У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Горелкіної Н.А., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики в сумі 8000 гривень за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Одеської області від 1 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року позивач звернулася до суду з даним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що 7 жовтня 2011 року вона надала в борг відповідачу 10 000 гривень строком до 1 грудня 2011 року з виплатою відсотків за користування грошима в розмірі 10 % від позиченої суми, про що відповідачкою була надана розписка.

Відповідач кошти не повернула, однак взяла на себе зобов'язання повернути їх через рік зі сплатою 12 % за користування грошима, про що зазначила у вищевказаній розписці.

16 листопада 2012 року відповідач повернула 2 000 гривень.

Посилаючись на те, що залишок боргу не повернуто, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь 8 000 гривень.

Рішенням Миколаївського районного суду Одеської області від 23 травня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 1 жовтня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове про задоволення позову.

Стягнуто на користь ОСОБА_4 з ОСОБА_5 8000 гривень.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з того, що між сторонами було досягнуто згоди стосовно всіх істотних умов договорів позики й надані розписки свідчать про їх укладення відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України та, встановивши факт передачі позивачем відповідачу 10 000 гривень, з яких вона повернула 2 000 гривень, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення решти суми боргу.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 1 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Завгородня І.М.
Горелкіна Н.А. Іваненко Ю.Г.