Справа № 449/1257/13 Головуючий у 1 інстанції: Борняк Р.О.
Провадження № 22-ц/783/178/15 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Зверхановської Л.Д. і Шеремети Н.О.,

при секретарі Ясиновській Я.М.,

за участю адвоката ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4;

ОСОБА_5 - представника відповідачки ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, представника ОСОБА_6, на рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 08 травня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6, у якому просила суд визнати поважними наведені у позовній заяві причини пропуску нею шестимісячного строку для прийняття спадщини та встановити їй додатковий строк для прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року її матері ОСОБА_7.

Позовні вимоги обгрунтовувалися тим, що 22.09.2002 року її мати склала заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла їй та її братові ОСОБА_8 у рівних частинах. Після смерті згаданого брата на 1/2 частину спадкового майна претендує відповідачка - його дружина.

Те, що позивачкою не було вчасно подано заяву про прийняття спадщини, в позові пояснюється тим, що після смерті матері позивачка перенесла інфаркт міокарда, після чого тривалий час реабілітовувалася. В цей же час хворів її чоловік, який вимагав її догляду і який в подальшому помер.

Також стверджувалося, що фактично позивачка прийняла свою частину спадщини, оскільки вступила в користування нею (а.с. 3-4).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Визначено ОСОБА_4 додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 терміном 3 (три) місяці починаючи з моменту вступу рішення в законну силу (а.с. 73-74).

Дане рішення оскаржив ОСОБА_5 - представник відповідачки ОСОБА_6

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, покликаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, та на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Звертає увагу на те, що чоловік відповідачки ОСОБА_8 у шестимісячний строк подав до нотаріальної контори заяву прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_7, а відтак прийняв все спадкове майно, оскільки позивачка такої заяви до нотаріальної контори не подавала.

Відповідачка, в свою чергу, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року її чоловіка ОСОБА_8 у шестимісячний строк (05.12.2012 року) подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після його смерті, а відтак претендує на все спадкове майно, яке успадкував ОСОБА_8 після смерті ОСОБА_7

Причини пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини, наведені у позовній заяві, вважає такими, що не є поважними (а.с. 88-90).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідачки на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони представника позивачки, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Статтею 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч.1) і така подається спадкоємцем особисто (ч.2), а ч. 3 ст.1272 ЦК України - що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 „Про судову практику у справах про спадкування" міститься роз'яснення про те, що суду при дослідженні причин пропуску строку для прийняття спадщини необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Матеріалами справи стверджується, що 22.09.2002 року було посвідчено заповіт ОСОБА_7, згідно якого все своє майно остання заповідала своїм доньці, ОСОБА_4, та сину, ОСОБА_8, порівну (а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_7 померла (а.с. 9).

На час смерті ОСОБА_7 її донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, була особою похилого віку, сама хворіла, а також змушена була доглядати за хворим чоловіком ОСОБА_10, 1938 року народження, оскільки інших осіб, які б згідно закону зобов'язані були доглядати за подружжям ОСОБА_3, у них не було.

Зокрема, випискою з історії хвороби стаціонарного хворого № 1734 стверджується, що ОСОБА_4 перенесла гострий дрібновогнищевий інфаркт міокарда, у зв'язку з чим тривалий час перебувала на стаціонарному лікуванні (а.с. 6, 7).

Виписками з історії хвороби та Витягами-епікризами з історії хвороби стверджується, що ОСОБА_10, чоловік позивачки, також страждав рядом важких кардіологічних та урологічних захворювань, у січні 2006 року тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні у лікувально-діагностичному кардіологічному центрі, а у подальшому - неодноразово тривалий час на стаціонарному лікуванні в урологічному відділенні Львівського державного онкологічного регіонального лікувально-діагностичного центру, та потребував стороннього догляду, оскільки не міг самостійно пересуватися через неможливість самостійного сечевипускання (а.с. 8, 55, 56, 57).

Як також вбачається з матеріалів справи, свідок ОСОБА_11, будучи медичним працівником, в суді першої інстанції під присягою засвідчила, що позивачка з осені 2005 року у зв'язку з болями у серці часто зверталася до неї та її чоловіка, лікаря, за медичною допомогою та ствердила, що з урахуванням стану здоров'я чоловіка позивачки остання не мала змоги залишити його без догляду (а.с. 68, 69).

На думку колегії суддів, похилий вік позивачки у поєднанні із її захворюваннями та необхідністю догляду за хворим чоловіком в їх сукупності були тими об'єктивними та істотними труднощами для позивачки, через які вона не змогла вчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини, а відтак у суду першої інстанції, з урахуванням всіх обставин по справі в їх сукупності (в тому числі - з огляду на моральні норми суспільства), були підстави для задоволення позову про встановити позивачці додаткового строку для прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_7

З урахуванням вище наведеного колегія суддівприходить до висновку про те, що підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків цього рішення, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, представника ОСОБА_6, відхилити та залишити рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 08 травня 2014 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: