Справа № 344/7037/14-ц
Провадження № 22-ц/779/715/2015
Головуючий у 1 інстанції Шамотайло О. В.
Суддя-доповідач Васильковський В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Васильковського В.М.

суддів: Девляшевського В.А., Меленко О.Є.

секретаря Мельник О.В.,

з участю:позивачки ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про повернення помилково сплачених коштів за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 03 лютого 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

у травні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 28.12.2012 року між нею та ОСОБА_5 було укладено угоду № 45 «Про користування коштами на інвестиційному рахунку», відповідно до якої вона передала кошти в сумі 18 446 доларів США в тимчасове користування. Оскільки їй були надані неправильні дані карткового рахунку, на який потрібно переказати кошти, нею помилково сплачені кошти в сумі 18446 доларів США на розрахунковий рахунок ОСОБА_3, тому просила стягнути з останнього помилково сплачені йому кошти в сумі 18 446 доларів США.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 03 лютого 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про повернення помилково сплачених коштів відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначає, що хоча інвестиційний договір був укладений між нею та ОСОБА_5 і 18 446 доларів США повинні були перерахуватися саме для ОСОБА_5, однак внаслідок обману зі сторони ОСОБА_3 ці кошти були перераховані йому, так як він надав їй реквізити власного банківського рахунку. Відповідач незаконно та безпідставно заволодів її грішми в сумі 18846 доларів США, вона у відповідності зі ст. 387 ЦК України має право витребувати своє майно, а відповідач повинен відшкодувати їй завдану шкоду. Тому просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала, ОСОБА_3 та його представник доводи апеляційної скарги заперечили.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши подані докази і доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 28.12.2012 року було укладено угоду № 45 «Про користування коштами на інвестиційному рахунку», відповідно до якої вона передає на рахунок користувача кошти в сумі 18 074 доларів США в тимчасове користування, а ОСОБА_5 за це зобов'язується сплачувати їй як власнику винагороду в розмірі 7 % в місяць від початкової суми рахунку. ОСОБА_2 були надані неправильні дані карткового рахунку, на який потрібно було переказати кошти, тому нею помилково сплачені кошти в сумі 18446 доларів США на розрахунковий рахунок ОСОБА_3 згідно з квитанцією від 28.12.2011 року.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що право ОСОБА_2 на повернення грошових коштів за угодою № 45 «Про користування коштами на інвестиційному рахунку» вже захищено судовим рішенням від 16.04.2013 року, яке є обов'язковим і підлягає до виконання, а тому відсутнє порушення, не визнання, або оспорювання цього права. Згідно цього рішення суду, яке набрало законної сили, зобов'язано ОСОБА_5 повернути ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 18446 доларів США за умовами угоди № 45 «Про користування коштами на інвестиційному рахунку». Тому відсутня необхідність захисту такого права ОСОБА_2, а доказів порушення інших прав позивача цим відповідачем суду не представлено, що вказує на відсутність правових підстав для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 16 квітня 2013 року, що набрало законної сили, встановлено, що набувачем, який безпідставно набув і зобов'язаний повернути ОСОБА_2 безпідставно набуті кошти є ОСОБА_5, який за рішенням суду зобов'язаний повернути сплачені йому 28.12.2011 року кошти в сумі 18 446 доларів США з карткового рахунку ОСОБА_2 в ПАТ КБ «Приват Банк» шляхом перерахування на розрахунковий (картковий) рахунок ОСОБА_2

Обов'язковість рішень суду визнається однією з основних засад судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 28.12.2012 року було укладено угоду № 45 «Про користування коштами на інвестиційному рахунку», згідно якої ОСОБА_2 (власник) передає на рахунок ОСОБА_5 (користувач), який є власником інвестиційного рахунку № 446582, в тимчасове користування кошти в сумі 18 074 доларів США, а ОСОБА_5 за це зобов'язується сплачувати винагороду ОСОБА_2 в розмірі 7% в місяць від початкової суми рахунку.

Відповідно до акту № 45 Про підтвердження поступлення коштів на інвестиційний рахунок від 02.01.2012 року, кошти в сумі 18074 доларів США 02.01.2012 року поступили на інвестиційний рахунок № 446582, згідно умов угоди № 45 «Про користування коштами на інвестиційному рахунку». Сторони не мають жодних зауважень та претензій один до одного щодо факту поступлення коштів на інвестиційний рахунок № 446582 (п. 4). Акт підписано ОСОБА_2 та ОСОБА_5

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, про те, що ОСОБА_3 незаконно та безпідставно заволодів коштами в сумі 18846 доларів США, тому повинен відшкодувати позивачці завдану шкоду.

Судовим рішенням від 16.04.2013 року, яке набрало законної сили, встановлено, що набувачем, який безпідставно набув і зобов'язаний повернути ОСОБА_2 безпідставно набуте майно є ОСОБА_5 Згідно цього рішення, ухвалою Івано-Франківського міського суду від 20.11.2012 року замінено первісного відповідача ОСОБА_3 належним відповідачем ОСОБА_5

25 червня 2013 року Івано-Франківським міським судом видано виконавчий лист про зобов'язання ОСОБА_5 повернути сплачені йому 28.12.2011 року кошти в сумі 18 446 доларів США з карткового рахунку ОСОБА_2 в ПАТ КБ «Приват Банк» шляхом перерахування на розрахунковий (картковий) рахунок ОСОБА_2

Згідно матеріалів перевірки № 559 Івано-Франківського МВ УМВС за зверненням ОСОБА_2 з приводу неправомірних дій ОСОБА_3 та ОСОБА_5, що виразились у неповерненні коштів, постановою ст. оперуповноваженого СДСБЕЗ від 22.05.2012 року відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на підставі п. 2 ст. 6 КПК України, за відсутності в діях останніх ознак складу злочину, передбаченого ст. 190 КК України.

Суд першої інстанції належним чином перевірив доводи сторін, дав правильну правову оцінку зібраним у справі доказам.

Положеннями ст. 14 ЦПК України передбачена обов'язковість рішення суду, зокрема судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України", одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.

З огляду на викладене, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, які не спростовують правильності висновків суду про відмову в задоволенні позову.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне й обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 03 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Васильковський В.М.

Судді: Девляшевський В.А.

Меленко О.Є.