Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Гончара В.П.,

Дербенцевої Т.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом голови Сухолиманської сільської ради ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «ТРК ОНЮА «Академія», про захист честі, гідності і ділової репутації, відшкодування моральної шкоди

за касаційною скаргою голови Сухолиманської сільської ради ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Одеської області від 7 жовтня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року голова Сухолиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про захист честі, гідності і ділової репутації, відшкодування моральної шкоди.

Зазначав, що в ефірі телевізійної програми «Одеський щоденник» проекту «Рубікон» ТРК «ОНЮА «Академія» від ІНФОРМАЦІЯ_1 року заявлено, що він як голова Сухолиманської сільської ради вчинив злочин - зловживання службовим становищем, а саме: вночі, без згоди територіальної громади з метою продажу 54 кв. м землі демонтував та продав пам'ятник воїнам-визволителям Великої Вітчизняної війни. Автор сенсації - мешканець АДРЕСА_1 ОСОБА_4, який дав інтерв'ю журналістам телевізійної програми.

Посилаючись на те, що такі твердження не мають жодних підтверджень, є такими, що порушують його право на честь, гідність і ділову репутацію як вибраного мешканцями АДРЕСА_1 сільського голови, автором негативного матеріалу є ОСОБА_4, позивач просив суд зобов'язати відповідача виступити із запереченням недостовірних даних у вищевказаній телепередачі, а у разі неможливості виступити в ефірі будь-якої іншої телекомпанії м. Одеси. На відшкодування завданої моральної шкоди просив стягнути із відповідача 10 000 грн, які перерахувати на соціальний захист населення АДРЕСА_1.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 25 березня 2014 року позов задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_4 в місячний строк за свій рахунок спростувати недостовірну інформацію, як таку, що порочить честь, гідність і ділову репутацію ОСОБА_3 як Сухолиманського сільського голови, шляхом його виступу із запереченнями недостовірних даних про ОСОБА_3, викладених ним в ефірі телевізійної передачі «Одеський щоденник» проекту «Рубікон» ТРК «ОНЮА «Академія» від ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а у випадку неможливості спростування недостовірної інформації в ефірі ТРК «ОНЮА «Академія» - оприлюднити за свій рахунок таке спростування в ефірі будь-якої Одеської телерадіокомпанії. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на відшкодування моральної шкоди 1 000 грн. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 7 жовтня 2014 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення про відмову у позові.

У касаційній скарзі голова Сухолиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області ОСОБА_3, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Статтею 277 ЦК України передбачено право фізичної особи, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

За змістом указаної норми негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року № 1, відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації.

Якщо позов пред'явлено про спростування інформації, опублікованої в засобах масової інформації, то належними відповідачами є автор і редакція відповідного засобу масової інформації чи інша установа, що виконує її функції, оскільки згідно зі ст. 21 Закону України «Про пресу», редакція або інша установа, яка виконує її функції, здійснює підготовку та випуск у світ друкованого засобу масової інформації.

У разі, коли редакція друкованого засобу масової інформації

не має статусу юридичної особи, належним відповідачем є юридична особа, структурним підрозділом якої є редакція. Якщо редакція не є структурним підрозділом юридичної особи, то належним відповідачем виступає засновник друкованого засобу масової інформації.

У випадку, коли інформація була поширена у засобі масової

інформації з посиланням на особу, яка є джерелом цієї інформації, ця особа також є належним відповідачем.

При опублікуванні чи іншому поширенні оспорюваної інформації

без зазначення автора (наприклад, у редакційній статті) відповідачем у справі має бути орган, що здійснив випуск засобу масової інформації.

Як вбачається зі змісту ст. ст. 33, 36, 119 ЦПК України обов'язок визначати відповідача у справі покладається на позивача. У разі пред'явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов'язується вирішити справу за тим позовом, що пред'явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Винятки становлять справи, вирішення яких є неможливим без участі усіх співвідповідачів у зв'язку із характером спірних правовідносин.

Так, якщо позивач заявляє вимоги до одного з належних відповідачів, які спільно поширили недостовірну інформацію, суд вправі залучити до участі у справі іншого співвідповідача у разі неможливості розгляду справи без його участі. Якщо питання про залучення усіх належних відповідачів у справі про захист честі й гідності фізичної особи судом першої інстанції не вирішено, апеляційний суд відмовляє у позові з цих підстав. При цьому достовірність поширеної інформації, яку спростовує позивач, не перевіряється.

Відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що негативна інформація про ОСОБА_3, яку він вважає такою, що порушує його особисте немайнове право на честь, гідність та ділову репутацію, поширена в ефірі телерадіокомпанії товариства з обмеженою відповідальністю «ТРК ОНЮА «Академія» від ІНФОРМАЦІЯ_1 року, до якого не заявлено вимог як до безпосереднього поширювача інформації. Відповідач ОСОБА_4 є автором окремих висловів про те, що «…всі питання, які повинні проходити через земельну комісію, голова сільради ігнорував, рішення виносив безпосередньо на сесію для голосування. Так трапилося із приводу пам'ятника, який знаходився біля ПП «ОСОБА_5»…збори не проводив, ні з ким не порадився, пам'ятник просто продав за певну суму…». Не пред'явлення вимог до безпосереднього поширювача інформації телерадіокомпанії одночасно із вимогами до ОСОБА_4 унеможливлює оцінку висловів відповідача у загальному контексті поширеної відносно позивача інформації. Окремо слова ОСОБА_4 необхідно розцінювати як оцінку дій ОСОБА_3 на посаді сільського голови при вирішенні питання долі пам'ятника.

Таким чином, у порушення норм процесуального права апеляційний суд, дійшовши висновку про неможливість розгляду спору про захист честі, гідності і ділової репутації, відшкодування моральної шкоди без участі іншого відповідача - телерадіокомпанії товариства з обмеженою відповідальністю «ТРК ОНЮА «Академія», розглянув по суті спір відносно ОСОБА_4 та визначив характер висловлених ним під час інтерв'ю суджень як оціночних.

Питання про залучення співвідповідача товариства з обмеженою відповідальністю «ТРК ОНЮА «Академія» до участі у справі у порядку ст. ст. 32, 33 ЦПК України судом першої інстанції не вирішено, а тому ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції, виходячи із підстав, передбачених ч. 3 ст. 335, 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу голови Сухолиманської сільської ради ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 25 березня 2014 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 7 жовтня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.І. Амелін

В.П. Гончар

Т.П. Дербенцева

Д.О. Остапчук