Справа № 583/4516/14-ц
10 лютого 2015 року м. Охтирка
Охтирський міськрайонний суд Сумської області в м. Охтирка Сумської області в складі :
головуючого судді Білери П.П.
при секретарі Дяченко Ю.М.
за участю представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре - Агро" про розірвання договору оренди земельної ділянки, суд
30 грудня 2014 року до Охтирського міськрайонного суду Сумської області звернувся ОСОБА_2 з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре - Агро" про розірвання договору оренди земельної ділянки.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що він передав в оренду відповідачу товариству з обмеженою відповідальністю "Лотуре - Агро" належні йому земельні ділянки згідно зареєстрованого договору оренди землі. Внаслідок порушення відповідачем умов договору оренди землі та несплати орендної плати за 2013, 2014 роки за ним утворилася заборгованість перед позивачем по виплаті орендної плати. Крім того, у 2014 році товариство з обмеженою відповідальністю "Лотуре - Агро" взагалі не здійснювало господарську діяльність на території В'язівської сільської ради Охтирського району Сумської області. Згідно договору від 01 липня 2014 року відповідач доручив збір врожаю, право сплачувати орендну плату та податки третій особі, а саме - товариству з обмеженою відповідальністю "Аграрна компанія Форвард". Також у своїй позовній заяві позивач ОСОБА_3 посилається на те, що відповідач товариство з обмеженою відповідальністю "Лотуре - Агро" без згоди власників землі розпоряджалося своїм правом оренди земельних часток (паїв) громадян шляхом укладання різного роду договорів застави права оренди земельних ділянок, договорів про відступлення права вимоги за кредитним договором, договорів про обробіток. Таким чином, товариство з обмеженою відповідальністю "Лотуре - Агро" передало своє право оренди та право здійснення сільськогосподарського виробництва на спірні земельні ділянки, які належать йому на праві приватної власності, третім особам, чим самим порушило умови договору оренди землі, вимоги нормативних актів та позбавило власника земельних ділянок можливості отримати плату за користування земельними ділянками, та користуватися земельними ділянками на власний розсуд, як власника земельної частки (паю).
Як наголошує позивач ОСОБА_2, відповідач орендну плату за користування земельною часткою (паєм) за 2013 - 2014 роки згідно зареєстрованого договору оренди землі йому не сплатив, згідно зареєстрованого договору оренди землі земельний пай самостійно не обробляє, а передав свої права на обробіток землі на території Охтирського району іншим сільськогосподарським суб'єктам. Тому позивач ОСОБА_2 у позові зазначає, що відповідач грубо порушує умови договору оренди землі, порушує права та охоронювані законом інтереси власника земельної частки (паю).
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності від 29 грудня 2014 року, що є у матеріалах справи, заявлену позовну вимогу про дострокове припинення договору оренди землі шляхом його розірвання підтримав у повному обсязі, заявив клопотання про розгляд справи в порядку глави 8 розділу ІІІ Цивільного процесуального кодексу України, а саме - про заочний розгляд даної цивільної справи.
Представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре - Агро" в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчить підпис представника відповідача на повідомленні про вручення поштового рекомендованого відправлення від 30 січня 2015 року.
За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі відповідача, відповідно до Ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України.
Суд вважає, що згідно Ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України можливо провести заочний розгляд справи.
Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вислухавши думку представника позивача, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 3,0995 га (угіддя - рілля) та земельна ділянка площею 0,2102 га (угіддя - сіножаті) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться за межами населених пунктів на території В'язівської сільської ради Охтирського району Сумської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІ - СМ № 124873, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 79 від 10 жовтня 2003 року, виданим на підставі розпорядження голови Охтирської районної державної адміністрації за № 382 від 16 вересня 2002 року.
Згідно п. п. 9, 10 Договору оренди землі орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 1,5 відсотки від грошової оцінки землі в рік, в тому числі грошима, послугами та продукцією по її собівартості, але не вище державних закупівельних цін. Обчисленні розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації.
Пунктом 11 Договору оренди землі встановлено, що орендна плата вноситься у такі строки: у грошовій формі - один раз у рік до 20 числа першого за звітним роком місяця, натуральна - до 20 числа останнього у звітному році місяця.
Пунктом 38 Договору оренди землі передбачено підстави його розірвання, зокрема: за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.
Пунктом 39 Договору оренди землі обумовлена можливість розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є невиконання умов договору та ухилення орендаря від виплати орендної плати.
У судовому засіданні був досліджений лист В'язівської сільської ради Охтирського району Сумської області від 15 вересня 2014 року за № 403, згідно якого В'язівська сільська рада зазначає, що земельну частку (пай) ОСОБА_2 у 2013 році під озиму пшеницю засіяло товариство з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро"; збирання даної озимої пшениці в липні 2014 року здійснювала товариство з обмеженою відповідальністю "Аграрна компанія Форвард" на підставі договору про надання послуг від 01 липня 2014 року за № 53. Також сільська рада зазначає, що на підставі договору підряду від 19 серпня 2014 року, укладеним між товариством з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро" та товариством з обмеженою відповідальністю "Аграрна компанія Форвард", останній юридичній особі надано право здійснювати обробіток земельних ділянок, що перебувають і оренді товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро".
Відповідно до вимог Ст. 189 Земельного кодексу України сільська рада має право здійснювати самоврядний контроль за використанням та охороною земель.
Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, відносно орендаря товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре - Агро" на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 03 червня 2014 року було порушено справу про банкрутство та Господарським судом міста Києва призначено розпорядника майна - ОСОБА_4.
Як передбачено Ст. 8 Закону України "Про оренду землі" орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором орендиабо за письмовою згодою орендодавця.
Умови договору суборенди земельної ділянки повинні обмежуватися умовами договоруоренди земельної ділянки і не суперечити йому.
Строк суборенди не може перевищувати строку, визначеного договором оренди землі.
У разі припинення договору оренди чинність договору суборенди земельної ділянки припиняється.
Договір суборенди земельної ділянки підлягає державній реєстрації.
Як було встановлено судом, з липня місяця 2014 року належні позивачу ОСОБА_2 на праві приватної власності земельні ділянки орендар товариство з обмеженою відповідальністю "Лотуре - Агро" самостійно не обробляв, натомість обробітком земельних ділянок на території В'язівської сільської ради Охтирського району Сумської області займалася інша юридична особа, а саме - товариство з обмеженою відповідальністю "Аграрна компанія Форвард" на підставі договору про надання послуг від 01 липня 2014 року за № 53. Зміна умов договору оренди землі у письмовій формі за взаємною згодою сторін не проводилася.
Статтею 25 Закону України "Про оренду землі" та пунктом 32 договору оренди землі, укладеного 20 січня 2007 року між ОСОБА_2 та товариством з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро, передбачений обов'язок орендаря приступити до використання земельної ділянки, а статтею 24 вказаного Закону встановлено право орендодавця вимагати від орендаря використання земельної ділянки згідно її цільового призначення.
Відповідно до Ст. 35 Закону України "Про охорону земель", власники і землекористувачі, орендарі земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов'язані забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням.
Порушення умов використання земельної ділянки за її цільовим призначенням охоплює не лише випадки її використання з іншою, не передбаченою умовами договору оренди метою, але і випадки невикористання земельної ділянки взагалі за будь-яким цільовим призначенням.
Стаття 792 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.
Стаття 629 Цивільного кодексу України встановлює, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином, належними сторонами, у передбачений законом чи договором спосіб та термін, за відповідною ціною та інше. Вказані умови є істотними для зобов'язальних правовідносин, тому повинні виконуватися безумовно, у точній відповідності до умов договору.
Відповідно до ч. 2 Ст. 409 Цивільного кодексу України власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором.
Згідно ч. 2 Ст. 410 Цивільного кодексу України землекористувач зобов'язаний вносити плату за користування земельною ділянкою.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 Ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди.
Пунктом "в" ч. 1 Ст. 96 Земельного кодексу України встановлений обов'язок землекористувачів, у тому числі орендарів, своєчасно сплачувати орендну плату за користування землею. Ця норма Земельного кодексу України кореспондується відповідно з п. 4 ч. 1 статті 24 Закону України "Про оренду землі", яка передбачає, що орендодавець землі має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
З положень Ст. 13 Закону України "Про оренду землі", який є спеціальним законом і має пріоритет перед іншими законами у застосуванні щодо даних правовідносин, вбачається, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Частина 1 Ст. 32 Закону України "Про оренду землі" встановлює, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Крім того, частиною 2 Ст. 25 цього Закону передбачені обов'язки орендаря, а саме:
- приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку;
- виконувати встановлені щодо об'єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі;
- дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення;
- у п'ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному органу доходів і зборів.
Пунктом 31 договору про оренду землі, укладеного сторонами, визначені обов'язки орендаря, зокрема:
- приступити до використання земельної ділянки в строки встановлені цим договором;
- виконувати встановлені щодо земельної ділянки обмеження в обсязі, передбаченому законом та цим договором;
- дотримуватись режиму природоохоронного використання земель.
Умовами п. 38 цього договору оренди землі передбачене припинення дії договору шляхом його розірвання за рішенням суду внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення чи пошкодження орендованої земельної ділянки, а також з інших підстав, визначених законом.
Вичерпний перелік підстав для припинення та примусового припинення права користування земельною ділянкою, що не підлягає розширеному тлумаченню, визначений статтями 141, 143 Земельного кодексу України.
У статті 15 Закону України "Про оренду землі" визначено ті умови, які є істотними для договору оренди землі і серед інших це - орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки тощо.
Відповідно до пунктів "а", "г", "г1", "д" ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України, підставами припинення права користування земельною ділянкою є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою, систематична несплата земельного податку або орендної плати, використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам.
Таким чином, враховуючи наявність тривалої заборгованості по орендній платі та відсутність перспектив щодо її погашення в майбутньому, тривале невикористання орендарем земельної ділянки за цільовим призначенням, що свідчить про відмову від права користування земельною ділянкою, порушення господарський судом справи про банкрутство відповідача ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Лотуре - Агро" та призначення розпорядника майна боржника, суд дійшов висновку, що права та законні інтереси позивача ОСОБА_2 порушені, позивач позбавлений того, на що він розраховував при укладенні договору оренди, у зв'язку з чим позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
Частиною 2 Ст. 651 Цивільного кодексу України визначено, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Відповідно до приписів ч. 1 Ст. 652 Цивільного кодексу України разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.
Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
Стаття 141 Земельного кодексу України передбачає підстави припинення права користування земельною ділянкою, однією із яких є систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Частина друга Ст. 158 Земельного кодексу України встановлює, що: "виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб".
Враховуючи вищевикладене, товариство з обмеженою відповідальністю "Лотуре - Агро" передало своє право оренди та право здійснення сільськогосподарського виробництва на спірні земельні ділянки, які належать позивачу ОСОБА_2 на праві приватної власності, третім особам, чим самим порушило умови договору оренди землі, вимоги нормативних актів та позбавило власника земельних ділянок можливості отримати плату за користування земельними ділянками, та не розрахувалося перед позивачем за орендну плату за земельну частку (пай) за 2013 - 2014 роки, як це передбачено умовами договору оренди землі.
Тому судом було встановлено, що права ОСОБА_6, його сподівання та розрахунки на отримання матеріальної винагороди за використання відповідачем орендованої земельної ділянки, були порушені останнім, що має негативний вплив на матеріальний стан позивача, перешкоджає реалізації ним права власності, тому її права підлягають захисту, оскільки, відповідачем порушуються істотні умови договору оренди землі, протилежних доказів не надано.
Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позивача ОСОБА_2 щодо розірвання договору оренди землі підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до Ст. ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у справі та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
На підставі викладеного, відповідно до Ст.ст. 526, 625, 626, 651, 409, 410 Цивільного кодексу України, Ст. 96, 125, 141, 158, 189 Земельного кодексу України, Закону України "Про оренду землі", керуючись Ст.ст. 10, 11, 58-60, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре - Агро" про розірвання договору оренди земельної ділянки - задовольнити повністю.
Зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю "Лотуре - Агро" повернути ОСОБА_2 земельну ділянку площею 3,0995 га (угіддя - рілля) та земельну ділянку площею 0,2102 га (угіддя - сіножаті) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться за межами населених пунктів на території В'язівської сільської ради Охтирського району Сумської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІ - СМ № 124873, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 79 від 10 жовтня 2003 року.
Заочне рішення суду може бути переглянуте Охтирським міськрайонним судом Сумської області за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Охтирського
міськрайонного суду Білера П.П.