АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2873/15 Головуючий 1 інст. Ніколаєнко І.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого : Пономаренко Ю.А.,

суддів : Бездітка В.М.

Коровіна С.Г.,

за участю секретаря : Каплаух Н.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 лютого 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, який надалі було уточнено в 2013р., в якому просило стягнути з ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № HAG4AK12180018 від 17.11.2005 року в сумі 8368,97 доларів США (еквівалент 66868,07 грн.), що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 2266,02 доларів США (еквівалент 18105,50 грн.), заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 1235,45 доларів США (еквівалент 9871,24 грн.), заборгованості по комісії за користуванням кредитом 324,17 доларів США (еквівалент 2590,12 грн.), пені за несвоєчасність виконання за договором 4543,33 доларів США (еквівалент 36301,21 грн.) вилучити у ОСОБА_2 та передати в заклад ПАТ КБ «Приватбанк» предмет застави, а саме: автомобіль DAEWOO, модель: LANOS, рік випуску 2005, тип ТЗ: Легковий седан - В, № кузова/шасі: НОМЕР_2, реєстраційний номер: НОМЕР_3, що належить на праві власності ОСОБА_2; комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) від вказаного автомобіля, звернути стягнення на предмет застави: автомобіль DAEWOO, модель: LANOS, рік випуску 2005, тип ТЗ: Легковий седан - В, № кузова/шасі: НОМЕР_2, реєстраційний номер: НОМЕР_3, що належить на праві власності ОСОБА_2, шляхом публічного продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також надання ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, також просило стягнути з ОСОБА_2 судові витрати по справі.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалось на те, що відповідно до укладеного договору № HAG4AK12180018 від 17.11.2005 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 12559 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,48 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 16.11.2012 року. ПАТ КБ «Приватбанк» зобовязання за вказаним кредитним договором перед ОСОБА_2 виконав в повному обсязі, а саме надав кредитні кошти у розмірі 12559,00 доларів США. ОСОБА_2 свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки, у звязку з чим виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 01.10.2013 року складала 8368 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 01.10.2013 року складала 66868,07 грн., що складалася з наступного: 2266,02 доларів США (еквівалент 18105,5 грн.) - заборгованість за кредитом; 1235,45 доларів США (еквівалент 9871,24 грн.) - заборгованість по процентам за користування кредитом; 324,17 доларів США (еквівалент 2590,12 грн.) - заборгованість по комісії за користування кредитом; 4543,33 доларів США (еквівалент 36301,21 грн.) - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» і ОСОБА_2 17.11.2005 року уклали договір застави рухомого майна, згідно з яким відповідач надав в заставу автомобіль DAEWOO, модель: LANOS, рік випуску 2005, тип ТЗ: Легковий седан - В, № кузова/шасі: НОМЕР_2, реєстраційний номер: НОМЕР_3, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 В порушення вимог закону та умов договору, ОСОБА_2 зобовязання за договором застави не виконує, предмет застави в заклад банку не передав, у звязку з чим ПАТ КБ «Приватбанк» вимушено було звернутися до суду.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2013 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено в повному обсязі.

31.10.2013 року ОСОБА_2. звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2013 року.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12.12.2013 року заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 21.1.0.2013 року скасовано.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 23.01.2014 року було зупинено провадження по справі.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19.11.2014 року було відновлено провадження у дані справі.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 13.02.2015 року в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду 1 інстанції ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, таким, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. В своїй апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду 1 інстанції та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» в повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення, апеляційний суд зясовує чи були враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти); якими доказами мотивовано рішення, належними чи допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримані та правильно застосовані норми матеріального й процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було достроково виконані грошові зобовязання за кредитним договором, на підтвердження чого останній надав суду квитанції про сплату грошових коштів, у звязку договір застави припинив свою дію. Крім того в рішенні суду першої інстанції зазначено, що позивачем не доведено, що сума заборгованості складає 8368,97 дол. США.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з наступних підстав.

Так, судовим розглядом встановлено, що 17.11.2005року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір №HAG4AK12180018 відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 12 559,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,48 % на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 16.11.2012 року.

Метою кредиту була купівля автомобіля у сумі 9208,00 доларів США та на сплату страхових платежів у сумі 3351,00 доларів США, зі сплатою за користування Кредитом відсотків 1,04 % на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом і комісією за розрахунково-касове обслуговування у розмірі 0,32 % від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, комісії за дострокове погашення кредиту в розмірі 0,00 % від суми кредиту, що погашається достроково, періодом сплати з «21» по «25» число кожного місяця, суми щомісячного платежу в розмірі 195,25 доларів США для погашення заборгованості за Договором, що складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншим витратам Позивача відповідно до підпункту 2.2.9., пункту 4.3. Договору.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» і ОСОБА_2 17.11.2005 року уклали договір застави рухомого майна, згідно якого відповідач надавав в заставу автомобіль DAEWOO, модель: LANOS, рік випуску 2005, тип ТЗ: Легковий седан - В, № кузова/шасі: НОМЕР_2, реєстраційний номер: НОМЕР_3, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Банк виконав взяті на себе зобовязання, надавши позичальнику кредитні кошти. Але, відповідач взяті на себе зобовязання виконував не належним чином, а саме сплату кредитних сум проводив несвоєчасно та не в повному розмірі.

Як вбачаться з матеріалів, справи питання наявності або відсутності у відповідача ОСОБА_2 заборгованості за спірним кредитним договором неодноразово було предметом судового дослідження.

Зокрема, рішенням апеляційного суду Харківської області від 13.08.2014 року по справі № 640/9857/ 13-й, встановлено, що з першого місяця виконання договору кредиту ОСОБА_2 допустив прострочення передбаченого кредитним договором щомісячного платежу, після чого також припустився до його прострочення та недоплати передбаченої договором щомісячної суми у розмірі 195,25 доларів США, що надало право банку підвищувати процентну ставку за користування простроченими платежами за отримане тіло кредиту (окрім процентів та комісії) до 3,01% щомісяця або 26,12% річних (п.п. 3.2, 4.1 кредитного договору). За своїм змістом таке підвищення процентної ставки за кредитним договором є санкцією банку за порушення позичальником передбачених п. п. 1.1, 2.2.4, 2.3.3 обов'язків.

У подальшому ОСОБА_2 почав достроково повертати отриманий кредит, однак такі повернення також були з затримкою, а з огляду недостатності суми проведеного платежу для повного виконання грошового зобов'язання ця сума погашала вимоги банку у черговості, яка передбачена у п. 3.8 договору кредиту, внаслідок чого на день закінчення дії договору позивачу була нарахована заборгованість за договором.

З огляду на зазначене, рішенням апеляційного суду Харківської області від 13.08.2014 року по справі № 640/9857/13-ц, залишене без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 21.05.2015року, в задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ КБ "ПриватБанк" про захист прав споживачів - відмовлено.

У відповідності до приписів ч.3 ст. 61 ППК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції відповідач не зміг навести доводи, розрахунок банку є помилковий.

Суд першої інстанції також дійшов помилкового висновку, що банком було підвищено щомісячну відсоткову ставку за користування кредитом з 12,48 % до 14,52 %, адже після винесення рішення апеляційного суду Харківської області від 19.02.2013 року, відсоткова ставка була перерахована, про що свідчить наданий до суду розрахунок заборгованості зі ставкою 12,48 % (а.с.18-22).

З урахування вищевикладеного суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що ПАТ КБ «ПриватБанк» не надав суду доказів, щодо наявності заборгованості відповідача перед банком.

Таким чином, станом на 01.10.2013року відповідач мав заборгованість - 8368,97 доларів США (еквівалент 66868,07 грн.), що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 2266,02 доларів США (еквівалент 18105,50 грн.), заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 1235,45 доларів США (еквівалент 9871,24 грн.), заборгованості по комісії за користуванням кредитом 324,17 доларів США (еквівалент 2590,12 грн.), пені за несвоєчасність виконання за договором 4543,33 доларів США (еквівалент 36301,21 грн.).

Статтями 526, 527, 530 ЦК України визначено, що зобов'язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Позичальник зобовязаний повернути кредитору грошові кошти (кредит) та сплати проценти у строки та на умовах, встановлених договором (ст. 1049, 1054 ЦК України).

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленої майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення.

Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу»).

Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого запису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч. 6 ст. 20 Закону України «Про заставу»).

Згідно ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

За положеннями указаної норми суд може зменшити розмір неустойки (штрафу, пені), що підлягає стягненню, враховуючи при цьому, зокрема занадто високий її розмір порівняно зі збитками споживача, ступінь виконання зобовязання, майновий стан сторін, їх майнові та інші інтереси, що заслуговують на увагу. При цьому зменшення розміру неустойки - це право суду. Суд може прийняти рішення про зменшення розміру неустойки як за власною ініціативою, так і за клопотанням відповідача, однак у останньому випадку відповідач, що звертається із клопотанням, повинен довести наявність підстав для зменшення неустойки.

Колегія суддів вважає за можливе застосувати до даних правовідносин положення ч.3 ст.551 ЦК України та зменшити розмір суми нарахованої неустойки з 4543,33 дол. США. (еквівалент 36301,21 грн.) до 2000 доларів США (еквівалент 16160грн.), тобто практично до розміру фактично несплаченої основної суми боргу по кредиту, з урахуванням того, що ця сума значно її перевищує, а саме в двічі.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що сума заборгованості за кредитним договором, що підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» становить 5825,64 дол. США (еквівалент 46546,86 грн.) = 2266,02 дол. США(еквівалент 18105,50 грн.) + 1235,45 дол. США (еквівалент 9871,24 грн.) + 324,17 дол. США(еквівалент 2590,12 грн.) + 2000 доларів США (еквівалент 16160грн.)

Також, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь банку відповідно до положень ст.88 ЦПК України судові витрати по справі, які складаються із: судового збору по сплаті позовної заяви 253,69 грн., судового збору при подачі апеляційної скарги 334,35 грн., а всього 588,04 грн., а також витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ в сумі 120 грн.

Згідно п.4) ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Оскільки оскаржуване рішення ухвалено з порушенням норм закону, воно підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк».

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.2), 309ч.1п.п.3),4), 313, 314ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 лютого 2015 року скасувати і ухвалити нове, яким позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № HAG4AK12180018 від 17.11.2005 року в сумі 5825,64 доларів США (еквівалент 46546,86грн.), що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 2266,02 доларів США (еквівалент 18105,50 грн.), заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 1235,45 доларів США (еквівалент 9871,24 грн.), заборгованості по комісії за користуванням кредитом 324,17 доларів США (еквівалент 2590,12 грн.), пені за несвоєчасність виконання за договором 2000,00 доларів США (еквівалент 16160) вилучити у ОСОБА_2 та передати в заклад Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк»:

предмет застави автомобіль DAEWOO, модель: LANOS, рік випуску 2005, тип ТЗ: Легковий седан - В, № кузова/шасі: НОМЕР_2, реєстраційний номер: НОМЕР_3, що належить на праві власності ОСОБА_2;

комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) автомобіля DAEWOO, модель: LANOS, рік випуску 2005, тип ТЗ: Легковий седан - В, № кузова/шасі: НОМЕР_2, реєстраційний номер: НОМЕР_3, що належить на праві власності ОСОБА_2.

Звернути стягнення на предмет застави: автомобіль DAEWOO, модель: LANOS, рік випуску 2005, тип ТЗ: Легковий седан - В, № кузова/шасі: НОМЕР_2, реєстраційний номер: НОМЕР_3, що належить на праві власності ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, іпн НОМЕР_1), шляхом публічного продажу вказаного автомобіля Публічним акціонерним товариства Комерційний банк «Приватбанк» з укладанням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також надання Публічному акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Стягнути з ОСОБА_2 (іпн НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» сплачений судовий збір в розмірі 253,69 грн. за подання позовної заяви та 334,35 за подання апеляційної скарги, а всього 588,04 грн., а також витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ в сумі 120,00 грн.

В іншій частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - відмовити.

Рішення апеляційного інстанції набирає законної сили негайно з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді