АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5329/15 Справа № 206/576/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Маштак К. С. Доповідач - Тамакулова В.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

22 червня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів: Кочкової Н.О., Козлова С.П.

при секретарі: Порубай М.Л.,

яка розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Самарський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом -збільшення розміру відшкодування шкоди у зв'язку з підвищенням вартості життя, -

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про збільшення розміру відшкодування шкоди у зв'язку з підвищенням вартості життя, посилаючись на те, що 18 березня 1998 року злочинні дії водія мікроавтобуса маршруту № 43, в м. Дніпропетровську ОСОБА_4 призвели до дорожньо-транспортної пригоди.

Пасажиру мікроавтобусу, ОСОБА_2, були завдані тяжкі тілесні ушкодження, що призвели до втрати 55 % професійної працездатності. Власником мікроавтобусу є ОСОБА_3, який за рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2003 року зобов'язаний сплачувати потерпілій компенсацію втрати працездатності щомісячно із розрахунку мінімальної заробітної плати, яка діє в державі на час сплати.

Відповідач добровільно сплачував відшкодування перші роки, далі з метою належного виконання рішення суду державним виконавцем накладено арешт на майно боржника- квартиру НОМЕР_1, розташовану по АДРЕСА_1.

Дії виконавчої служби стимулювали сплату поточних нарахувань, але це не позначилось на сплаті накопиченого боргу за минулі роки. Позивач просила збільшити раніше встановлений розмір відшкодування шкоди за 2014 рік та борг станом на 01 січня 2014 року з урахуванням індексу споживчих цін та строків надходження платежів.

Позивач зазначила, що якщо вважати, що відповідач у 2014 році сплатив все, що нараховано за рік, то раніше накопичений борг станом на 01 січня 2014 року слід індексувати в цілому за рік: 19 155,26 х 0,249 = 4769,66 грн.

Таке відшкодування позивач вважає більш доцільним, так, як відповідач сплачував не безпосередньо на рахунок потерпілої, а через судового виконавця та казначейство. Позивач просила на підставі ст. 1208 п. 1 ЦК України збільшити розмір відшкодування шкоди на зазначену суму та стягнути її з відповідача.

В березні 2014 року позивач уточнила вимоги та просила визначити розмір відшкодування - 5539,09 грн. (а.с. 93).

11 березня 2015 року представником позивача подано до суду уточнення до заяви, в якому визначено заборгованість станом на 01 січня 2014 року яка становить 19184,76 грн. Розраховано інфляційну суми, яка склала 4565,61 грн. Позивач просила збільшити розмір відшкодування шкоди в зв'язку з підвищенням розміру вартості життя на вказану суму (а.с. 102-103).

26 березня 2015 року представником позивача подано уточнення до позовної заяви, в якій позивач зазначив, що рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня 2011 року було збільшено розмір відшкодування шкоди позивачу пропорційно збільшенню мінімальної заробітної плати в України за період 01 квітня 2007 року - 01 грудня 2011 р.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2012 року збільшено розмір відшкодування шкоди з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2012 року.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 липня 2013 року збільшено розмір відшкодування за період з 01 серпня 2008 року по 31 грудня 2011року. в сумі 6723,02 грн

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2013 року було збільшено розмір відшкодування з 01 січня 2012 року по серпень 2013 року.

За рішеннями суду станом на 01 січня 2014 року розмір нарахувань становить 11134,78 + 6723,02 + 4403,12 + 8519,88 + 1892,55 + 669,90 = 33343,25 грн.

Згідно банківської виписки відповідачем сплачено 14111,36 грн. , заборгованість станом на 01 січня 2014 року складає 19231,89 грн., інфляційна сума становить 4402,47 грн.

Позивач просив збільшити розмір відшкодування шкоди в зв'язку з підвищенням вартості життя та стягнути 4402,47 грн. (а.с. 116-119).

В судовому засіданні представники позивача просили позов задовольнити з урахуванням останніх уточнень вимог (а.с. 52).

Представник відповідача позов визнав частково, в сумі 2845,63 грн. згідно наданого розрахунку (а.с. 37-38, 140-141).

Представник третьої особи Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції покладався на розсуд суду.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2015 року позов задоволено частково.

Збільшено розмір відшкодування шкоди у зв'язку з підвищенням розміру вартості життя в сумі 2845,63 грн. та стягуто з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 243 грн.60 коп.

В скарзі апелянт посилається на порушення судом норм процесуального права, неправильне встановлення судом обставин, які мають значення для справи, просить скасувати рішення й постановити нове, яким визначити розмір відшкодування шкоди в зв'язку з підвищенням розміру вартості життя на суму 4404 грн.47 коп.

Колегія суддів перевірила законність, обґрунтованість рішення суду в межах заяв-лених вимог та апеляційної скарги і дійшла до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 1998 року по справі № 1-459/98 р. ОСОБА_6 визнав свою провину в скоєні злочину, передбаченого ст. 215 ч. 2 КК України. кримінальна справа стосовно ОСОБА_4 була припинена за амністією (а.с. 4).

Відповідно до рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2002 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 стягнуто заробіток, втрачений внаслідок зменшення працездатності за період з липня 1999 року по грудень 2002 року включно в сумі 1079,64 грн. компенсацію в зв'язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги - 47,65 грн., витрати з надання юридичної допомоги - 667 грн., витрати по справі - 22,06 грн., а всього - 1816,35 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 в рахунок компенсації втрати заробітку внаслідок зменшення працездатності щомісячно по 40,09 грн., починаючи з січня 2003 року, пожиттєво, до зміни мінімального розміру заробітної плати в Україні та розміру отримуваної ОСОБА_8 пенсії по інвалідності (а.с. 5-7).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня 2011 року збільшено розмір відшкодування шкоди позивачу призначеної рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2002 року у зв'язку зі збільшенням розміру мінімальної заробітної плати, до наступних розмірів:

з 01 квітня 2007 року до 140,41 грн., з 01 липня 2007 року -147,09 грн.;

з 01 жовтня 2007 року -153,78 грн., з 01 січня 2008 року -172,17 грн.;

з 01 квітня 2008 року -175,51 грн.,

з 01 жовтня 2008 року -182,20 грн.,

з 01 грудня 2008 року -202,25 грн.;

з 01 квітня 2009 року -208,94 грн.,

з 01 липня 2009 року -210,61 грн.,

з 01 жовтня 2009 року - 217,30 грн.,

з 01 листопада 2009 року - 248,72 грн.;

з 01 січня 2010 року - 290,51 грн.;

з 01 квітня 2010 року - 295,52 грн.;

з 01 липня 2010 року - 296,86 грн.;

з 01 жовтня 2010 року -303,21 грн.,

з 01 грудня 2010 року - 308, 23 грн.,

з 01 січня 2011 року - 314,58 грн.,

з 01 квітня 2011 року - 320,93 грн.,

з 01 жовтня 2011 року - 329,29 грн.,

з 01 грудня 2011 року - 335,64 грн. (а.с. 40).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2012 року збільшено розмір відшкодування шкоди у зв'язку зі збільшенням розміру мінімальної заробітної плати з 01 січня 2012 року - 358,71 грн.; з 01 квітня 2012 року - 365,73 грн.; з 01 липня 2012 року - 368,40 грн.; з 01 жовтня 2012 року -373,75 грн.; з 01 грудня 2012 року - 379,10 грн.

Загальний розмір сум станом на 01 січня 2013 року визначено: з 01 січня 2012 року до 31 березня 2012 року - 358,71 грн. х 3 = 1076,13 грн.; з 01 квітня 2012 року до 30 червня 2012 року - 364,73 грн. х 3 = 1097,19 грн.; з 01 липня 2012 року до 30 вересня 2012 року - 368,4 грн. х 3 = 1102,20 грн.; з 01 жовтня 2012 року до 30 листопада 2012 року - 373,75 грн. х 2 = 747,5 грн.; з 01 грудня 2012 року до 31 грудня 2012 року - 379,10 грн., а всього (1076,12+1098,19+1102,20+747,50+379,10) = 4403,12 грн. (а.с. 39).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2012 року збільшено розмір відшкодування шкоди та стягнуто суму інфляції за період з 2007 року по 2011 рік в розмірі 858,64 грн. (а.с. 89).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2013 року збільшено розмір відшкодування шкоди за період з 1 липня 2008 року по грудень 2011 року (включно) та стягнуто на користь ОСОБА_2 8125,75 грн. (а.с. 43-44).

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 липня 2013 року рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2013 року змінено у частині розміру відшкодування шкоди, зменшено розмір шкоди з 8125,75 грн. до 6393,22 грн.

В іншій частині рішення залишено без змін (а.с. 42).

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2013 року виправлено арифметичну помилку в рішенні апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 липня 2013 року, збільшено розмір відшкодування шкоди з 6393,22 грн. до 6723,02 грн. (а.с. 64).

Згідно рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2013 року збільшено розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом за період з січня 2012 року по серпень 2013 року (включно) та стягнуто на користь ОСОБА_2 8519 грн. 88 коп. Збільшено розмір відшкодування шкоди з першого вересня 2013 року щомісяця - 630 грн. 85 коп., з першого грудня 2013 року щомісяця - 669 грн. 90 коп. довічно до зміни мінімальної заробітної плати в Україні (а.с. 41).

Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті компенсації втрати працездатності відповідачем ОСОБА_3 від 17 грудня 2013 року № 7/1134, заборгованість станом на 01 серпня 2008 року визначено 466,07 грн., сума боргу станом на 01 січня 2014 року - 19155,26 грн., з яких борг за 2008 рік - 1975,82 грн., за 2009 рік - 595,40, за 2010 рік - 3112,45 грн., борг за 2011 рік - 4356,35 грн., за 2012 рік - 4505,99 грн., за 2013 рік 4609,25 грн. (а.с. 9).

Згідно наданого державним виконавцем розрахунку з заборгованості по сплаті компенсації втрати працездатності відповідачем ОСОБА_3 від 27 січня 2015 року № 351, заборгованість станом на 01 люте 2011 року становить 223,22 грн., заборгованість на 01 січня 2015 року складає 15237,88 грн. з яких: борг за 2011 рік - 4062,02 грн., борг за 2012 рік - 4505,99 грн., борг за 2013 рік -4609,25 грн., борг за 2014 рік - 2060,62 грн. (а.с. 88).

За розрахунком державного виконавця заборгованості по сплаті компенсації втрати працездатності від 10 березня 2015 року № 2630, заборгованість станом на 01 серпня 2008 року становить 177,3 грн., заборгованість на 31 грудня 2014 року складає 21245,38 грн. з яких: борг за 2008 рік - 975,82 грн., борг за 2009 рік - 2624,90 грн., борг за 2010 рік - 3112,45 грн., за 2011 рік - 2356,35 грн., за 2012 рік - 4505,99 грн., за 2013 рік - 5609,25 грн., борг за 2014 рік - 2060,62 грн. (а.с. 104).

Довідкою - розрахунком державним виконавцем Самарського ВДВС ДМУЮ визначено, що заборгованість станом на 01 серпня 2008 року становить 177,3 грн., на 31 грудня 2014 року- 17609 грн. з яких: борг за 2008 рік - 975,82 грн., за 2009 рік - 2624,90 грн., за 2010 рік - 3112,45 грн., за 2011 рік - 2356,35 грн., за 2012 рік - 4505,99 грн., за 2013 рік - 5609,25 грн., борг за 2014 рік - 1575,76 грн. (а.с. 105).

Як зазначив державний виконавець в судовому засіданні, розрахунок зроблено з урахуванням всіх рішень судів та виплат здійснених боржником на користь стягувача.

Листом від 21 січня 2015 року на запит представника позивача повідомлено, що за даними Держстату України, індекс споживчих цін (індекс інфляції) по Україні за 2014 рік становить 124,9 % (а.с. 11).

Відповідно до довідки по рахунку № НОМЕР_2 ОСОБА_2 отримала за період з травня 2014 року по грудень 2014 року 5974,89 грн. (а.с. 12).

Згідно таблиці розрахунку заборгованості складеної представником відповідача, боржником всього сплачено 26346 грн., з яких у 2008 році - 1000 грн., у 2009 році - 1620 грн., у 2010 році - 2750 грн., у 2011 році - 4000 грн., у 2012 році - 3600 грн., у 2013 році - 3000 грн., у 2014 році - 10376 грн., всього 32339 грн. (а.с. 38).

21 листопада 2014 року постановою про закінчення виконавчого провадження державного виконавця по виконавчому провадженню № 39792619 відкритого на підставі виконавчого листа по цивільній справі № 206/660/13-ц, встановлено: фактичне виконання. Сума боргу сплачена у повному обсязі, в зв'язку з чим постановлено виконавче провадження закрити (а.с. 45).

17 березня 2014 року, 16 серпня 2014 року, 02 грудня 2014 року, 26 квітня 2014 року, 10 грудня 2014 року ОСОБА_3 по рішенню суду на ім'я позивача сплачено 2000 грн., 2376 грн., 2000 грн., 2000грн., 2000 грн. відповідно, що підтверджується квитанціями (а.с. 47, 48).

Також, на розрахунковий рахунок ОСОБА_8 платником ОСОБА_9 здійснені перерахування: 29 червня 2011 року - 2000 грн., 28 листопада 2013 року - 2000 грн., 01 серпня 2012 року - 1800 грн., 18 січня 2010 року - 750 грн., 27 липня 2010 року - 1000 грн., 23 грудня 2010 року - 1000 грн., 22 січня 2009 року - 840 грн., 30 квітня 2014 року - 1818,18 грн., 22 травня 2012 року - 800 грн., 17 березня 2014 року - 2000 грн., 16 січня 2015 року - 1818,19грн., 25 квітня 2014 року - 2000 грн., 20 серпня 2014 року - 2160 грн., що підтверджується квитанціями та платіжними дорученнями (а.с. 54-63).

28 жовтня 2013 року, 02 серпня 2013 року, 08 листопада 2012 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська видано виконавчі листи з вищезазначених рішень (а.с. 65-68).

13 вересня 2013 року постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа виданого Самарським районним судом м. Дніпропетровська від 02 серпня 2013 року (а.с.70).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 12 лютого 2014 року, на все нерухоме майно власника ОСОБА_3 накладено обтяження, на підставі постанови, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, що також підтверджується зазначеною постановою державного виконавця (а.с.74-75,81).

У відповідності до виписки по рахунку клієнта ОСОБА_2 з 01 січня 2008 року по 23 грудня 2013 року - 02 березня 2015 року, судом встановлено, що 10 липня 2008 року, 28 січня 2009 року, 06 серпня 2009 року, 18 січня 2010 року, 27 липня 2010 року, 23 грудня 2010 року, 29 червня 2011 року, 24 жовтня 2011 року, 13 грудня 2011 року, 29 грудня 2011 року, 22 травня 2012 року, 01 серпня 2012 року, 28 листопада 2013 року, 23 травня 2014 року, 23 травня 2014 року здійснено відповідні перерахування (а.с. 96-97).

Згідно листа Самарського ВДВС ДМУЮ №2969 від 19 березня 2015 року зазначено, що за реєстром виконавчих проваджень у відділі перебували наступні виконавчі документи, за якими боржником є ОСОБА_3: виконавчий лист № 2-528 виданий 13 липня 2005 року, № 2-876 від 05 травня 2011 року, № 206/660/13-ц виданий 02 серпня 2013 року, № 206/5365/13-ц від 28 жовтня 2013 року, № 436/6963/12 виданий 08 листопада 2012 року (а.с. 112).

В листі №3329 від 31 березня 2015 року Самарського ВДВС ДМУЮ зазначено, що згідно журналу реєстрації загальної вхідної кореспонденції за 2012 рік за № 7274 від 02 серпня 2012 року була зареєстрована заява від ОСОБА_2 по виконавчому листу № 436/4569/12 від 26 червня 2012 року.

Згідно реєстру виконавчих проваджень, будь які відомості по виконавчому провадженню з виконавчого листа № 436/4569/12 від 26 червня 2012 року - відсутні (а.с. 128).

Постановою державного виконавця від 07 листопада 2013 року відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 206/5365/13-ц виданого 28 жовтня 2013 року (а.с. 132).

Постановою державного виконавця від 21 жовтня 2013 року відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 436/6963/12 виданого 08 листопада 2012 року, 21 листопада 2014 року виконавче провадження з зазначеного листа закінчено в зв'язку з виконанням (а.с. 133, 134).

03 жовтня 2011 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-876 від 05 травня 2011 року (а.с. 135).

21 листопада 2014 року закрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 206/660/13-ц в зв'язку з фактичним виконання. Сума боргу сплачена в повному обсязі (а.с. 136).

Суд в рішенні зазначав , що відповідно до уточненого розрахунку заборгованості складеного представником відповідача без врахування рішення суду від 26 червня 2012 року заборгованість складає 12807,76 грн. (а.с. 141).

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1208 ЦК України за заявою потерпілого у разі підвищення вартості життя розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, підлягає індексації на підставі рішення суду. За заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, підлягає збільшенню на підставі рішення суду.

За ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення), суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника.

Частково задовольняючи вимоги суд вказував на заперечення позивача стосовно безпідставного включення в розрахунок відповідача, як сплачених, в 2008 році 1000 грн. в липні та 2000 грн. в в грудні 2011 року та те, що весь час рішення виконувала виконавча служба Самарського ВДВС ДМУЮ і щороку на 1 січня державним виконавцем Іваненко М.Ю., аналізуючи надходження коштів та виконавчих листів, складалась довідка - розрахунок для потерпілої. Цей документ використовувався в судових засіданнях при індексації суми боргу за окремі періоди, документ не викликав необхідності у складанні окремого розрахунку заборгованості .

Однак, до зазначених пояснень та доводів представника позивача суд поставився критично, оскільки з виписки по рахунку № НОМЕР_3 ОСОБА_2 вбачається, що крім інших перерахувань, які надходили на виконання вищезазначених рішень в 2008 році в липні на рахунок клієнта ОСОБА_2 сплачено суму в розмірі 1000 грн. ОСОБА_3, так само і в 2011 році в грудні на рахунок позивача ОСОБА_3 було перераховано 2000 грн.

Крім того суд зазначав, що під час всього розгляду справи державним виконавцем неодноразово надавались довідки -розрахунки заборгованості боржника, однак суми в довідках за один і той самий період були кожен раз різні, платежі постійно зникали та з'являлись в таблиці, без відповідних пояснень. Державний виконавець протягом тривалого часу не міг визначитись з правильною сумою боргу по рішенням і тільки дослідивши всі матеріали і виписки з банку суд встановив дійсну суму боргу, яка відповідає та узгоджується з розрахунками представника відповідача. Суду не було надано доказу того, що в Самарським ВДВС ДМУЮ примусово виконувалося рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2012 року, що підтверджується листом Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 19 березня 2015 року № 2969 та листом від 31 березня 2015 року № 3329, тому стягнута за цим рішенням сума в розмірі 4403,12 грн. не може включатися в розрахунок як заборгованості, так і інфляційної суми.

Суд дійшов висновку, що на підставі судових рішень, якими визначався розмір щомісячних платежів і які знаходилися чи знаходяться в провадженні державної виконавчої служби розмір заборгованості на 31 грудня 2013 року складає 12807,76 грн.

Ця заборгованість сплачувалася протягом 2014 року, тому інфляційна сума повинна нараховуватися з урахуванням сплачених сум протягом 2014 року, розмір яких зазначений в останньому розрахунку, наданому ВДВС.

Розрахунок інфляційної суми за 2014 рік:

1) 12807,76 х 100,2 % = 12833,37 - 12807,76 = 25,62 грн.

2) 12807,76 + 669,90 = 13477,66 х 100,6 % = 13558,53 - 13477,66 = 80,87 грн.

3) 13477,66 + 669,90 = 14147,56 х 102,2 % = 14458,81 - 14147,56 = 311,25 грн.

4) 14147,56 + 669,90 = 14817,46 х 103,3% = 15306,44 - 14817,46 = 488,98 грн.

5) 14817,46 + 669,90 = 15487,36 - 3818,18 = 11669,18 х103,8% =12112,61-11669,18=443,43 грн.

6) 11669,18 + 669,90 = 12339,08 х 101,0% = 12462,47 - 12339,08 = 123,39 грн.

7) 12339,08 + 669,90 = 13008,98 х 100,4% = 13061,02 - 13008,98 = 52,04 грн.

8) 13008,98 + 669,90 = 13678,88 х 100,8% = 13788,31 - 13678,88 = 109,43 грн.

9) 13678,88 + 669,90 = 14348,78 - 2160 = 12188,78 х 102,9% = 12542,25 - 12188,78=353,47 грн.

10) 12188,78 + 669,90 = 12858,68 х 102,4% = 13167,29 - 12858,68 = 308,61 грн.

11) 12858,68 + 669,90 = 13528,58 х 101,9% = 13785,62 - 13528,58 = 257,04 грн.

12) 13528,58 + 669,90 = 14198,48-3636,38 = 10562,10 х103,0%=10878,96-10562,10 =316,86 грн.

Загальна інфляційна сума складає 2845,63 грн. яка і була стягнута судом.

З таким висновком суду погодитися неможливо, враховуючи наступне.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності,тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст. 214 ч. 1 п. 2 ЦПК України при розгляді справи суд має встановити всі обставини справи, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються, що мають значення, чи є інші фактичні дані (у тому числі пропущення строку позовної давності), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження з огляду на норми матеріального права, якими регулюються правовідносини сторін, що виникли.

Однак вказаним вимогам закону ухвалене у справі рішення суду не відповідає.

В рішенні суд не зазначив чи є складовою боргу, визначеного позивачем станом на 01 січня 2014 року в сумі 19184,76 грн., 1000 грн. та 2000 грн. сплачених, як сверджував відповідач відповідно в 2008 та 2011 році, оскільки правильне визначення розміру заборгованості впливає на визначення інфляційних сум.

Як слідує із матеріалів справи впродовж 2008- 2014 років Самарським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції були відкриті виконавчі провадження за прийнятими судом рішеннями, проводилось стягнення, приймались постанови про закінчення виконавчого провадження в звязку з його виконанням.

Однак Самарський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції притягнуто до участі в справі не стороною, а третьою особою без дослідження виконавчих проваджень та визначення розміру відшкодування з урахуванням доводів сторін та матеріалів виконавчих проваджень.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі( ст. 11 ЦПК України).

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу ч. 1 ст. 60 ч., 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За ч.4 ст. 10 ЦПК України обов'язком суду є сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснювати особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджувати про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом

Не визначившись в повному обсязі з предметом спору, характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню для їх вирішення, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, не роз'яснив позивачу її право про залучення, відповідно до ст. 33 ЦПК України, в якості відповідача, а не третьої особи Самарський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України апеляційна інстанція скасовує рішення якщо судом неправильно застосовано норми матеріального чи процесуального права. Суд допустив такі порушення. В протиріч вимог вказаних норм Закону судом не встановлено: фактичних обставин по справі, не уточнено: позицію позивачів щодо залучення у справу відповідачем Самарський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, не надано роз'яснень, як того вимагає Закон.

Суд зробив передчасні висновки та постановив незаконне рішення, яке підлягає скасуванню, з постановленням нового - відмови в позові.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Самарський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом -збільшення розміру відшкодування шкоди у зв'язку з підвищенням вартості життя- скасувати, в позові відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий: Тамакулова В.О.

С у д д і: Кочкова Н.О.

Козлов С.П.