Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/411/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Бевз О. Ю.
Доповідач Чорнобривець О. С.
РІШЕННЯ

Іменем України

19.03.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Чорнобривець О.С.

суддів - Кодрула М.А., Черненко В.В.

за участю секретаря - Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 28 листопада 2014 року, у справі за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства «Україна» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої злочином, -

встановила:

У вересні 2013 року ПСП «Україна» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2, в обґрунтування якого зазначало, що ОСОБА_2, перебуваючи на посаді сільського голови вчинила умисні злочини, які своїми наслідками заподіяли ПСП «Україна» матеріальну шкоду. Внаслідок дій відповідача, належні позивачу приміщення магазинів, розташованих по АДРЕСА_1 Устинівського району Кіровоградської області безпідставно перейшли у власність гр.ОСОБА_3 Вироком Устинівського районного суду Кіровоградської області від 16 травня 2013 року та вироком апеляційного суду Кіровоградської області від 06 серпня 2013 року відповідача визнано винною у скоєні злочинів за ч. 2 ст.366, ч. 2 ст. 364 КК України.

Посилаючись на вказані обставини просили стягнути з відповідача 121 052 грн. матеріальної шкоди. З урахуванням висновку проведеної експертизи оцінки майна, позивачем було збільшено позовні вимоги до 339 922 грн.

Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 28 листопада 2014 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування зазначає, що судом першої інстанції були проігноровані суттєві обставини справи, а тому рішення було ухвалене без повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи у їх сукупності, не доведено обставини, які суд вважав встановленими. Позивачем не було надано належних доказів щодо належності магазинів ПСП «Україна». Також не погоджуються з визначеної експертом вартістю магазинів.

Справа розглядалась неодноразово.

Перевіривши законність і обґрунтованість доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, відповідно до ч.1 ст.306 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права ( п.3,п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України).

Позовні вимоги заявлені з підстав відшкодування майнової шкоди, завданої злочином.

Відповідно до ст. 77 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" шкода, заподіяна юридичним і фізичним особам в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності органів місцевого самоврядування, відшкодовується за рахунок коштів місцевого бюджету, а в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності посадових осіб місцевого самоврядування - за рахунок їх власних коштів у порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Позивач має довести завдання шкоди.

Судом встановлено, що вироком Устинівського районного суду Кіровоградської області від 16 травня 2013 року та вироком апеляційного суду Кіровоградської області від 06 серпня 2013 року відповідач ОСОБА_2 визнана винною в тому, що будучи головою Криничненської сільської ради та достовірно знаючи, що приміщення магазинів по АДРЕСА_1 Устинівського району Кіровоградської області не перебували на балансі Криничненської сільської ради, та те, що ОСОБА_3 не надав документів, установлених законодавством, які підтверджують його право власності на об'єкти нерухомого майна, надала вказівку внести недостовірні відомості до протоколу №4 засідання виконавчого комітету Криничненської сільської ради від 28 квітня 2005 року, а саме друкування у вказаному протоколі питання № 3 про оформлення права власності громадянину ОСОБА_3 на приміщення магазинів по АДРЕСА_1 Устинівського району Кіровоградської області, яке фактично не розглядалось на засіданні виконавчого комітету Криничненської сільської ради від 28 квітня 2005 року. В подальшому достовірно знаючи, що питання про оформлення громадянину ОСОБА_3 права власності на приміщення магазинів не розглядалось, а відповідне рішення на засіданні виконавчого комітету ради не приймалось, склала та видала завідомо неправдивий документ - рішення № 11 від 28 квітня 2005 року про оформлення права власності за ОСОБА_3 на приміщення магазинів по АДРЕСА_1 Устинівського району Кіровоградської області, на підставі якого за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на зазначені магазини.

Задовольняючи позовні вимоги з підстав, передбачених ч.1 ст.1166 ЦК України, суд дійшов висновку, що внаслідок вчиненого ОСОБА_2 злочину, належні ПСП „Україна" приміщення магазинів, що розташовані по АДРЕСА_1 Устинівського району Кіровоградської області перейшли у власність гр.ОСОБА_3, чим позивачу завдана шкода у розмірі 338922грн. Розмір шкоди визначений на підставі висновку експерта проведеної під час розгляду справи судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи щодо вартості нерухомого майна(а.с.80-88 т.2).

Суд вважав доведеним факт належності зазначеного майна позивачеві, як правонаступнику СВК „Устинівський" та КСП „Устинівський".

Колегія суддів не погоджується з висновком суду.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 23 квітня 2014року рішення суду першої інстанції, залишеним без змін ухвалою суду апеляційної інстанції, яким задоволено позовні вимоги та у відшкодування шкоди з ОСОБА_2 на користь позивача стягнута вартість магазинів, скасовані. Суд касаційної інстанції, вказуючи на порушення судами норм матеріального права, якими регулюються правовідносини сторін, та недоведеності заявлених вимог наявними у справі доказами, зазначив необхідним перевірить наявність передаточного(розподільного) балансу, або іншого документа, що підтверджує передачу майна від КСП „Устинівський" до СВК "Устинівський", рішення загальних зборів КСП „Устинівський" про перетворення підприємства у самостійний кооператив СВК „Устинівський".

Висновки і мотиви з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої та апеляційної інстанції при новому розгляді справи( ч.4 с.338 ЦПК України).

Суд недотримався наведених вимог норм процесуального права і ухвалив рішення, яке не відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки( ст.11 ЦК України).

Відповідно до ст. 37 ЦК Української РСР, чинній на час утворення СВК «Устинівський», юридична особа припиняється шляхом ліквідації або реорганізації (злиття, поділу або приєднання). При злитті і поділі юридичних осіб майно (права і обов'язки) переходять до нововиявлених юридичних осіб. При приєднанні юридичної особи до іншої юридичної особи її майно (права і обов'язки) переходять до останньої. Майно переходить в день підписання передаточного балансу, якщо інше не передбачено законом або постановою про реорганізацію.

Відповідно до ч.ч.4-6 ст.31 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» у разі злиття підприємства з іншим підприємством усі майнові права та обов'язки кожного з них переходять до новоствореного підприємства; при приєднанні одного підприємства до іншого до останнього переходять усі майнові права та обов'язки приєднаного підприємства; у разі поділу підприємства до новостворених підприємств переходять за роздільним актом (балансом) у відповідних частинах майнові права і обов'язки реорганізованого підприємства; при виділенні з підприємства одного або кількох нових підприємств до кожного з них переходять за роздільним актом (балансом) у відповідних частинах майнові права і обов'язки реорганізованого підприємства; при перетворенні одного підприємства в інше до новоствореного підприємства переходять усі майнові права і обов'язки колишнього підприємства.

Підприємство може на добровільних засадах за рішенням загальних зборів перетворюватися в самостійні кооперативи, що створюються із госпрозрахункових підрозділів підприємства або окремих груп працівників. До них переходять усі майнові права і обов'язки колишнього підприємства.

Вимога про обов'язковість складання передавального (роздільного) акту (балансу) визначена у п.17 наказу Міністерства аграрної політики України N 63 від 14.03.2001року «Про затвердження Порядку оформлення правонаступництва за зобов'язаннями реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств», де вказується, що обсяг правонаступництва визначається за передавальним (роздільним) актом(балансом), складеним на дату реорганізації КСП і затвердженим вищим органом управління КСП, який може бути уточнений на дату врегулювання майнових відносин у частині боргових зобов'язань підприємства і затверджений загальними зборами співвласників або іншим уповноваженим органом. Разом з установчими документами підприємства-правонаступника роздільний (передавальний) баланс є правовою підставою для встановлення наявності та обсягів правонаступництва за майновими правами та

обов'язками КСП.

Встановлено і не заперечується сторонами, що приміщення магазинів в АДРЕСА_1 Устинівського району Кіровоградської області побудовані радгоспом "Устинівський" у 1978 та 1977р.р., знаходяться на балансі Приватного сільсько-господарського підприємства "Україна".

З листа регіонального відділення фонду державного майна України у Кіровоградській області, радгосп „Устинівський було приватизовано шляхом продажу цілісного майнового комплексу товариству покупців радгоспу „Устинівський" згідно з договором купівлі-продажу від 29.11.2995року. З вартості майна радгоспу вилучено вартість об'єктів соцкультпобуту та на підставі рішення Криниченькою сільської Ради народних депутатів від 01 листопада 1995 року об'єкти соцкультпобуту, зокрема, два магазини, передано на баланс Криниченської сільської ради.(а.с.177 т.2).

У подальшому на підставі рішення виконкому Криниченської сільської Ради народних депутатів № 24 від 24.06.1999року магазини передані на баланс КСП „Устинівський"(а.с.59т.2). Державна реєстрація КСП проведена 02 квітня 1996року(а.с.29 т.2).

Згідно протоколу зборів уповноважених членів КСП „Устинівський" від 12 лютого 2000року, КСП було реформовано шляхом приватизації належних членам підприємства земельних ділянок та передачі у власність громадян розпайованого майна(а.с.30-31 т.2).

За установчим договором „про створення сільськогосподарського виробничого кооперативу „Устинівський" від 14лютого 2000року, громадяни виступили засновниками та членами СВК, який створений і заснований на добровільному їх об'єднанні майна. Розмір пайового фонду кооперативу складав 100грн. Статут СВК зареєстрований Устинівською райдержадміністрацією 15 лютого 2000року. Прийнятими на загальних зборах змінами до статуту, СВК є правонаступником КСП „Устинівський" (а.с.32-42 т.2).

Згідно зі Статутом ПСП „Україна" його засновником та власником є одна особа -ОСОБА_4 ПСП „Україна" є правонаступником СВК „Устинівський", КСП „Устинівський" та радгоспу Устинівський". Розмір статутного фонду (складений капітал) становить 100грн.(а.с. 44-52).

Наведеним доводиться, що КСП „Устинівський" не зливалося із СВК „Устинівський", із КСП „Устинівський" не виділялося СВК „Устинівський", КСП „Устинівський" не приєднувалось до СВК „Устинівський" чи на навпаки.

Згідно витягу з Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 11.11.2014 року вбачається, що відомості про юридичних осіб, правонаступником якого є ПСП "Україна" відсутні.

Оскільки перелічені підприємства утворювались у іншому порядку, ніж зазначено позивачем, тому на підставі передаточного (роздільного) балансу спірне майно не могло бути переданим від одного підприємства іншому у порядку правонаступництва. Інших доказів які б доводили факт набуття права власності на магазини КСП „Устинівський", СВК Устинівський" або особисто гр.ОСОБА_4 у справі відсутні.

Як зазначено у ч.3 п.23 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ „Про судову практику в справах про захист права власності

та інших речових прав" від 07.02.2014року, факт знаходження майна на балансі особи не є доказом права власності чи законного володіння цім майном.

Таким чином, належними і допустимими доказами не доведений факт належності майна позивачу, про відшкодування якого йдеться у позові. За таких підстав вимоги про відшкодування вартості магазинів не підлягають задоволенню.

Крім того, слід зазначити, що виходячи з положень ст.387 ЦК власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Тому пред'явлення позову про стягнення вартості майна, яке є в наявності та згідно державної реєстрації перебуває у власності ОСОБА_3, не є належним способом судового захисту (ст.16 ЦК).

На підставі викладеного, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

Вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 28 листопада 2014 року скасувати і ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Приватного сільськогосподарського підприємства «Україна» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої злочином відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: