Справа № 755/5535/15-ц
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2015 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Виниченко Л.М., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_6 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики.

Представником позивача до суду подана заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборони державній реєстраційній службі та іншим державним установам або уповноваженим особам вчиняти будь-які дії відносно вказаної квартири до вирішення справи по суті.

Заяву мотивує тим, що 23.04.2009 року позивач на прохання відповідачів надала останнім грошові кошти у розмірі 30 000 дол. США із строком користування до 23.04.2014 року для придбання квартири АДРЕСА_1. Через відмову відповідачів повертати грошові кошти, а також їхні наміри виїхати на постійне місце проживання до АР Крим, позивач вважає, що відповідачі у будь-який момент можуть відчужити вказану квартиру та виїхати з країни, чим унеможливлять виконання рішення суду.

Вивчивши матеріали позовної заяви, наведені заявником підстави для вжиття заходів забезпечення позову, встановлено наступне.

Відповідно до вимог статті 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову визначені ч. ч. 1, 2 ст. 152 ЦПК України.

Як вбачається з поданого позову, предметом позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 є стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 30 000 дол. США, що еквівалентно станом на 12.03.2015 року сумі 646 500 грн.

Обґрунтовуючи заявлене клопотання про вжиття заходів забезпечення позову заявник посилається на те, що у відповідачі мають намір виїхати на постійне місце проживання до АР Крим, а тому у будь-який момент можуть відчужити вказану квартиру та виїхати з країни, чим утруднять або унеможливлять виконання рішення суду..

Згідно ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи зміст заявлених позовних вимог, предмет спору, ціну позову та беручи до уваги вимоги діючого законодавства щодо співмірності видів забезпечення позову заявленим вимогам, а також те, що представником позивача в заяві не наведені достатні і переконливі докази того, що невжиття вказаних заходів забезпечення позову може в подальшому зробити неможливим виконання рішення суду, не надано доказів реальної вартості квартири АДРЕСА_1, яка згідно договору купівлі-продажу від 30.04.2009 року була придбана за ціною еквівалентною 53 000 дол. США, також відсутні докази про належність на даний час відповідачу ОСОБА_5 вказаної квартири, що позбавляє суд дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованих припущень, що невжиття заходів забезпечення позову у заявлені способи може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України суд встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику.

Керуючись статтями 151-153, 209, 210 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Повернути заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_6 про забезпечення позову без розгляду.

Копію ухвали направити заявнику.

Суддя: Л.М. Виниченко