Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Черновського Г.В.,

при секретарі - Шнейдеріс А.С.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Орган опіки та піклування служби у справах дітей Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2014 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Орган опіки та піклування служби у справах дітей Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради про позбавлення батьківських прав. В позові позивач просила позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав щодо малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 року. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з червня 2009 року. Починаючи з вересня 2013 року, відповідач припинив будь-яке спілкування з донькою, не проявляє інтересу до її здоров'я, не дбає про її духовний та фізичний розвиток, самоусунувся від матеріального утримання. В грудні 2013 року народився спільний син позивача та відповідача, якого відповідач жодного разу не бачив, не надає ніякої матеріальної допомоги, таким чином відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, що згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав.

У судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав у ньому викладених, просила його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Жовтневої районної у м.Дніпропетровську ради надала заяву з проханням справу розглянути без участі їх представника (а. с. 51), просила у задоволенні позову відмовити, посилаючись на недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача.

Прокурор Жовтневого району м.Дніпропетровська надала заяву з проханням справу розглянути без її участі, в заяві вказала, що проти задоволення позовних вимог заперечує.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно частин 1-3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 20 червня 2009 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а. с. 12).

Позивач та відповідач мають двох спільних малолітніх дітей: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а. с. 10,11).

Представник органу опіки та піклування Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради надала суду висновок Виконавчого комітету Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради від 27 січня 2015 року № 5-38-14, згідно з яким з'ясовано наступне.

В червні 2013 року подружжя фактично припинило шлюбні відносини. За спільною згодою донька ОСОБА_3 залишилася проживати з матір'ю. В грудні 2013 року народився син ОСОБА_4, якого ОСОБА_2 жодного разу не бачив.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2014 року з батька дітей на користь матері на утримання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 досі не розірваний.

ОСОБА_2 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, заборгованості по сплаті аліментів не має. На цей час ОСОБА_2 має бажання приймати участь у вихованні дітей, спілкуватися з ними та категорично заперечує проти позбавлення його батьківських прав. ОСОБА_2 роз'яснені батьківські обов'язки щодо дітей, він попереджений про відповідальність за їх невиконання.

Правовідносини, що виникли між сторонами справи врегульовані положеннями Сімейного Кодексу України.

У відповідності до частин 2-4 статті 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний , духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Зі змісту положень ч. 4 ст. 155 СК України випливає, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Так, згідно ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав зокрема у тому випадку, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Оцінюючи досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, з'ясувавши обставини справи, ставлення відповідача до дітей, враховуючи інтереси малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 року, виходячи з того, що позбавлення батьківських прав, які надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з ними, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків та нехтують ними щодо дітей, при цьому, приймаючи до уваги те, що позивачем не наведено достатніх доказів на підтвердження умисної винної поведінки відповідача або свідомого нехтування ним своїми батьківськими обов'язками, суд не може погодитись з викладеними у позові доводами, у зв'язку із чим доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно вимог ст. 88 ЦПК України у разі відмови в задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 150, 155, 164-166 СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Орган опіки та піклування служби у справах дітей Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради про позбавлення батьківських прав відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Головуючий-суддя Г.В. Черновськой