АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

05 лютого 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І., Чобіток А.О.

при секретарі - Басюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року,

встановила:

у вересні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання їх сина ОСОБА_3.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 щомісячно, в розмірі 200 грн. починаючи з 15 вересня 2014 року. Ухвалою Солом'янського районного суду м.Києва від 22 грудня 2014 року у вказаному рішенні виправлено описку та вказано розмір аліментів 2000 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким стягнути з нього на користь позивача аліменти в розмірі 500 грн., посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилалась на те, що 30 липня 2005 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею та перебуває на її утриманні Оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, позивач просила суд задовольнити її вимоги.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 15 вересня 2014 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач як батько зобов'язаний утримувати дитину та визначив розмір аліментів у розмірі 2 000 грн.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів повністю погодитись не може з таких підстав.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що судом не було враховано те, що він має постійне місце роботи та регулярний дохід. Апелянтом було надано довідки про доходи, з яких вбачається, що він працює у ПАТ «Житомирське автотранспортне підприємство 11854» з 02 лютого 2011 року та його середня заробітна плата за 2014 році становить 1 012 грн. 60 коп.

Таким чином, в даному випадку підстави визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі відсутні.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають значення для справи.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 посилалась на те, що необхідність визначення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. обумовлена тим, що дитина часто хворіє, а також її повноцінний фізичний та духовний розвиток потребує додаткових витрат. При зверненні до суду позивачем на підтвердження понесених нею витрат було надано довідки про навчання ОСОБА_3 у художній школі, Лондонській школі англійської мови, характеристику психологічного стану дитини та оплати послуг психолога, договір про надання дитині спортивних послуг, а також акти виконаних стоматологічних послуг. Однак, зазначені позивачем витрати відповідно до положень ст. 185 СК України є додатковими витратами на дитину.

Предметом розгляду даної цивільної справи є стягнення аліментів на утримання дитини та позивач не позбавлена права звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину.

За таких обставин, рішення суду слід змінити, визначивши аліменти, які підлягають стягненню з відповідача у розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року змінити. Визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/3 частину від усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 760/19858/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2764/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Зінченко С.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.