Справа № 577/3820/15-ц
Провадження № 2/577/1214/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2015 року

Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Ярмак О.М.,

за участі секретаря Сущенко І.О.,

позивачки ОСОБА_1,

представника позивачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Конотопський МВ УДМС України в Сумській області про усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження майном, визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 та прохає суд усунути перешкоди, які відповідач чинить їй у здійсненні права власності на квартиру та визнати відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житлом квартирою № 10 по вул. Сумській, 9-в в м. Конотопі Сумської області. Свої вимоги обгрунтовує тим, що вона є власником вказаної квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло від 18 січня 2008 року. Вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, вони проживали у вищевказаній квартирі та вона зареєструвала в ній ОСОБА_3 На даний час у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані вона, її малолітня донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та відповідач. Сімейне життя з відповідачем у неї не склалося та у жовтні 2013 року він залишив квартиру. З жовтня 2013 року ОСОБА_3 у квартирі не проживає, будь-які речі відповідача у квартирі відсутні. Вона неодноразово прохала відповідача знятися з реєстрації у квартирі. Проте, він в добровільному порядку цього не зробив. Реєстрація відповідача у належній їй на праві власності квартирі створює їй перешкоди у здійсненні права приватної власності. Тому, відповідно до ст. ст. 319, 391, 405 ЦК України, прохає суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що з червня 2010 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем ОСОБА_3 Вони вели спільне господарство та проживали однією сім»єю за адресою: м. Конотоп Сумської області, вул. Сумська, 9-в/10. Вказана квартира належить їй на праві приватної власності, тому 22 березня 2011 року вона зареєструвала у квартирі відповідача. Вона та ОСОБА_3 проживали разом до осені 2013 року. Проте, в подальшому відповідач створив нову сім»ю та 6 жовтня 2013 року, забравши з квартири АДРЕСА_2 належні йому речі, добровільно залишив вказану квартиру. З 6 жовтня 2013 року відповідач не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, незважаючи на те, що він продовжує бути зареєстрованим за вказаною адресою. Вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням знятися з реєстрації у належній їй на праві власності квартирі, але ОСОБА_3 в добровільному порядку цього не зробив. Реєстрація відповідача у належній їй на праві власності квартирі створює їй як власнику житла перешкоди у користуванні належною їй власністю, так як вона повинна нести додаткові витрати у вигляді внесення за відповідача оплати за житлово-комунальні послуги, не має змоги самостійно розпорядитися належною їй квартирою. За таких обставин, вона змушена звернутися з позовом до суду. Питання про стягнення з відповідача на її користь понесених судових витрат вона не порушує.

Представник позивачки ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився, надав заяву з проханням розглядати справу без його участі. У своїй заяві відповідач зазначив, що позов визнає та прохає його задовольнити (а.с. 34).

Третя особа - Конотопський МВ УДМС України в Сумській області в судове засідання не з»явився, надав заяву з проханням розглядати справу без участі його представника (а.с. 40).

Суд, вислухавши пояснення позивачки, її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що за адресою: м. Конотоп Сумської області, вул. Сумська, 9-в знаходиться квартира № 10 (а.с.5, 6).

Вказана квартира належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Конотопською дистанцією колії 18 січня 2008 року(а.с. 4,5, 6)

ОСОБА_3 зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_2 з 22 березня 2011 року (а.с. 3, 37).

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України, до членів сім»ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім»ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім»ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо

вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне

господарство.

Відповідно до ст. 156 ЖК України та ч. 1 ст. 405 ЦК України право члена сім»ї власника будинку (квартири), який не є його співвласником, на користування цим будинком (квартирою) обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку (квартирі).

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона є сестрою позивачки. Їй відомо, що позивачка з 2010 року стала проживати однією сім»єю з ОСОБА_3 З 2011 року вони проживали у ІНФОРМАЦІЯ_2 та її сестра зареєструвала ОСОБА_3 у вказаній квартирі. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім»єю та вели спільне господарство до вересня 2013 року, а потім ОСОБА_3 створив іншу сім»ю та добровільно пішов з квартири позивачки. З кінця вересня 2013 року початку жовтня 2013 року ОСОБА_3 не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3 та у квартирі відсутні будь-які належні йому речі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона знає позивачку близько 15 років та товаришує з нею. Їй відомо, що ОСОБА_1 близько двох років проживала однією сім»єю з ОСОБА_3 Вони проживали у ІНФОРМАЦІЯ_2. Їй відомо, що ОСОБА_3 проживав у зазначеній квартирі до жовтня 2013 року, а потім забрав з квартири свої речі та став проживати в іншому місці.

У суду не має підстав ставити під сумнів пояснення свідків, так як вони повністю узгоджуються з іншими, зібраними по справі доказами, будь-якої заінтересованості свідків в результатах розгляду справи встановлено не було.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 без поважних причин не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2 з жовтня 2013 року, інше не було встановлено домовленістю між ним та власником житла. ОСОБА_3 залишив житло добровільно, перешкод у користуванні квартирою йому створено не було, вселитися до квартири він не намагався, тобто втратив будь-який зв»язок з вказаним житлом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід визнати таким, що втратив право користування житлом квартирою № 10 по вул. Сумській, 9-в в м. Конотопі Сумської області.

Керуючись ч. 2 ст. 64, ч. 4 ст. 156 ЖК України, ст. ст. 319, 379, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Усунути перешкоди, які ОСОБА_3 створює ОСОБА_1 у здійсненні права приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 та визнати ОСОБА_3, який народився 5 жовтня 1975 року, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що втратив право користування житлом - квартирою № 10 по вул. Сумській, 9-в в

м. Конотопі Сумської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Ярмак О. М.