РІШЕННЯ

Іменем України

12.02.2015 Франківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Буюклі В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, треті особи: Відділ Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби ЛМУЮ, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд визнати на нею право власності на гараж, площею 24,5 кв. м., згідно технічного паспорта, який знаходиться у АДРЕСА_1. Свої вимоги мотивує тим, що її батьками ОСОБА_2, ОСОБА_3 збудовано на земельній ділянці, що перебуває в їх користуванні, було збудовано 1991 року цегляний гараж з метою зберігання автомобіля. У 2012 році позивачем було здійснено ремонтні роботи гаражу, після чого позивачем було виготовлено технічний паспорт на нього. Будівництво даного гаражу не порушує прав та інтересів оточуючих мешканців, експлуатується позивачем та третіми особами більше двадцяти одного року. Просить позов задоволити та визнати право власності на гараж, який збудований самовільно.

У судовому засіданні позивача позов підтримала, надала пояснення аналогічні вищенаведеному і просить позов задовольнити.

Прокурор Франківської районної прокуратури м. Львова проти позову заперечив, просить у позові відмовити у позивача відсутні будь-які правовстановлюючі документи позивача щодо земельної ділянки, на якій було самочинно збудовано гараж. Просить відмовити у позові.

Представник відповідача у судовому засіданні позов заперечив просить відмовити у позові, у зв'язку з тим, що відсутні будь-які документи, що свідчить про право власності позивача або її родичів на земельну ділянку, на якій збудовано гараж. Земельна ділянка належить до комунальної власності.

Треті особи у судове засідання не з'явилися, однак подали клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять позов задоволити.

Представник третьої особи - Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби ЛМУЮ у судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення позивача, прокурора, відповідача, розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Заочним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 13.11.2013 р. задоволено позов ОСОБА_1 до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, треті особи Відділ Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби ЛМУЮ, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 28.10.2014р. заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 13.11.2013р. скасовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Згідно із ч. 4 ст. 376 ЦК України якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Зі змісту п.4.3.5. Положення про Франківську районну адміністрацію Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради № 120 від 27.02.2009 року випливає, що районна адміністрація розглядає та вживає заходи у встановленому виконавчим комітетом порядку щодо фактів самовільного будівництва.

Судом встановлено, що позивач є співвласником квартири АДРЕСА_1, про що свідчить Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 12.03.2003р.

Позивачем та її родиною було самочинного збудовано гараж розміром 24,5 кв. м. на землі комунальної власності м. Львова.

Суд не бере до уваги твердження позивача про те, що її батьки збудували спірний гараж на земельній ділянці, що належала їм на праві користування ще 1991 році, оскільки вона не надала жодних підтверджуючих документів цього.

Крім того, позивач не надала суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що уповноваженими органами видавались будь-які дозвільні документи на будівництво гаражу.

Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Згідно із ч. 2 ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно.

У п. 12 Постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України /про правовий режим самочинного будівництва/ роз'яснює, що вирішуючи справу за позовом власника земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником /користувачем/ земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

Суд, дослідивши докази у їх сукупності, вважає, що оскільки позивач не є власником земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, не надала допустимих доказів того, вона та її родина є законними користувачами земельної ділянки, на якій збудовано гараж; не надала належних доказів того, що будівництво гаражу велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією, а тому у задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 218 ЦПК України -

в и р і ш и в:

В позовним вимогах ОСОБА_1 до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, треті особи: Відділ Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби ЛМУЮ, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності - відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ванівський Юрій Михайлович