Справа №582/498/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Жмурченко В. Д.
Номер провадження 22-ц/788/257/15 Суддя-доповідач - Гагін М. В.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

02 лютого 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Гагіна М. В.,

суддів - Ільченко О. Ю. , Попруги С. В. ,

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 12 грудня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна

та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 12 грудня 2014 року у порядку розподілу майна визнано за ОСОБА_4 право власності на трактор МТЗ-80, державний номер НОМЕР_1, заводський НОМЕР_3, двигун НОМЕР_4, шасі НОМЕР_5, свідоцтво про реєстрацію трактора серії НОМЕР_6 від 10 листопада 2006 року.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення її позову та відмову у задоволенні позову ОСОБА_4

При цьому доводить, що все спільно нажите ними майно є їх спільною сумісною власністю і підлягає поділу.

Крім того вказує, що нерухоме майно, належне ОСОБА_4, а саме житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1, за час спільного проживання істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок як спільних трудових, так грошових затрат.

Вважає, що є законні підстави визнати за нею право власності на 1/4 частину домоволодіння.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3 та її представника адвоката ОСОБА_5, які підтримали доводи апеляційної скарги, представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6, який заперечував проти доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що спірне майно набуте сторонами у справі у період спільного проживання, є їх спільною сумісною власністю, а тому трактор МТЗ-80, вартість якого 50000 грн. залишити за ОСОБА_4, а автомобіль Чері «Амулет», вартістю 55000 грн. - за ОСОБА_3

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з недоведеності позивачем належними письмовими доказами як придбання спірного майна, так і його наявності.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком місцевого суду, оскільки суд дійшов цих висновків повно і всебічно з'ясував обставини справи, вірно визначив юридичну природу спірних правовідносин і застосував відповідні їм норми матеріального права.

За змістом положень ч.1 ст.60, ч.1 ст.70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку.

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Судом першої інстанції встановлено, що з лютого1993 року по 01 квітня 2014 року ОСОБА_4 і ОСОБА_3 проживали однією сім'єю по АДРЕСА_1, без реєстрації шлюбу, що підтверджується рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 16 червня 2014 року, яке у встановленому процесуальним законом набрало законної сили.

Також встановлено, що під час спільного проживання сторони придбали автомобіль Чері «Амулет» державний номер НОМЕР_2, який на час розгляду справи перебував у володінні ОСОБА_3

Ухвалою суду від 02 червня 2014 року накладено арешт на автомобіль Чері «Амулет» державний номер НОМЕР_2.

Незважаючи на наявність з 10 червня 2014 року, як судової заборони щодо відчуження автомобіля, так і згоди на це ОСОБА_4, відповідно до інформації Роменського центру з надання послуг пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, 11 червня 2014 ОСОБА_3 перереєструвала автомобіль Чері «Амулет» державний номер НОМЕР_2, вартістю 55000 грн., на громадянина ОСОБА_7.

Під час спільного проживання сторони придбали трактор МТЗ-80, реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю 50000 грн., який 10 листопада 2006 року зареєстрований на ОСОБА_3

Відповідно до довідки Курманівської сільської ради Недригайлівського району Сумської області від 17 вересня 2014 року №337, ОСОБА_4 має у приватній власності земельну ділянку (пай) розміром 3.5 га, яка виділена йому в натурі на місцевості та яку він обробляє самостійно своїм трактором МТЗ-80 державний номер НОМЕР_1.

Отже, за встановлених фактичних обставин справи та вимог закону, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо поділу між сторонами по справі згаданих транспортних засобів, оскільки ОСОБА_3 здійснила відчуження автомобіля «Чері Амулет» без погодження з ОСОБА_4 й не надала доказів використання коштів від продажу в інтересах сім'ї.

Відповідно до ч.1 ст.184 ЦК України річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними. Наприклад, автомобіль певної моделі з певними номерними знаками, конкретний будинок, розташований за певною адресою, холодильник, телевізор марки такої-то, і т.д.

ОСОБА_3, звертаючись до суду із зазначеним позовом щодо поділу речей з визначеними індивідуальними ознаками, не надала суду належних і допустимих доказів, зокрема, технічних паспортів, гарантійних талонів, товарних чеків, які б індивідуалізували спірне майно, що унеможливило вирішення спору.

Дійсно за змістом положень ч.1 ст.62 та ч.2 ст.74 СК України за рішенням суду може бути визнано об'єктом спільної сумісної власності подружжя майно дружини чи чоловіка, що істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого подружжя.

Проте, ОСОБА_3 і на підтвердження позову про визнання за нею права власності на 1/4 частину домоволодіння по АДРЕСА_1 не надано належних і допустимих письмових доказів як щодо понесених витрат на поліпшення спірного будинку, так і істотного збільшення його у вартості внаслідок таких трудових чи грошових затрат.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для скасування рішення, ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 12 грудня 2014 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -