Справа № 464/5863/14-ц
пр.№ 2/464/212/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2015 року

Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого - судді Дулебка Н.І.,

секретар - Кріль Х.О.,

за участі: представника позивача - ОСОБА_1,

третьої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю „Реккітт Бенкізер Хаусхолд Енд Хелс Кер Україна" (ТзОВ „Реккітт Бенкізер Україна"), за участі третьої особи - ОСОБА_2, про відшкодування шкоди, -

встановив:

Позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до суду із позовом до відповідача ТзОВ „Реккітт Бенкізер Хаусхолд Енд Хелс Кер Україна" (ТзОВ „Реккітт Бенкізер Україна") та, із врахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 23.06.2014 р. /а.с. 34-35/, просять стягнути з відповідача в їх користь 7 304, 15 грн. майнової шкоди та на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 8 000 грн., а також судові витрати. Позов мотивують тим, що є співвласниками автомобіля НОМЕР_1. 25.06.2013 р. о 09.40 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_2, на вул. Трильовського на перехресті вулиць між будинками №22 та №27 у м. Львові, при виїзді з другорядної дороги на головну, не виконала вимоги дорожнього знаку 2.1 (дати дорогу), не пропустивши автомобіль, що рухався по головній дорозі, здійснила зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушила п.2.1, 9.1 ПДР України. Постановою Франківського районного суду м. Львова від 12.07.2013 р. ОСОБА_2 визнано винною у вказаному адміністративному правопорушенні, передбаченому ст. 124 КУпАП. ОСОБА_2 є працівником ТзОВ „Реккітт Бенкізер Україна", якому належить автомобіль НОМЕР_2, тому відповідачем по справі є саме підприємство, так як ОСОБА_2 є його працівником та на момент заподіяння шкоди виконувала трудові обов'язки. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Сузукі» був пошкоджений та згідно з висновком експертного товарознавчого дослідження №140 від 15.07.2013 р., вартість відновлювального ремонту становить 34 521, 66 грн., величина втрати товарної вартості вказаного автомобіля становить 5 986, 03 грн. Пошкоджений автомобіль був застрахований за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу від 19.04.2014 р. у страховій компанії «АХА». Вказаною страховою компанією відшкодовано витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Не відшкодованими залишились наступні збитки: втрати товарної вартості автомобіля - 5986,03 грн., оплата послуг експерта - 505 грн., вартість відправлення телеграми-повідомлення про проведення експертизи - 63, 12 грн., вартість парктроніків - 750 грн., на загальну суму 7304,15 грн., яку просить стягнути з відповідача. Крім того, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивачу ОСОБА_4 була завдана і моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, оскільки із вказаною подією було порушено усталений ритм життя сім'ї , пошкоджено автомобіль, яким постійно користувалися. Донька позивачів страждає на захворювання центральної нервової системи, а відтак потребує реабілітації та у травні 2013 року проходила курс лікування в інституті проблем медичної реабілітації, їй було рекомендовано ряд процедур. Внаслідок пошкодження автомобіля значно ускладнило можливість відвідувати реабілітаційні заняття з дитиною, оскільки було складно доїжджати до місць проведення реабілітаційних занять. Інколи доводилось пропускати такі заняття, які невідомо як вплинули на здоров'я дитини. Також сама позивач ОСОБА_4 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди зазнала значного стресу та душевних переживань, що посилюються у зв'язку з необхідністю відволікатись від звичного життя та роботи для участі в судових засіданнях.

Позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились, представник позивачів ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав із підстав, що викладені у позовній заяві, заяві про збільшення позовних вимог.

Від представника відповідача ТзОВ „Реккітт Бенкізер Україна" надійшли письмові заперечення проти позову, згідно з якими просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, а також просить розглядати справу за його відсутності. У запереченнях покликається на те, що позивачі у своїх вимогах не зазначили про вчинення будь-яких дій, спрямованих на продаж автомобіля НОМЕР_1, який не набув ознак товару і встановити чи відповідає дійсності втрата товарної вартості немає можливості. Висновком експерта від 15.07.2013 р. встановлено, що деякі пошкодження складових частин (деталей) вказаного автомобіля для усунення його пошкоджень підлягають заміні. Позивачами не вказано ні розмір відшкодування, яке було виплачено страховою компанією, ні вартість фактично проведених відновлювальних робіт, як і сам факт таких робіт, тобто неможливо встановити дійсний розмір фактично відшкодованих збитків. У висновку експерта, при розрахунку величини втрати товарної вартості використовувались показники Ез, проте такий висновок не містить жодного розшифрування даної величини. В задоволенні позовної вимоги щодо стягнення вартості парктроніків просить відмовити, мотивуючи це тим, що позивачами не надано доказів дійсної вартості таких. Крім цього, позивачами не надано жодних доказів щодо заповідання моральної шкоди.

В судовому засіданні третя особа ОСОБА_2 заперечила проти задоволення позовних вимог, просить відмовити в задоволенні такого за безпідставністю.

Суд, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши інші докази у справі в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Судом встановлено, що 25.06.2013 р. о 09.40 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_2, на вул. Трильовського на перехресті вулиць між будинками №22 та №27 у м. Львові, при виїзді з другорядної дороги на головну, не виконала вимоги дорожнього знаку 2.1 (дати дорогу), не пропустивши автомобіль, що рухався по головній дорозі, здійснила зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушила п.2.1, 9.1 ПДР України.

Постановою Франківського районного суду Львівської області від 12 липня 2013 року /а.с. 7/, відповідача ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди 25.06.2013 р.

Як вбачається з полісу № 100032Га/13лв/сх від 19.04.2013 року, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 (співвласника автомобіля НОМЕР_1), була застрахована у АТ «СК «АХА Страхування», що діяв з 19.04.2013 р. по 18.04.2014 р. /а.с.81-82/.

Згідно з довідкою про дорожньо-транспортну пригоду №9221365 від 17.07.2013 р. ВДАІ ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області, автомобіль НОМЕР_1, 25.06.2013 р. у м. Львові по вул. Трильовського, 22-27, отримав механічні пошкодження передньої правої частини /а.с. 8/.

Висновком №140 експертного автотоварознавчого дослідження від 15 липня 2013 року, складеного експертом-автотоварознавцем ТзОВ «Експертиза» ОСОБА_5 встановлена вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1, яка становить 34 521, 66 грн.; величина втрати товарної вартості вказаного автомобіля, внаслідок його пошкодження у ДТП 25.06.2013 р., з врахуванням пошкоджень, що виявлені на момент огляду 02.07.2013 р., в цінах станом на час проведення дослідження становить 5986, 03 грн. /а.с. 9-14/.

За проведення вказаного автотоварознавчого дослідження позивачем ОСОБА_3 було сплачено 505 грн., що стверджується квитанцією №1402 від 05.07.2013 р. /а.с. 15/.

Судом встановлено, що АТ «СК «АХА Страхування» відшкодовано власникам автомобіля НОМЕР_1 вартість відновлювального ремонту, проте залишається на сплаченою на їх користь величина втрати товарної вартості автомобіля, що відповідно до висновку експерта №140 від 15.07.2013 року становить 5986, 03 грн. Крім цього, як встановлено із листів страхової компанії у відповідь на адвокатські запити, виплата страхового відшкодування в рахунок вартості відновлювального ремонту була здійснена двома частинами, оскільки під час додаткового огляду автомобіля були виявлені додаткові пошкодження, а тому загальна сума страхового відшкодування за відновлювальний ремонт за вирахуванням розміру франшизи складає 34521,66 грн.

Таким чином, з відповідача ТзОВ „Реккітт Бенкізер Україна", що є власником автомобіля НОМЕР_2, яким керувала ОСОБА_2 25.06.2013 р., слід стягнути в солідарному порядку на користь позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відшкодування матеріальної шкоди (втрати товарної вартості) у розмірі 5 986, 03 грн. та витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження в сумі 505 грн., а всього 6 491, 03 грн.

Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно з ч.4 цієї статті, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Щодо позовної вимоги про відшкодування вартості парктроніка, то в задоволенні такої слід відмовити, виходячи з того, що позивачами не надано товарного чеку на придбання такого для з'ясування дійсної вартості, а також в ході судового розгляду не встановлено якої моделі був парктронік у автомобілі НОМЕР_1. Крім того, у матеріалах справи, а саме у висновку автотоварознавчого дослідження від 15.07.2013 р., пошкодження парктроніка жодним чином не відображається.

Не підлягає задоволенню вимога позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування витрат на відправлення телеграми-повідомлення про проведення експертизи в сумі 63 грн.12 коп., так як фіскальний чек №4427 від 27.06.2013 р. /а.с.15/ не містить інформації про відправника та одержувача, а також змісту самої телеграми-повідомлення, а тому такий суд не приймає як належний доказ. Крім цього, в матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачем вказаної телеграми.

Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 надано роз'яснення про те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивачу ОСОБА_4 була заподіяна моральна шкода, яка полягає в душевних переживаннях через пошкодження автомобіля, яким сім'я постійно користувалася, стресі у зв'язку з тим, що її донька страждає на захворювання центральної нервової системи, відтак потребує постійного лікування, а внаслідок пошкодження автомобіля не мала можливості відвідувати реабілітаційні заняття, наслідки чого могли негативно вплинути на здоров'я дитини, а тому з відповідача в користь позивача ОСОБА_4 необхідно в цій частині задовольнити позовні вимоги частково та стягнути відшкодування моральної школи в розмірі 1 000 грн..

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з цим, з ТзОВ „Реккітт Бенкізер Україна" на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4 необхідно стягнути сплачений ними судовий збір за відповідні позовні вимоги.

Відповідно до ст. 216 ЦПК України, відшкодування матеріальної шкоди та судових витрат за таку позовну вимогу необхідно стягнути на користь обох позивачів солідарно.

На підставі ст.ст. 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України, п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4, та керуючись ст.ст. 10, 60, 79, 88, 197, 209, 212 - 216 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю „Реккітт Бенкізер Хаусхолд Енд Хелс Кер Україна" (ТзОВ „Реккітт Бенкізер Україна"), за участі третьої особи - ОСОБА_2, про відшкодування шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Реккітт Бенкізер Хаусхолд Енд Хелс Кер Україна" (ТзОВ „Реккітт Бенкізер Україна") на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4 солідарно відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 6491, 03 грн. та судові витрати, понесені у зв'язку зі сплатою судового збору у розмірі 243,60 грн., а всього 6734 (шість тисяч сімсот тридцять чотири) гривні 63 (шістдесят три) копійки.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Реккітт Бенкізер Хаусхолд Енд Хелс Кер Україна" (ТзОВ „Реккітт Бенкізер Україна") на користь ОСОБА_4 відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000 грн., судові витрати, понесені у зв'язку зі сплатою судового збору у розмірі 243,6 грн., а всього 1243 (одну тисячу двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Дулебко Н.І.