Справа № 591/2021/15-ц
Провадження № 6/591/137/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2015 року Зарічний районний суд м. Суми в складі :

головуючого судді Кривцової Г.В.

з участю секретаря Кальченко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець звернулася до суду з поданням, яке мотивує тим, що в її провадженні знаходиться зведене виконавче провадження ВП №46891183 з примусового виконання та стягнення з ФОП ОСОБА_2: - виконавчого листа № 818/5765/13-а виданого Сумським окружним адміністративним судом 1389,60 грн. на користь УПФУ у м. Суми; виконавчий лист № 2-а-1870/6475/12 виданий Сумським окружним адміністративним судом про стягнення з 170 грн. на користь УПФУ у м. Суми; рішення № 3240 від 23 квітня 23013 року УПФУ у м. Суми про стягнення 170 грн.; вимога про сплату недоїмки № Ф-130/2У від 21 лютого 2013 року УПФУ у м. Суми про стягнення 4572,42 грн., а всього сума заборгованості становить 9246,55 грн.

Посилаючись на те, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, державний виконавець просить тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за межі України до повного виконання рішення суду.

В судове засідання представник ВДВС СМУЮ не зявилась, подала заяву про розгляд подання без її участі, подання підтримує в повному обсязі.

Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши подання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання державного виконавця не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженого з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Судом встановлено, що на виконанні у державного виконавця ВДВ СМУЮ знаходиться зведене виконавче провадження про стягнення з боржника ФОП ОСОБА_2 на користь Управління Пенсійного фонду України у м. Суми заборгованості на загальну суму 9246,55 грн. (а.с.5-11).

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звернутись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язання за рішенням.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України" передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Під ухиленням від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням, розуміються такі діяння (дії чи бездіяльність) боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов'язків, у зв'язку з чим і здійснюється примусове виконання.

З документів, доданих до подання, вбачається, що державним виконавцем під час проведення виконавчих дій було направлено ряд запитів для розшуку майна та джерел доходів боржника ФОП ОСОБА_2, під час яких було встановлено, що у останнього відсутнє майно та офіційні джерела доходів (а.с.14-19).

До матеріалів подання додано акти державного виконавця від 02 липня 2014 року, 21 вересня 2014 року, 17 лютого 2015 року, 11 березня 2015 року про те, що здійснювався вихід за місцем мешкання боржника: АДРЕСА_1 з метою перевірки майнового стану боржника, під час якого жодного разу двері квартири ніхто не відчинив, в дверях боржника залишалися письмові виклики державного виконавця (а.с.20-25).

При цьому, як вбачається з вказаних актів, два акти підписані лише самим державним виконавцем, складені без участі понятих і стягувача (а.с.23), інші два акти підписані стягувачем, але знову ж такі складені без участі понятих (а.с.24-25), що викликає сумніви в їх достовірності та сумніви в тому, чи дійсно перевірялось місце реєстрації боржника та його фактичне місцезнаходження.

Судом встановлено, що в матеріалах подання відсутнє письмове попередження боржника про обовязок відшкодувати заборгованість.

Також державним виконавцем не надано суду належних доказів на підтвердження самого факту ухилення боржника ФОП ОСОБА_2 від виконання своїх зобовязань за рішенням суду, державний виконавець обмежився лише констатацією факту наявності заборгованості.

Крім того, з подання вбачаться, що державним виконавцем не зясовувались причини невиконання боржником своїх зобовязань, тобто чи невиконання було зумовлене об'єктивними причинами, чи боржник свідомо ухиляється від виконання (має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин).

Також державним виконавцем не надано значимих доказів того, що боржник ФОП ОСОБА_2 виїжджає за межі України чи має такий намір.

При цьому без проведення дій, направлених на зясування інформації по місцезнаходженню боржника (в матеріалах подання відсутня довідка про зареєстроване місце проживання боржника), державний виконавець звернувся до суду із поданням про обмеження боржника у виїзді за межі України.

Всупереч вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 р., державним виконавцем не надано суду доказів повідомлення боржника про направлення до суду подання про встановлення щодо нього тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

За вказаних обставин суд вважає, що подання не підлягає задоволенню в звязку з неповнотою вчинених виконавчих дій, відсутністю доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов'язань, відсутністю відомостей про повідомлення боржника про проведення виконавчих дій.

На підставі ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України», ст.ст. 3, 5 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. ст. 209-210, ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ФОП ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя