Справа 165/3030/14-ц
Провадження 2/165/50/15
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Свередюка А.В.,

при секретарі Гнатюк К.В.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Марчук Н.Є.,

розглянувши в судовому засіданні в місті Нововолинську справу за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства "Волиньвугілля" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

встановив:

12 грудня 2014 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ДП "Волиньвугілля" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що працював на підприємстві відповідача, ВП "Шахтоуправління" "Нововолинське". 30 вересня 2014 року був звільнений у зв'язку з скороченням штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Стверджує, що на день звільнення, відповідач не провів з ним повного розрахунку належних йому сум при звільненні. Остаточний розрахунок підприємство провело 02 грудня 2014 року. Вважає, що відповідач повинен виплатити йому 11054,56 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період за період з 01 жовтня 2014 року по 01 грудня 2014 року з розрахунку 251,24 грн. х 44 робочих дні. Просить суд стягнути з відповідача вказані кошти на його користь.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала повністю з підстав, наведених у позовній заяві, просила її задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що нарахування коштів на підприємстві проводить автоматизована система і тому вини підприємства у невчасній виплаті коштів немає. Крім того, пояснила, що ДП "Волиньвугілля" є державним підприємством і коштів на виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у бюджеті не передбачено. Просила в позові відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши наявні письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення, або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у спорах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження жодним строком.

З дослідженої судовому засіданні копії трудової книжки ОСОБА_3.(а.с. 4-5) вбачається, що ОСОБА_3 працював на ДП "Волиньвугілля" на посаді гірника підземного. 25 січня 2012 року - електрослюсарем на тому ж підприємстві. Звільнений 30 вересня 2014 року звільнений за скороченням штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Як вбачається з витягу з наказу № 93-вк від 30 вересня 2014 року (а.с. 6), ОСОБА_3 звільнено з посади електрослюсара підземного автоматики року на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку зі скороченням штату працівників з виплатою місячної вихідної допомоги.

Згідно довідки ДП "Волиньвугілля № 1763/14 від 04 грудня 2014 року (а.с. 7), середньоденний заробіток ОСОБА_3 становив 251,24 грн.

Відповідно до довідки ДП "Волиньвугілля" № 1762/14 від 04 грудня 2014 року (а.с. 10), виплачена заробітна плата ОСОБА_3 за період з дня працевлаштування по день звільнення становить 219417,79 грн.

Як вбачається з виписки з основної платіжної картки ОСОБА_3 за період з 30 вересня 2014 року по 15 грудня 2014 року (а.с. 8-9), підприємство провело повний розрахунок з з ОСОБА_3 02 грудня 2014 року, що в судовому засіданні не заперечила представник відповідача.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Відповідачем не надано суду жодних доказів щодо правомірності невиплати ОСОБА_3 вихідної допомоги при звільнені у строки, встановлені ст. 116 КЗпП України.

Період затримки розрахунку розраховано з 01 жовтня 2014 року по 01 грудня 2014 року, середньоденний заробіток становить 251,24 грн. (а.с. 7), а саме: 44 робочих дні х 251,24 грн., тому до стягнення з відповідача на користь позивача належить 11054,56 грн. середнього заробітку на час затримання розрахунку.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Також до стягнення з відповідача ДП "Волиньвугілля" в дохід держави підлягають судові витрати: 243,60 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 213-215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 116-117, КЗпП України, Законом України "Про оплату праці", -суд,

вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути з Державного підприємства "Волиньвугілля" в користь ОСОБА_3 11054 (одинадцять тисяч п'ятдесят чотири) грн. 56 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 жовтня 2014 року по 01 грудня 2014 року.

Стягнути з Державного підприємства "Волиньвугілля" в дохід держави 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя А.В. Свередюк