Справа № 285/4549/14-ц
провадження у справі № 2/0285/119/15
27 січня 2015 року м. Новоград-Волинський
Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Романюк Юлії Геннадіївни, за участі секретаря судового засідання Медяної І.В. та осіб, які беруть участь у справі:
позивача: не прибула, представник не прибув,
відповідачі: не прибули, представники не прибули,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: не прибули,
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк», ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Новоград-Волинського міського нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_3, приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального Київської області ОСОБА_4 про визнання договору іпотеки, договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки недійсними, -
24 листопада 2014 року позивач звернулась в суд з позовною заявою до відповідачів, в якій просить визнати недійсним Договір іпотеки, зареєстрований в реєстрі за № 7201656 приватним нотаріусом Новоград-Волинського міського нотаріального округу ОСОБА_3, укладений 16.05.2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2, предметом якого є квартира АДРЕСА_1; визнати частково недійсним Договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки за № 5207-5208, укладений 12 грудня 2011 року між ПAT «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект», посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_5, в частині відступлення права вимоги за Договором іпотеки, зареєстрованим в реєстрі за № 7201656 приватним нотаріусом Новоград-Волинського міського нотаріального округу ОСОБА_3, укладеним 16.05.2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2, предметом якого є квартира АДРЕСА_1; скасувати заборону на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1, накладену 16.05.2008 року приватним нотаріусом Новоград-Волинського міського нотаріального округу ОСОБА_3, реєстраційний помер обтяження 7201656; скасувати обтяження за типом іпотека на квартиру АДРЕСА_1, накладене 11.08.2012 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_5, реєстраційний номер обтяження 7201572 в Державному реєстрі іпотек.
В обґрунтування позову позивачка зазначає, що є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 21.09.2000 року. Влітку 2010 року дізналась, що вона вже не є власницею, оскільки (як стало відомо пізніше) 21.08.2003 року було начебто укладено договір купівлі-продажу спірної квартири, за умовами якого позивач продала, а ОСОБА_2 (далі - відповідач 3) купила зазначену квартиру за 64 621 грн. В зв'язку з чим, позивач звернулась з позовом до Новоград-Волинського міськрайонного суду про визнання недійсним вищезазначеного договору купівлі-продажу. Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 31.05.2012 р. по справі №2-108/12 було встановлено, що спірна квартира була відчужена не власником квартири, що підтверджуються висновком судово-почеркознавчої експертизи №543 від 06.03.2012 року, згідно якого підпис від імені позивачки у рядку «ПРОДАВЕЦЬ» у примірнику договору купівлі-продажу квартири від 21 серпня 2003 року, виконаний не позивачкою, а іншою особою з наслідуванням її підпису. Вказаним рішенням суду визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири від 21.08.2003 р., укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та зобов'язано ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 спірну квартиру. Звернувшись до приватного нотаріуса з метою розпорядження своєю власністю позивачці стало відомо, що в період чинності вищезазначеного договору купівлі-продажу квартира була передана ОСОБА_2 в іпотеку ПАТ «УкрСиббанк» на підставі договору іпотеки від 16.05.2008 р. та згідно договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, іпотекодержателем на даний час є TOB «Кей-Колект». З аналізу чинних правових норм випливає, що на момент укладення іпотечного довору іпотекодавець повинен бути власником нерухомого майна, що є предметом іпотеки на законних підставах. Однак, передаючи в іпотеку банку спірну квартиру відповідач 3 не набула на нього права власності у встановленому законом порядку, отже не мала права на розпорядження спірною квартирою, а тому іпотечний договір суперечить ЦК України та ЗУ «Про іпотеку». Оскільки рішенням суду визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири, то ця обставина тягне собою недійсність наступних правочинів. Разом з цим, при укладенні договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки ПАТ «УкрСиббанк» не мав законного права на фактичне утримання в іпотеці квартири, яка на той час вже була витребувана судом у іпотекодавця і фактично вибула з його права власності. Вищевикладені обставини і змусили позивачку звернутись до суду з даним позовом.
У судове засідання сторони та особи, які беруть участь у справі не прибули.
27.01.2015 року представником позивача за довіреністю подано до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі; позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачі: ПАТ «УкрСиббанк», ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», ОСОБА_2 в судове засідання не прибули повторно, про час і місце судового розгляду були повідомлений вчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи, однак про причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову та клопотань про розгляд справи за їх відсутності, чи про відкладення розгляду справи не подавали.
Треті особи: приватний нотаріус Новоград-Волинського міського нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_3, приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального Київської області ОСОБА_4
в судове засідання не прибули, надіслали до суду письмові заяви, у яких просять розгляд справи проводити без їх участі.
За таких обставин, керуючись ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності осіб, які беруть участь у справі, позивача та відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 21.09.2000 року (а.с.15) належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1, що також підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав (а.с.16) та реєстраційним посвідченням (а.с.17).
21.08.2003 року було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, за умовами якого позивач продала, а ОСОБА_2 (далі - відповідач 3) купила зазначену квартиру за 64 621 грн.
Позивач звернулась з позовом до Новоград-Волинського міськрайонного суду про визнання недійсним вищезазначеного договору купівлі-продажу. Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 31.05.2012 р. по справі №2-108/12 було встановлено, що спірна квартира була відчужена не власником квартири, що підтверджуються висновком судово-почеркознавчої експертизи №543 від 06.03.2012 року, згідно якого підпис від імені позивачки у рядку «ПРОДАВЕЦЬ» у примірнику договору купівлі-продажу квартири від 21 серпня 2003 року, виконаний не позивачкою, а іншою особою з наслідуванням її підпису. Вказаним рішенням суду визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 21.08.2003 р., укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та зобов'язано ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 спірну квартиру (а.с.8-9).
Як встановлено судом, в період чинності вищезазначеного договору купівлі-продажу квартира квартира АДРЕСА_1 була передана відповідачем 3 - ОСОБА_2 в іпотеку відповідачу 1 - ПАТ «УкрСиббанк» на підставі договору іпотеки від 16.05.2008 р., укладеного 16.05.2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2, зареєстрованого в реєстрі за № 7201656 приватним нотаріусом Новоград-Волинського міського нотаріального округу ОСОБА_3 (а.с. 82-86).
Згідно Договору про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 12.12.2011 року за № 5207-5208, укладеного 12 грудня 2011 року між ПAT «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект», посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 (а.с. 49-52) та договору факторингу №1 від 12.12.2011 року (а.с.77-81) відповідач 2 - TOB «Кей-Колект» у повному обсязі отримав права вимоги за вищезазначеним договором іпотеки (а.с.72-73) та змінив ПАТ «УкрСиббанк» у правовідносинах, які склались між станнім (як іпотекодержателем) та позивачкою (як іпотекодавцем) за договором іпотеки від 16.05.2008 р. ( п. 1.1, 1.2, 2.2. договору про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки - а.с.49, 49 на звороті).
Як слідує з Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (а.с.13-14): 16.05.2008 року у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна приватним нотаріусом ОСОБА_3 зареєстровано заборону на нерухоме майно - 4-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1, на підставі договору іпотеки від 16.05.2008 року; 11.08.2012 року у Державному реєстрі іпотек приватним нотаріусом ОСОБА_4 зареєстровано тип обтяження: іпотека, об'єктом якого є 4-х кімнатна квартира АДРЕСА_1, на підставі договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 12.12.2011 року.
Дані обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами та матеріалами справи (а.с.6-19, 49-52, 72-86).
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Згідно з ч.1 ст. 3 цього Закону іпотека виникає на підставі, зокрема, договору.
Як встановлено ст. 319 ЦК України, тільки власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
За змістом положень ст. 583 ЦК України, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавцем може бути власник нерухомого майна, або особа, якій належить майнове право, а також особа, якій власник передав майно з правом його передачі в іпотеку.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Частиною 4 ст. 215 ЦК України передбачено: якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.
Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.
Стаття 3 Цивільного процесуального кодексу України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Визнання правочину недійсним як спосіб захисту цивільних прав і цивільних інтересів застосовується у випадках, коли необхідно відновити становище, що існувало до укладення правочину з порушенням умов необхідних для чинності правочину (ст. 203 ЦК). Його застосування регулюється ст.ст. 215-236 ЦК.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені в ч. 2 ст. 16 ЦК.
За змістом статей 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
За змістом ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 31.05.2012 р. по справі №2-108/12 договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 21.08.2003 р., укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано недійсним та зобов'язано ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 спірну квартиру, а відтак ця обставина тягне за собою недійсність наступних правочинів, тобто Договору іпотеки, укладеного 16.05.2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2, предметом якого є спірна квартира, та Договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, укладеного 12 грудня 2011 року між ПAT «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» в частині відступлення права вимоги за Договором іпотеки від 16.05.2008 року, предметом якого є спірна квартира.
За результатами розгляду даної цивільної справи, суд дійшов висновку, що Договір іпотеки, укладений 16.05.2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2, предметом якого є квартира АДРЕСА_1, - слід визнати недійсним у зв'язку з тим, що в судовому порядку було встановлено, що право власності на передане в іпотеку майно відповідача 3 - ОСОБА_2 було набуто незаконно на підставі Договору купівлі-продажу, який визнано судом недійсними. Договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки за № 5207-5208, укладений 12 грудня 2011 року між ПAT «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект», - слід визнати частково недійсним в частині відступлення прав вимоги за Договором іпотеки,, укладеним 16.05.2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2, предметом якого є квартира АДРЕСА_1, оскільки при укладенні даного Договору відступлення прав вимоги відповідач 1 - ПАТ «УкрСиббанк» був позбавлений права на утримання в іпотеці спірної квартири, так як на момент укладання цього договору вказана квартира за рішенням суду вже вибула з незаконно набутого права власності іпотекодавця - відповідача 3 у справі.
Доводи позивача про те, що при укладенні Договору іпотеки не було дотримано вимоги ст. 203, 215 ЦК України не можуть бути взяті до уваги, оскільки в судовому порядку було встановлено, що право власності на предмет іпотеки було набуто іпотекодавцем ОСОБА_2 з порушенням вимог закону.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому, задовольняє їх в повному обсязі.
Керуючись статтями 3, 10, 11, 15, 34-35, 57-61, 88, 209, 212-215, 224-228 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 3, 11, 13, 15, 16, 204, 215-216, 319, 583 Цивільного кодексу України, Законом України « Про іпотеку», суд -
Позов задовольнити повністю.
Визнати недійсним Договір іпотеки, укладений 16 травня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі за № 7201656 приватним нотаріусом Новоград-Волинського міського нотаріального округу ОСОБА_3, предметом якого є квартира АДРЕСА_1.
Визнати частково недійсним Договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки за № 5207-5208, укладений 12 грудня 2011 року між ПAT «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект»,посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_5, - в частині відступлення прав вимоги за Договором іпотеки, укладеним 16.05.2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2, предметом якого є квартира АДРЕСА_1.
Скасувати заборону на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1, накладену 16.05.2008 року приватним нотаріусом Новоград-Волинського міського нотаріального округу ОСОБА_3, реєстраційний помер обтяження 7201656 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна; скасувати обтяження за типом іпотека на квартиру АДРЕСА_1, накладене 11.08.2012 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_5, реєстраційний номер обтяження 7201572 в Державному реєстрі іпотек.
Стягнути з відповідачів ПАТ «УкрСиббанк», ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», ОСОБА_2 на користь позивача судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок - по 81 (вісімдесят одній) гривні 20 копійок з кожного.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України та може бути переглянуте судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення складено в повному обсязі та підписано 30 січня 2015 року.

Суддя Ю.Г. Романюк