його майно, у зв»язку із чим Львівською філією Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна зареєстровано арешт на все належне йому нерухоме майно та публічне обтяження - арешт його рухомого майна. В подальшому, 10.01.2014 року при здійсненні державної реєстрації його права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, державний реєстратор переніс наявний у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про арешт усього належного йому нерухомого майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і зареєстрував його. Проте, постановою Сихівського районного суду м. Львова від 28.11.2011 року було скасовано постанову старшого слідчого в ОВС ПМ ДПА у Львівській області Трофімчука Р.Л. від 09.03.2011 року про порушення відносно нього кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ч.З ст.212 КК України. Вказана постанова суду набрала законної сили. Відповідно до ч.17 ст. 236-8 КПК України (ред.1960р.) всі його права, щодо яких на час досудового слідства встановлювалися обмеження повинні бути поновлені. Проте, арешт належного йому майна не був скасований, незважаючи на те, що старший слідчий з ОВС Слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів у Львівській області Колосівський Р.М. звернувся у Реєстраційну службу Львівського міського управління юстиції із заявою про реєстрацію припинення обтяження (арешту) його нерухомого майна. Однак, державним реєстратором було відмовлено у цьому з тих підстав, що в постанові від 28.11.2011р. Сихівського районного суду м. Львова, ухвалі Колегії суддів Судової палати від 17.01.2012 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду України від 10.07.2012 року відсутній запис про припинення або скасування чинності арешту. У зв»язку із цим звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про відмову у внесенні відомостей про припинення арешту. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 15.04.2014 року його адміністративний позов було задоволено повністю, однак, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.10.2014 року вказана постанова була скасована та прийнята нова, якою у задоволенні його позову було відмовлено. У зв'язку із тим, що на даний час немає кримінальної справи, у зв»язку із якою було накладено арешт, скасування такого слідчим є неможливим. Відтак, арешт існує без відповідної на те підстави, чим порушується його право власності.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, дав пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просить позов задоволити.

Представник відповідача Головного управління ДФС у Львівській області в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що постанова про порушення кримінальної справи, в рамках якої було накладено арешт, була скасована, відтак, на даний час кримінальної справи немає, тому слідчий не вправі виносити будь-які процесуальні рішення, в тому числі і про скасування арешту. За зверненням позивача слідчим було надіслано відповідне звернення із проханням припинити обтяження, до якого було долучено усі необхідні для цього документи. Враховуючи те, що ними вчинено всі необхідні дії для відновлення прав позивача просить відмовити в задоволенні позову

Представник відповідача Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального головного управління Міндоходів в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що на даний час у їх структурі немає слідчого відділу і слідчий, який накладав арешт не перебуває у їх штаті. Відтак, вважає, що Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального головного управління Міндоходів є неналежним відповідачем. Просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.03.2011 року постановою старшого слідчого в особливо важливих справах податкової міліції Державної податкової адміністрації у Львівській області Трофімчука Р.Л. порушено кримінальну справу відносно позивача за ознаками злочину ч.3 ст.212 КК України (а.с. 13-16).

Постановою старшого слідчого слідчого відділу Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Львові Лещуха І.Я. від 10.03.2011 року у кримінальній справі порушеній відносно позивача було накладено арешт на належне йому майно де б таке не знаходилося (а.с 17).

На підставі вказаної постанови Львівською філією Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за №10925250 було зареєстровано арешт на все належне ОСОБА_2нерухоме майно (а.с.18). На підставі постанови СВ ПМ СДПІ по роботі з ВПП у м. Львові від 10.03.2011 року Львівською філією Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 11.03.2011року за №10935091 було зареєстровано публічне обтяження - арешт рухомого майна ОСОБА_2 (а.с 19).

10.01.2014 року здійснюючи державну реєстрацію права власності позивача у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - на квартиру АДРЕСА_1, державний реєстратор прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції переніс наявний у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис №10925250 від 11.03.2011 року про арешт усього належного ОСОБА_2 нерухомого майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і зареєстрував його за №4197875.

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 28.11.2011 року було скасовано постанову старшого слідчого в ОВС ПМ ДПА у Львівській області Трофімчука Р.Л. від 09.03.2011 року про порушення відносно ОСОБА_2 кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ч.З ст.212 КК України (а.с 20-23). Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 17.01.2012 року постанову Сихівського районного суду м. Львова від 28.11.2011 року залишено без змін (а.с.24-28). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.07.2012 року постанову Сихівського районного суду м. Львова від 28.11.2011 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 17.01.2012 року залишено без змін (а.с 29-32), а відтак, така набрала законної сили 17.01.2012 року.

Відповідно до ч.17 ст. 236-8 КПК України (ред. 1960 р.), набрання законної сили постановою судді про скасування постанови про порушення справи тягне за собою скасування запобіжних заходів, повернення вилучених речей та поновлення прав, щодо яких на час досудового слідства встановлюється обмеження.

07.08.2013 року позивач звернувся із вимогою про звільнення його майна з -під арешту до начальника слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів у Львівській області (а.с. 33-36).

27.09.2013 року старшим слідчим з ОВС слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів у Львівській області Колосівським Р.М. з метою скасування арешту на рухоме та нерухоме майно ОСОБА_2 було направлено у Львівську філію ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції та у відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо обтяження речового права) реєстраційний номер 5289254, у якій заявлено про реєстрацію припинення обтяження (арешту) належного ОСОБА_2 нерухомого майна, до якої долучено належним чином засвідчені копії постанови Сихівського районного суду м. Львова від 28.11.2011 року, ухвали Апеляційного суду Львівської області від 17.01.2012 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.07.2012 року.

04.02.2014р. державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції Труба О.М. прийнято рішення №№10617880, яким відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень та мотивовано тим, що подані документи не відповідають вимогам або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, а саме в постанові від 28.11.2011р. Сихівського районного суду м. Львова, ухвалі Апеляційного суду Львівської області від 17.01.2012, ухвалі Вищого спеціалізованого суду України від 10.07.2012 року відсутній запис про припинення або скасування арешту ( а.с 43). Вказане рішення оспорювалось позивачем в порядку адміністративного судочинства, проте, було залишено а силі (а.с.44-53).

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1ст.319 ЦК України).

Відповідно до ч.7 ст.319 ЦК України, діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч.ч.1-2 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

З огляду на те, що арешт на належне позивачу майно накладено у зв»язку із досудовим розслідуванням кримінальної справи, постанова про порушення якої скасована, суд вважає, що існування такого арешту є безпідставним та порушує право власності позивача, оскільки обмежує позивача у праві розпорядження нерухомим майном, а зважаючи на неможливість поновлення прав позивача в іншому порядку, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити та звільнити з-під арешту все належне ОСОБА_2 нерухоме майно, на яке постановою старшого слідчого слідчого відділу Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Львові Лещуха І.Я. від 10.03.2011 року було накладено арешт, що зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 4197875 від 11.03.2011 року.

Покликання представників відповідачів на неналежність відповідачів у даному спорі суд не приймає до уваги з огляду на роз»яснення, що містить п.4 Постанови Пленуму Верхового Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», згідно якого у тих випадках, коли опис проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач притягується відповідна державна податкова інспекція.

На підставі ст.ст.316, 317, 319, 321 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст.10, 11, 15, 57-60, 88, 209, 212-215, 218, ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

позов задоволити. Звільнити з-під арешту все належне ОСОБА_2 нерухоме майно, на яке постановою старшого слідчого слідчого відділу Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Львові Лещуха І.Я. від 10.03.2011 року у кримінальній справі № 139-0085 було накладено арешт, що зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 4197875 від 11.03.2011 року (дата перенесення 10.01.2014 р.)

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча: