Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2015 року м. Дніпропетровськ Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.

при секретарі Пєронкові М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Науково-дослідний та конструкторсько-технологічний інститут трубної промисловості ім. Я.Ю. Осади" про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Державного підприємства "Науково-дослідний та конструкторсько-технологічний інститут трубної промисловості ім.Я.Ю.Осади" про скасування наказу про її звільнення з роботи № 155к від 10 жовтня 2014 року, поновлення на роботі з 10 жовтня 2014 року, стягнення коштів за час вимушеного прогулу у розмірі середньої заробітної плати та стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 1989 року вона безперервно працювала у ДП "НДКТІТП ім. Я.Ю. Осади" на різних посадах, а з 01 липня 2013 року заступником директора інституту з наукової роботи. Наказом в.о. директора ОСОБА_2 № 155-к від 10 жовтня 2014 року її звільнено з роботи за одноразове грубе порушення трудових обов'язків на підставі п.1 ст.41 КЗпП України.

Даний наказ позивач вважає незаконним та просить його скасувати, оскільки на її думку, вона на порушувала трудові обов'язки, не мала доган. При прийнятті спірного наказу не проведена службова перевірка, чим порушене її право на надання пояснень, не зазначено у чому полягає грубість порушення, підстави й характер дій чи бездіяльності, суттєвість наслідків порушення трудових обов'язків, особливості причинного зв'язку між порушенням і наслідками, форма вини тощо. Підставою звільнення зазначена лише службова записка ОСОБА_2, з якою вона не ознайомлена. Крім того, у порушення вимог ст. 252 КЗпП України, звільнена без попередньої згоди органу профспілкового комітету. Вважає, що звільнення є наслідком неупередженого ставлення з боку в.о. директора ОСОБА_2 Зазначає, що незаконним звільненням їй спричинена моральна шкода, яку вона оцінює у 5 000 грн.

Враховуючи викладене, посилаючись на норми ст.ст. 15,16,23 ЦК України, ст.ст. 235, 237, 252 КЗпП України, просить позов задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, надав заперечення на позов, в яких відзначив, що 20 березня 2014 року ДП "НДКТІТП ім.Я.Ю.Осади" з приватною фірмою "КАСКАД ТСВ" було укладений договір № 633-14-4, відповідно до умов якого інститут повинен був виконати роботи, пов'язані із розробкою технології виробництва труб та виготовити дослідну партію труб за технічними умовами - ТУ 14-3-1252-84.

23 вересня 2014 року з'ясовано, що роботи виконані за ТУ 14-3-1252-84, які на момент підписання договору були не актуальними і виконувати роботи за вказаними технічними умовами інститут не мав права. Для з'ясування даного факту 23 вересня 2014 року перший заступника директора ОСОБА_2 звернулася зі службовою запискою до ОСОБА_1 з проханням надати пояснення, на що 23 вересня 2014 року позивач пояснила, що більш актуальних технічних умов на цей різновид труб не існує.

Вважає, що заступник директора з наукової роботи припустила грубу помилку, не застосувавши необхідні технічні умови, затверджені та зареєстровані в інституті у 2012 році, власником яких є ТОВ "Дніпропетровський завод спеціальних труб". За дозволом на використання подібних ТУ до ТОВ "Дніпропетровський завод спеціальних труб" в період з березня по вересень 2014 року інститут не звертався.

На підставі листа ТОВ "Дніпропетровський завод спеціальних труб" від 28 серпня 2014 року №426-14/1-ДЗ, в якому підтверджена реальна ринкова вартості аналогічного продукту, виявлено, що роботи виконані за заниженими цінами. Договір виявився збитковим і не покрив витрати лабораторії на його виконання. Сума витрат лабораторії склала 75 000,26 грн., в той час як вартість роботи за договором - 60 000 грн. з ПДВ.

Наказом №85-к від 01 липня 2013р. ОСОБА_1 призначена на посаду заступника директора з наукової роботи і їй було доручено управління усіма науковими підрозділами інституту, а також фінансово-економічним департаментом з питань договірної та економічної діяльності наукових підрозділів. Посадова інструкція заступника директора інституту з наукової роботи містить перелік її функціональних обов'язків, які повинні бути дотримані при укладанні та виконанні договору.

Наказом № 59 від 27.08.2013р. "Про встановлення обов'язкової перевірки та візування фахівцями ДП "НДТІ" договорів та всіх супутніх до договорів документів", на позивача покладено обов'язок перевіряти та візувати договори, додаткові угоди, акти виконаних робіт. Позивач підписала договір №633-14-4, чим засвідчила правильність та відповідність усім нормам.

Зазначає, що ст. 41 КЗпП України передбачені підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з окремими категоріями працівників, зокрема, за одноразове грубе порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації, його заступниками. У разі звільнення за одноразове грубе порушення обов'язків визначення ступеня тяжкості (грубості) проступку в кожному випадку належить до компетенції осіб, що наділені правом призначення і звільнення керівних працівників. Таким правом наділений керівник. Постанова пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 "Про практику розгляду судами трудових спорів" не містить прямих роз'яснень, які саме можна вважати грубими. Суд повинен враховувати характер обставини, за яких його вчинено, шкоду, яку ним завдано, або могло бути завдано. Отже, звільнення на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України має місце в разі скоєння посадовою особою винних дій або бездіяльності в тих випадках, коли вона повинна була вчинити певні дії. Наявність чи відсутність нанесення підприємству шкоди не має значення не має при визначення порушення грубим. Адже порушення стосується трудових обов'язків працівника, які визначені посадовою інструкцією, положенням, статутом або трудовим договором.

Вважає, що ОСОБА_1 звільнено з додержанням норм ст.ст 148, 149 КЗпП України. Відповідно до норм ст. 47 КЗпП України їй в день звільнення видана копія наказу про звільнення, належно оформлена трудова книжка і здійснені всі необхідні розрахунки.

Твердження позивача про необхідність погодження звільнення із профспілковим комітетом вважає хибним, оскільки згідно із приписами п. 7 ч. 1 ст. 43-1 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації допускається у випадках, зокрема, звільнення керівника підприємства, його заступника.

У зв'язку із відсутністю порушення права позивача з боку відповідача, вважає, що відсутні передбачені законом підстави для відшкодування моральної шкоди. Тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні свої заперечення підтримав та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши в судовому засіданні сторін, оцінивши надані та добуті докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом позивач ОСОБА_1 з 1989 року безперервно працювала у ДП "НДКТІТП ім.Я.Ю.Осади" на різних посадах, а з 01 липня 2013 року - заступником директора інституту з наукової роботи, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 7 - 10).

На підставі наказу в.о. директора ОСОБА_2 № 155-к від 10 жовтня 2014р. звільнена з роботи з посади заступника директора з наукової роботи за одноразове грубе порушення трудових обов'язків - на підставі п.1 ст.41 КЗпП України. Підставою звільнення вказана службова записка ОСОБА_2 (а.с. 6)

Судом встановлено, що 20березня 2014 року ДП "НДКТІТП ім.Я.Ю.Осади" укладено договір № 633-14-4 з Приватною фірмою "КАСКАД ТСВ" (а.с. 62), переметом якого є виконання інститутом робіт, пов'язаних із розробкою технології виробництва труб та виготовлення дослідної партії труб. Конкретна назва робіт вказана замовником у технічних завданнях (додаток 1), які є невід'ємною частиною договору.

Згідно технічного завдання № 1 (а.с. 63), яке є додатком 1 до договору № 633-14-4 від 20 березня 2014 року, інститут повинен виконати розробку параметрів технології та виготовити дослідну партію з давальницької заготовки сплаву ВМ-1 - труби капілярні безшовні холоднодеформовані зі сплаву марки ВМ-1 за технічними умовами - ТУ 14-3-1252-84.

Згідно із протоколом погодження ціни (а.с. 63), який є додатком 2 до договору, ціна погоджена у розмірі 60 000,00 грн. з ПДВ.

Даний договір та додатки до нього завізовані й заступником директора з наукової роботи ОСОБА_1

Службовою запискою від 23 вересня 2014р. № 171 (а.с. 60) перший заступник директора ОСОБА_2 на підставі вимоги замовника забажала пояснень від позивача стосовно підписання договору та додатків до нього, згідно із якими робота виконувалася за ТУ 14-3-1252-84, що на момент підписання договору були не актуальними.

Згідно службової записки № 167 від 08 вересня 2014р. зав.відділення № 15 інституту Т.М. Кобякової, ТУ14-3-1252-84 були розроблені Трубним інститутом і діяли до 01.04.1990р. (а.с. 59).

На службову записку ОСОБА_2 від 23 вересня 2014р. № 171, ОСОБА_1 у службовій записці від 23.09.2014р. № 172 (а.с. 61) повідомлено, що ТУ 14-3-1252-84 визначені замовником у договорі. Більш актуальних ТУ на даний момент не існує. Сертифікат якості на відповідність ТУ 14-3-1252-84 виготовлених труб нею не візувався.

Службовою запискою від 24 вересня 2014р. № 174 (а.с. 35) перший заступник директора ОСОБА_2 повідомила, що згідно наказу № 59 від 27 серпня 2013р. заступник директора з наукової роботи повинен перевіряти та візувати договори та додатки до них. Повідомила, що більш актуальні ТУ, аніж 14-3-1252-84 існують. Вони затверджені та зареєстровані в інституті у 2012 році (а.с. 37). Даною інформацією, вона (ОСОБА_1) як заступник директора з наукової роботи, повинна була володіти чи уточнити її у відділі № 15, яким керує. Повідомила, що існує ДСТУ (копія титульного листа додана до службової записки) на капілярні труби, розмірний ряд яких включає розмір 3,6*0,15 мм, який можна було використовувати при виконанні робіт. Також у службовій записці зажадані пояснення стосовно підписання договору за заниженою ціною.

На дану службовою записку ОСОБА_1 у службовій записці від 25 вересня 2014 року № 175 (а.с. 41) повідомлено, що більш актуальні ТУ У 24.4-5:2012 дійсно зареєстровані в інституті у 2012 році. Їх власником є ТОВ "Дніпровський завод спеціальних труб". Інші підприємства не мають права виготовляти продукцію за цими ТУ без дозволу власника. Також інститут не має права передавати копії ТУ третім особам. Повторно повідомлено, що ТУ 14-3-1252-84 визначені замовником у договорі. Стосовно ДСТУ (копія титульного листа) повідомлено, що у даних ДСТУ зазначені види сталі та сплавів, які використовуються при виготовленні продукції. Вони не відповідають матеріалу труб, виготовлених по договору № 633-14-4.

У відповідь, службовою запискою від 26 вересня 2014 року № 178 (а.с. 42, 43) перший заступник директора ОСОБА_2 повідомила, що позивач, як заступник директора з наукової роботи, не мала право приймати замовлення по неактуальним ТУ. Виготовляти продукцію по ТУ, належним ТОВ "Дніпровський завод спеціальних труб" інститут мав право. Досить було отримати дозвіл власника, але ця можливість була проігнорована. Необхідно було включити в договір розробку належних ТУ і простежити за ходом виконання роботи, остаточним її результатом. Згідно ДСТУ 2012р. за узгодженням виробника зі споживачем допускається виготовлення труб із сталей і сплавів інших марок (п. 2.1.), і тому марку сплаву і механічні властивості труб в такому випадку треба було виставляти як додаткові вимоги до договору у вигляді специфікації або технічного завдання. Згідно договору було виготовлена дослідна партія у кількості 50 м. при цьому була розроблена технологія їх виготовлення. Загальновідомо, що вартість експериментальних та дослідних партій труб дорожче, ніж промислових. В договорі та в додатках, інших документах не відображена вартість інтелектуальної діяльності. Договір є завідомо збитковим при узгодженій в протоколі ціні 60,0 тис. з ПДВ, так як не покриває витрат лабораторії 300 на його виконання. Так, витрати на виготовлення становлять 75,26 тис. грн. Збиток інституту складає 15,26 тис. грн.

Сторонами не заперечується, що нові ТУ У 24.4-33338597:005-2012 "Труби безшовні тонкостінні малих діаметрів з молібденових та ніобієвих сплавів" у 2012 році були зареєстровані та стверджені у ДП "НДКТІТП ім. Я.Ю.Осади".

ТОВ "Дніпропетровський завод спеціальних труб" на запит інституту листом від 29.09.2014р. № 471-14/2-ДЗ (а.с. 40) повідомлено, що він дійсно є власником ТУ У 24.4-33338597:005-2012. Проте інститут з березня по вересень 2014р. не звертався із запитом про дозвіл на їх використання.

Наказом №85-к від 01 липня 2013 року ОСОБА_1 була призначена на посаду заступника директора з наукової роботи і їй було доручено управління усіма науковими підрозділами інституту, а також фінансово-економічним департаментом з питань договірної та економічної діяльності наукових підрозділів (а.с. 55).

Наказом № 59 від 27серпня 2013 року інституту "Про встановлення обов'язкової перевірки та візування фахівцями ДП "НДТІ" договорів та всіх супутніх до договорів документів" та додатком до наказу № 1 (а.с. 33, 34) встановлений обов'язок заступника директора з наукової роботи підприємства перевіряти договори, додаткові угоди, акти виконаних робіт шляхом проставлення підпису, зазначення прізвища, посади. З даним наказом позивач ознайомлена під підпис.

Згідно посадової інструкції заступника директора з наукової роботи від 20 червня 2013р., з якою позивач ознайомлена 01 липня 2013р. (а.с. 56), заступник директора з наукової роботи координує діяльність підпорядкованих йому підрозділів, забезпечує використання в їх діяльності досягненням вітчизняної та зарубіжної науки і техніки, патентних і науково-інформаційних матеріалів, обчислювальної та організаційної техніки та прогресивних методів виконання робіт, здійснення виконуваних розробок технічним завданням, стандартам та іншим нормам, а також узгодження технічної документації із співвиконавцями і замовниками; здійснює керівництво роботою з дослідної перевірки результатів досліджень і розробок, укладання договорів на виконання робіт сторонніми організаціями та надання науково - методичної допомоги підприємствам і установам (розділ ІІ).

Відповідно до розділу IV посадової інструкції заступник директора інституту з наукової роботи несе відповідальність за якісне та своєчасне виконання посадових обов'язків.

Заступник директора з наукової роботи зобов'язана знати наукові методи проведення дослідних робіт, технічних розробок та їх експериментальної перевірки; порядок укладання та виконання господарських договорів (розділ V).

Таким чином, заступник директора по науковій роботі ОСОБА_1, будучи обізнаною про наявність нових ТУ У 24.4-33338597:005-2012 "Труби безшовні тонкостінні малих діаметрів з молібденових та ніобієвих сплавів", які зареєстровані в ДП "НДКТІТП ім. Я.Ю.Осади" з 2012 році, не вжила заходів щодо узгодження даних ТУ із замовником у договорі, не запропонувала замовнику їх застосування, як більш нових. Хоча, виходячи із вимог посадової інструкції, повинна була забезпечити здійснення робіт у відповідності до досягнень у науковій діяльності та врахувати прогресивні методи роботи. Фактично, враховуючи покладені наказом № 59 від 27 серпня 2013р. та посадовою інструкцією на заступника директора по науковій роботі вимоги до виконанні трудових обов'язків, візуючи договір №633-14-4 та додатки, засвідчила здійснення виконуваної роботи відповідному та необхідному стандарту.

Разом із тим, згідно листа ТОВ "Дніпропетровський завод спеціальних труб" від 28 серпня 2014р. №426-14/1-ДЗ (а.с. 38), ринкова вартості труб, виготовлених за ТУ У 24.4-5:12 становить 4 000,00 грн. та 6 000,00 грн. за 1 м. ТУ 14-3-1252-84 є не актуальними на сьогоднішній день.

За підрахунками інституту, від виконання договору збиток, в результаті перевищення витрат на виготовлення труб за ТУ 14-3-1252-84 над доходом від їх реалізації склав 15,26 тис. грн.

Згідно зі ст. 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку, зокрема, одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації, його заступниками.

Підвищена відповідальність працівників обумовлена тим, що вони перебувають в особливому правовому становищі та виконують специфічні функції не властиві іншим категоріям працівників. Дії чи бездіяльність таких працівників можуть завдати значної шкоди суб'єкту господарювання.

Постанова пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 "Про практику розгляду судами трудових спорів" не містить прямих роз'яснень, які саме можна вважати грубими. Таким чином суд враховує характер обставини, за яких його вчинено, шкоду, яку ним завдано, або могло бути завдано.

В даному випадку позивачем були порушені трудові обов'язки, визначені п.4 та п.6 Розділу II, Розділ IV та V посадової інструкції від 27 червня 2013р. Таке порушення позивачем скоєно одноразово. Дане порушення мало вплив на припинення взаємовідносин по договору та призвело до понесення збитків інституту.

Звільнення за п. 1 ст. 41 Кодексу є дисциплінарним стягненням і тому при звільненні мають бути додержані правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, що передбачені статтями 147?, 148, 149 КЗпП України. Звільнення застосовано органом, якому надано право прийняття на роботу працівника, в даному випадку в.о. директора підприємства. Дисциплінарне стягнення застосовано безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення (виявлено 08.09.2014р., звільнено 10.10.2014р.), але не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. До застосування дисциплінарного стягнення власник в.о. директора зажадала від ОСОБА_1 письмових пояснень, які нею були неодноразово надані.

Слід зазначити, що чинним законодавством не передбачено обов'язкове проведення службової перевірки, як на те вказує позивач.

Таким чином, ОСОБА_1 звільнено з додержанням вимог ст.ст. 147-1, 148, 149 КЗпП України.

Щодо погодження звільнення із профспілковим комітетом.

Згідно листа профспілкового комітету інституту від 22. листопада 2014 № 271 (а.с. 12), позивач є членом профспілкового комітету з 19 квытня 2012р.

За приписами п. 7 ч. 1 ст. 43-1 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації допускається у випадках, зокрема, звільнення керівника підприємства, його заступника.

Отже, даною нормою чітко встановлено, що при звільненні заступника керівника установи згода профспілкової організації не потрібна.

За таких обставин, суд доходить висновку, що позивача звільнено із займаної посади із дотриманням порядку звільнення.

У зв'язку із відсутністю порушеного права позивача з боку відповідача, підстави для виплати середньої заробітної плати відсутні.

Статтею 23 ЦК України визначено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Так, моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Судом не встановлена наявність протиправності дій відповідача, які б могли призвести до моральних чи фізичних страждань, втрат немайнового характеру.

До того ж позивачем не надано жодних доказів заподіяння йому моральної шкоди як такої.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57-61, 76, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державного підприємства "Науково-дослідний та конструкторсько-технологічний інститут трубної промисловості ім. Я.Ю. Осади" про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.О. Демидова