Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.03.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючої судді - Лемак О.В.

при секретарі - Ревачко І.С.,

з участю представника позивача - ОСОБА_1,

позивача - ОСОБА_2,

представника Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області - Туряниця О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді цивільну справуза позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області, Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області про реституцію, відшкодування збитків та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_4 в сумі 9198,00 грн. одержані за договором купівлі-продажу земельної ділянки укладеного ОСОБА_4 та ОСОБА_2 27 грудня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Перечинського районного нотаріального округу Конончук В.М., зареєстрований в реєстрі за №2006. Крім того, просить стягнути солідарно з ОСОБА_4 та Перечинської районної державної адміністрації збитки в розмірі 64 624,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 25 000,00 грн.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 27.12.2010 року між ним та ОСОБА_4, від імені якої діяв представник, було укладеного договір купівлі продажу земельної ділянки призначеної для ведення індивідуального садівництва, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0700га. Ціна продажу склала 9198 грн. Зі змісту п.2 Договору купівлі-продажу земельної від 27.12.2010 року його підписанням ОСОБА_7, як представником продавця, є підтвердженням факту повного розрахунку на продану земельну ділянку та свідчить про відсутність у нього та у ОСОБА_4, як продавця, будь-яких претензій фінансового характеру щодо позивача, як покупця.

Рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 19.02.2013 року, яке набрало законної сили 16.04.2013 року, договір купівлі-продажу земельної ділянки укладений між ОСОБА_4 та позивачем від 27.12.2010 року визнано недійсним, визнано недійсним та скасовано розпорядження голови Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області №633 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва та передачі безоплатно у власність ОСОБА_4» від 31.12.2009 року та державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №099739 площею 0,0700 га.

Тобто, питання про реституцію було вирішено судом тільки частково, а саме в частині повернення земельної ділянки до земель державної власності, в той час як гроші одержані ОСОБА_4 від позивача за договором купівлі-продажу земельної ділянки в розмірі 9198 грн. повернуті йому не були.

В силу положень ч.1 ст.216, ч.1 ст.1212 ЦК України, ОСОБА_4, як сторона договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27.12.2010 року, визнаного недійсним на підстав Перечинського районного суду Закарпатської області від 19.02.2013 року, яка отримала за продану земельну ділянку грошові кошти в розмірі 9198,00 грн., зобов'язана повернути ці кошти позивачу.

Проте, самого стягнення з ОСОБА_4 коштів, отриманих нею на підставі недійсного правочину, недостатньо для захисту та поновлення порушених прав і законних інтересів позивача, адже згідно звіту про експерту грошову оцінку, ринкова вартість земельної ділянки, станом на 01.08.2013 року становить 64 624 грн.

Отже, матеріальна шкода завдана позивачу внаслідок визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним та вибуття з його власності земельної ділянки, становить 64 624 грн.

До того ж, діями відповідачів позивачу було завдано і моральної шкоди, яка оцінюється в 25 000,00 грн. Моральна шкода полягає в тому, що позивач зазнав сильних моральних та душевних страждань внаслідок того, що був вимушений приймати участь у судовому спорі через незаконні дії відповідачів, змінювати свій ритм життя, постійно приїжджати в м. Перечин для участь в судових засідань, в результат був позбавлений своєї власності - земельної ділянки.

В судовому засіданні позивач та його представник подану позовну заяву підтримали, з підстав зазначений в позові, просили суду задовільнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області - Туряниця О.І. позовні вимоги не визнала, вважає, що вони є необґрунтовані та просила відмовити у задоволенні.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, хоча про час, місце та дату розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином.

Представник Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області в судове засідання не з'явився, хоча про час місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні 27 грудня 2009 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, що знаходиться за адресою:АДРЕСА_1, площею 0,0700га, відповідно до умов якого земельна ділянка була продана за 9 198,00 грн., посвідченого приватним нотаріусом Перечинського районного нотаріального округу Конончук В.М., зареєстрований в реєстрі за №2006.

Рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 19.02.2013 року, яке набрало законної сили 16.04.2013 року, договір купівлі-продажу земельної ділянки укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 від 27.12.2010 року визнано недійсним, визнано недійсним та скасовано розпорядження голови Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області №633 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва та передачі безоплатно у власність ОСОБА_4» від 31.12.2009 року та державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №099739 площею 0,0700 га.

Ст.216 ЦК України передбачає, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а у разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою стороною.

Позивач зазначає, що питання про реституцію Перечинським районним судом Закарпатської області було вирішено тільки частково, а саме в частині повернення земельної ділянки до земель державної власності, в той час як гроші одержані ОСОБА_4 від позивача за договором купівлі-продажу земельної ділянки в розмірі 9198 грн. повернуті йому не були.

Також зазначає, що йому завдана матеріальна шкода в розмірі 64 624,00 грн., оскільки самого стягнення з ОСОБА_4 коштів, отриманих нею на підставі недійсного правочину, недостатньо для захисту та поновлення порушених прав і законних інтересів позивача, адже згідно звіту про експерту грошову оцінку, ринкова вартість земельної ділянки, станом на 01.08.2013 року становить 64 624 грн.

Суд не може погодитись з доводами позивача, оскільки на момент підписання договору купівлі-продажу земельної ділянки, сторонами було домовлено про вартість продажу земельної ділянки в розмірі 9 198,00 грн. на підставі п.3 даного договору, що оцінна вартість земельної ділянки становить 9198,00 грн., відповідно до висновку експертів про оцінну вартість земельної ділянки, виданого ПП ОСОБА_8 27 грудня 2010 року.

Щодо позовних вимог ОСОБА_2 в частині стягнення з відповідачів моральної шкоди у розмірі 25 000,00 грн., суд вважає їх безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до роз'яснень, вказаних в п. 9 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»№ 4 від 31 березня 1995 року розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат, та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану та інше.

Суд вважає не доведеним причинення позивачу відповідачами моральної шкоди.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позові слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 213,215, 294 ЦПК України, суд, -

Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області, Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області про реституцію, відшкодування збитків та моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення рішення без участі особи, яка її оскаржує, протягом десяти днів з дня його отримання.

Суддя Лемак О.В.