Провадження № 22-ц/780/823/15 Доповідач у 2 інстанції Яворський
Категорія 03.02.2015
УХВАЛА

Іменем України

03 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагєєва В.О.,

при секретарі: Бевзюк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2014 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області Ахмад Наталії Іванівни

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеною заявою та просила у відповідності до норм ст.383 ЦПК України визнати неправомірними дії заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Київській області - Ахмад Н.І. стосовно проведення опису та арешту вбудованого магазину в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1. з метою виконання виконавчого листа №2/359/3/2013, виданого 23.09.2014 р. Бориспільським міськрайонним судом про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором у розмірі 863 123,92 дол. США, що еквівалентно 6 898 949,49 грн.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 09.10.2014 р. заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державного виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області Ахмад Н.І. відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа.

11 листопада 2014 року державним виконавцем ВДВС Бориспільського МРУЮ Разумним Є.М. на виконання доручення направленого заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державного виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області Ахмад Н.І. було описано та накладено арешт на належний ОСОБА_1 вбудований магазин в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1.

В акті опису і арешту майна зазначено, що описаний магазин буде переданий для реалізації не раніше 18.11.2014 року. Таким чином, звернення стягнення на магазин, який є предметом іпотеки з метою примусового виконання рішення про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів здійснюється не на підставі рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, а на підставі рішення суду про стягнення коштів. Тому заявник вважає дії заступника начальника Відділу примусового виконання рішень управління державного виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області Ахмад Н.І. неправомірними та направленими на позбавлення її власності.

УхвалоюБориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2014 року у задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним висновком суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2014 року та постановити нову, якою задовольнити вимоги скарги щодо неправомірності дій державного виконавця, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися до зали судового засідання, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції посилався на те, що заявником пропущено строк на подачу скарги на дії заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Київській області - Ахмад Н.І..

Колегія суддів не може погодитись із вказаним висновком суду першої інстанції виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 383 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як вбачається з матеріалів справи, заявником оскаржуються дії заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Київській області - Ахмад Н.І. стосовно проведення опису та арешту майна боржника.

Відповідно до акту опису та арешту майна від 11.11.2014 року опис та арешт майна, а саме вбудованого магазину в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1, проводився державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області Разумним Є.М. в присутності заявника ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_5 (а.с.7-9).

Скаргу ОСОБА_1 було подано 21.11.2014 р., що підтверджується відтиском штемпеля поштового відділення на конверті наявному в матеріалах справи (а.с.16).

У відповідності до ч. 6 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання події.

Згідно до вимог ст. 70 Цивільного процесуального кодексу України строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку. Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку.

Судом встановлено, що опис та арешт приміщень був здійснений 11.11.2014 р., а скарга ОСОБА_1 здана на поштове відділення 21.11.2014 р.,а тому колегія суддів вважає що ОСОБА_1 не пропустила строку на подачу скарги на неправильність дій державного виконавця.

Оскільки суд першої інстанції розглядаючи вказану скаргу не перевіряв обґрунтованості поданої скарги по суті, обмежившись лише перевіркою дотримання заявником строку звернення, тому вказана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направлення матеріалів справи до суду першої інстанції для вирішення скарги по суті.

Керуючись ст.ст., 70, 303-304, 307, 312-315, 317-319, 383, 385 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2014 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.А.Яворський

судді: Т.Ц.Кашперська

В.О.Фінагєєв