Провадження № 2/др/646/5/2015
ЧЕРВОНОЗАВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.15 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Олізаренко С.М.,

при секретарі Тімановській О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про винесення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 15.01.2015р. позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми задоволені частково.

03.02.2015 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до Червонозаводського районного м. Харкова з заявою про вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, оскільки в рішенні суду не вирішено питання щодо стягнення з відповідача судових витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 заяву підтримав з підстав, в ній наведених.

Відповідач та його представник проти задоволення заяви заперечували, посилаючись на відсутність підстав для її задоволення.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, прийшов наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою сторони чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обовязковою.

Як вбачається з рішення Червонозаводського суду м.Харкова від 15.01.2015р., судом вирішено питання судових витрат по справі шляхом стягнення з відповідача понесених витрат на сплату судового збору.

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК.

Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу» встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Склад та розміри витрат, пов'язаних оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), а також розрахунки на підтвердження таких витрат.

Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду з рогляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах ", витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Разом з тим, представником позивача не надано суду розрахунку витрат на правову допомогу з урахуванням вимог Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу», у звязку з чим суд не вбачає законних підстав для їх стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.88, 220 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 про винесення додаткового рішення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м.Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятиднів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: С.М. Олізаренко