Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/213/15 Головуючий у 1-й інстанції: Задорожко Д.А.
Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

Суддів: Трофимової Д.А.

Дзярука О.П.

При секретарі: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Василівського районного суду Запорізької області від 29 жовтня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа - Василівська філія Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Оранта Січ», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що 19.12.2013 року о 17.10 год. на автошляху Василівка-Дніпрорудне-Веселе, 49 км+500 м, відповідач, керуючи автомобілем ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1, під час виконання маневру допустив зіткнення з автомобілем «НІСАН», реєстраційний номер НОМЕР_2, який рухався по зустрічній смузі руху, в результаті чого його автомобіль отримав технічні пошкодження.

Постановою судді Василівського районного суду Запорізької області від 27.12.2013 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Позивач зазначає, що внаслідок ДТП йому була завдана матеріальна шкода, яка складається з вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових, яка становить 112 692,17 грн., та втрати товарної вартості автомобіля, яка складає 11 474,90 грн., а разом - 124 167,07 грн.

Крім того, позивачем було сплачено 1 000 грн. за проведення експертної оцінки пошкоджень його автомобіля.

Згідно договору добровільного страхування наземних транспортних засобів «Щасливе Каско» № 28-08-01-13-00019 від 30.01.2013р. автомобіль ОСОБА_4 застраховано у ПАТ «СК «Українська страхова група». Згідно розпорядження ПАТ «СК «Українська страхова група» від 11.02.2014р. на підставі вказаного договору страхування та страхового акту № КА-4568 від 10.02.2014р. позивачу призначено до виплати страхове відшкодування у розмірі 90 715,48 грн.

Відповідно до акту здійснення робіт № Ар-000000540 від 18.06.2014р. ТОВ «ДП «Автосистем» виконало роботи з відновлювального ремонту автомобіля у розмірі 92 902 грн. 69 коп.

Позивач вказує, що різниця між сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювальних робіт, яка теж підлягає відшкодуванню відповідачем, складає: 92 902,69 грн. - 90 715,48 грн. = 2 187,21 грн., які він сплатив згідно фіскального чека ТОВ «ДП «Автосистем» № 0003 від 20.06.2014р.

Згідно розрахунку суми страхового відшкодування від 10.02.2014р. франшиза не відшкодовується страховиком та підлягає відшкодуванню винною у ДТП особою, тобто відповідачем, та складає 1 087,05 грн.

Крім того, для уникнення помилок при оформленні документів позивач був змушений скористатися юридичною допомогою, вартість юридичних послуг згідно договору № 58/03-14 від 03.03.2014 складає 961,42 грн.

На думку позивача підлягають відшкодуванню відповідачем також наступні витрати: повідомлення сторін про місце та час проведення експертного оцінювання вартості матеріальних збитків, пов'язаних з ДТП, у розмірі 179,28 грн.; витрати за вчинення нотаріальних дій (посвідчення довіреності) - 300 грн.; судовий збір - 243,60 грн.

Позивач також зазначив, що внаслідок ДТП йому була завдана моральна шкода, яка виразилася в його душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку із пошкодженням автомобілю, змінами в нормальному ритмі його життя та необхідності докладати додаткових зусиль для нормалізації життя. Розмір заподіяної моральної шкоди позивач визначає у 3 000 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_3 на його користь: 2 187,21 грн. - в рахунок відшкодування матеріальної шкоди; 11 474,90 грн. - втрату товарної вартості автомобіля; 1 087,05 грн. - франшизу; 961,42 грн. - витрати на юридичну допомогу; 179,28 грн. - повідомлення сторін про експертизу; 300 грн. - вчинення нотаріальних дій; 1 000 грн. - експертні послуги; 3 000 грн. - в рахунок відшкодування моральної шкоди та 243,60 грн. - судовий збір, а всього - 20 433,46 грн.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 29 жовтня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 2 187 грн. 21 коп. в якості різниці між сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювальних робіт; 11 474 грн. 90 коп. в якості втрати товарної вартості транспортного засобу; 1 087 грн. 05 коп. - франшиза; 1 000 грн. в якості вартості послуг за проведення експертної оцінки, 1 500 грн. - в рахунок відшкодування моральної шкоди, 207 грн. 06 коп. судового збору, а всього - 17 456 грн. 22 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішення суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

За положеннями ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія перевіряє зазначене рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що суд вірно вирішив питання наявності обставин, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, суті правовідносин, що випливають із встановлених обставин, правильно застосував правові норми до цих правовідносин. З дотриманням вимог ст.ст. 212-215 ЦПК України суд належно оцінив надані сторонами докази, виконав вимоги цивільного судочинства і вирішив справу згідно з законом.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За нормами ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 19 грудня 2013 року об 17.10 год. на а/ш Василівка-Дніпрорудне-Веселе, 49 км + 500 м, керуючи автомобілем ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_1, в сторону м. Дніпрорудне, перед виконанням маневру обгону, відповідач не впевнився, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху та в тому, що для водіїв транспортних засобів, що рухаються за ним, може бути створено перешкоду, почав обгін та допустив зіткнення з автомобілем НІСАН, державний номерний знак НОМЕР_2, який рухався по зустрічній смузі руху, на яку водій ОСОБА_3 перестроювався, після чого зіткнувся з автомобілем ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_3, який рухався попереду в попутному напрямку. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою судді Василівського районного суду Запорізької області від 27 грудня 2013 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 6).

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Як вбачається зі звіту № 25 про оцінку автомобіля NISSAN Juke, реєстраційний номер НОМЕР_2, від 17.03.2014р. розмір спричиненої позивачу матеріальної шкоди становить 124 167 грн. 07 коп. і складається з: вартості відновлювального ремонту транспортного засобу - 112 692 грн. 17 коп.; величини втрати товарної вартості автомобіля - 11 474 грн. 90 коп. (а.с. 31-40, 41-42, 43, 44-45, 46-52).

За проведення автотоварознавчого дослідження КТЗ позивачем було сплачено 1 000 грн. (а.с. 30).

Відповідно до акту здійснення робіт № Ар-000000540 від 18.06.2014р. ТОВ «ДП «Автосистем» виконало роботи з відновлювального ремонту автомобіля NISSAN Juke, реєстраційний номер НОМЕР_2, на суму 92 902 грн. 69 коп. (а.с. 20-21).

Згідно договору добровільного страхування наземних транспортних засобів «Щасливе Каско» № 28-0801-13-00019 від 30.01.2013р., автомобіль ОСОБА_4 - NISSAN Juke, реєстраційний номер НОМЕР_2, застраховано у ПАТ «СК «Українська страхова група» (а.с. 9-16).

Відповідно до розпорядження ПАТ «СК «Українська страхова група» від 11.02.2014р., на підставі зазначеного договору страхування та страхового акту № КА-4568 від 10.02.2014р. позивачу призначено до виплати страхове відшкодування у розмірі 90 715,48 грн. (а.с. 17, 18, 22).

Таким чином, різниця між сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювальних робіт складає 2 187,21 грн. (92 902,69 грн. - 90 715,48 грн.). Вказану суму позивач сплатив 20.06.2014р., що підтверджується фіскальним чеком ТОВ «ДП «Автосистем» № 0003 від 20.06.2014р. (а.с. 19).

Згідно умов договору добровільного страхування наземних транспортних засобів «Щасливе Каско» № 28-0801-13-00019 від 30.01.2013р. франшиза становить 1 087,05 грн.

Установивши зазначені обставини та надавши всебічну оцінку наданим по справі доказам, суд прийшов до вірного висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача різниці між сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювальних робіт в розмірі 2 187 грн. 21 коп., шкоди, пов'язаної з втратою товарної вартості транспортного засобу - 11 474 грн. 90 коп., франшизи (частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування) в сумі 1 087 грн. 05 коп. та вартості послуг за проведення експертної оцінки в розмірі 1 000 грн.

Крім того, судом першої інстанції обґрунтовано задоволено позов в частині стягнення на користь позивача моральної шкоди в розмірі 1500 грн.

Так, згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно п.п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995р. із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного суду № 5 від 25.05.2001р., № 1 від 27.02.2009р., відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду стосовно часткового задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди також відповідає обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального права. З урахуванням тривалості позбавлення можливості користування транспортним засобом, порушення нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, вимушених змінах у життєвих стосунках позивача, стягнута судом на користь позивача моральна шкода в розмірі 1 500 грн. відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності вини відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, про неправомірність дій позивача, безпосередній причинний зв'язок між діями останнього та шкодою не впливають на правильність висновків суду по суті спору.

Як зазначалося вище, постановою судді Василівського районного суду Запорізької області від 27 грудня 2013 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Ця постанова є чинною.

Таким чином, відповідно до положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України вина водія ОСОБА_3 в пошкодженні автомобіля позивача вважається встановленою.

Доводи апеляційної скарги про невірне дослідження і оцінку доказів спростовані під час апеляційного розгляду справи.

Щодо виправлення допущених описок у судовому рішенні, то вони підлягають виправленню в порядку, встановленому ст. 219 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки є повторенням обставин, якими відповідач обґрунтовував свої заперечення проти позову, всебічна оцінка яким була дана судом першої інстанції, і зводяться лише до особистої незгоди з висновками суду щодо їх оцінки.

Всі викладені в апеляційній скарзі обставини проаналізовані судом у сукупності з іншими доказами по справі, висновки суду є повністю мотивованими і підстав для сумніву у їх обґрунтованості не вбачається.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В частині відмови у задоволенні решти позовних вимог рішення суду першої інстанції не оскаржене, а тому, у відповідності до ч. 1 ст. 303 ЦПК України та роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" апеляційним судом не переглядалось.

Крім того, у разі відмови ОСОБА_3 у задоволенні його апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у повному обсязі у цій справі, останній не має права на компенсацію судових витрат, понесених ним у зв'язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції (а.с. 89, 113).

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргуОСОБА_3 відхилити.

Рішення Василівського районного суду Запорізької області від 29 жовтня 2014 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: