Провадження № 2/235/749/15
Єдиний унікальний № 235/782/14-ц
20 березня 2015 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючої - судді Стоілової Т.В.,
при секретарі Загорулько В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Красноармійськ справу за позовом ОСОБА_1 до Виконкому Красноармійської міської ради Донецької області, третя особа Відділ Держкомзему в м.Красноармійську, про визнання рішень виконкому Красноармійської міської ради про передачу у приватну власність земельних ділянок такими, що не відповідають вимогам закону, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку та скасування їх державної реєстрації,-
16.02.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Виконкому Красноармійської міської ради Донецької області, третя особа Відділ Держкомзему в м.Красноармійську, про визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку.
05.03.2015р. позивач ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги та просив визнати рішення виконкому Красноармійської міської ради від 17.11.1999р. № 757 та від 19.04.2000р. № 178 про передачу у приватну власність ОСОБА_2 земельних ділянок площею 0,1000га та 0,0887га за адресою: АДРЕСА_1, такими, що не відповідають вимогам закону, визнати недійсними державні акти серії І - ДН № 123212 від 27.12.1999р. та IV - ДН № 054610 від 11.09.2000р. на право приватної власності на землю площею та скасувати державну реєстрацію зазначених державних актів.(а.с.26-28)
В обґрунтування уточненого позову зазначив, що 10 квітня 1996 року його матір ОСОБА_2 подарувала йому будинок АДРЕСА_1, що розташований на земельній ділянці Красноармійської міської ради, згідно договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори і зареєстрованого в реєстрі за № 755.
11 вересня 2000 року ОСОБА_2 отримала державний акт серії IV- ДН № 054610 на право постійного користування землею за адресою АДРЕСА_1 на підставі рішення Красноармійської міської ради від 19 квітня 2000 року, за № 178. Вказаний акт було зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 062. Згідно цього акту ОСОБА_2 була передана у постійне користування земельна ділянка площею 0,0887 гектарів.
ІНФОРМАЦІЯ_1 його матір ОСОБА_2 померла.
Він вважає, що відповідно до ч. 2 ст. 120 Земельного Кодексу України після укладення договору дарування 10 квітня 1996 року фактично право на користування вказаною земельною ділянкою перейшло до нього і його матір не мала ні яких підстав на приватизацію вказаної земельної ділянки.
У зв'язку з цим, він не може оформити право власності на землю, оскільки видача нових актів може бути здійснена тільки після скасування попередніх, виготовлення на своє ім'я нового державного акту на право приватної власності на землю не можливо без скасування в судовому порядку державної реєстрації державних актів, виданих ОСОБА_2.
Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, в якій підтримав позовні вимоги..(а.с.4).
Представник позивача ОСОБА_3 до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, в якій повністю підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.
Представник відповідача - Красноармійської міської Ради Донецької області до суду не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність(а.с.20, 29)
Представник третьої особи Управління Держземагенства в Красноармійському районі до судового засідання не з'явився, належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність.(а.с.18).
Суд постановлює заочне рішення, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що уточненні позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено і це підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 - є власником житлового будинкуза адресою: АДРЕСА_1 на підставі Договору дарування, нотаріально посвідченого 10.04.1996 року. Дарувальником є матір ОСОБА_1 - ОСОБА_2 (а.с.6-7.)
Згідно державного акту серії І- ДН № 123212 на право приватної власності на землю від 27 грудня 1999 року, виданого на підставі рішення Красноармійської міської ради від 17 листопада 1999 року, за № 575, ОСОБА_2 була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,1000 гектарів за адресою АДРЕСА_1.(а.с.8)
Як вбачається з свідоцтва про смерть(а.с.10) ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла.
З довідки, наданої суду державним нотаріусом Шиленко С.В. № 168/01-16 від 23.02.2015р. вбачається, що на майно після смерті ОСОБА_2, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкова справа не відкривалась.(а.с.17)
Відповідно до ч.2 ст.120 Земельного Кодексу України якщо житловий будинок, будівля або споруда розташовані на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі відчуження то набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та тією частиною земельної ділянка яка необхідна для їх обслуговування.
Ст.377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).
Згідно статті 125 Земельного кодексу України, де зазначено, що право власності чи право користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує це право, та його державної реєстрації.
Відповідно до статті 155 Земельного Кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою,такий акт визнається недійсним.
Частиною другою статті 158 Земельного Кодексу України встановлено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування та розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 ст.152, ч.1 ст.155 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.
Відповідно до абз.2 п.7 постанови Пленуму ВСУ від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з ч.3 ст.152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (ст.16 ЦК України).
Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_2 отримала Державні акти на право власності на землю за адресою АДРЕСА_1 серії І - ДН № 123212 від 27.12.1999р. та IV - ДН № 054610 від 11.09.2000р. вже після того як подарувала будинок за цією ж адресою позивачеві ОСОБА_1, що суперечить вимогам закону, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними, обґрунтованими і їх слід задовольнити, визнати рішення виконкому Красноармійської міської ради від 17.11.1999р. № 757 та від 19.04.2000р. № 178 про передачу у приватну власність ОСОБА_2 земельних ділянок площею 0,1000га та 0,0887га за адресою: АДРЕСА_1, такими, що не відповідають вимогам закону, визнати недійсними державні акти серії І - ДН № 123212 від 27.12.1999р. та IV - ДН № 054610 від 11.09.2000р. на право приватної власності на землю та скасувати державну реєстрацію зазначених державних актів.
Керуючись ст.377 ЦК України, ст..120, 125, 152, 155, 158 Земельного Кодексу України, п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004р № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», ст.ст.10, 11, 212, 213, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконкому Красноармійської міської ради Донецької області, третя особа Відділ Держкомзему в м.Красноармійську, про визнання рішень виконкому Красноармійської міської ради про передачу у приватну власність земельних ділянок, такими, що не відповідають вимогам закону, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку та скасування їх державної реєстрації, задовольнити.
Визнати рішення виконкому Красноармійської міської ради від 17 листопада1999 року № 575 в частині передачі у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,1000 га за адресою: Донецька область, АДРЕСА_1 таким, що не відповідає вимогам закону.
Визнати рішення Красноармійської міської ради від 19 квітня 2000 року № 178 в частині передачі у право постійного користування ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,0887га за адресою: АДРЕСА_1,таким, що не відповідає вимогам закону.
Визнати недійсним державний акт серії IV - ДН № 054610 на право постійного користування землею площею 0,0887 га за адресою АДРЕСА_1, виданий на підставі рішення Красноармійської міської ради від 19 квітня 2000 року, за № 178, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 062 та скасувати його державну реєстрацію.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя