АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2099/15 Справа № 2-5220/11 Головуючий у 1 й інстанції - Подорець О.Б. Доповідач - Черненкова Л.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Черненкової Л.А.

суддів - Пономарь З.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Яловій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 січня 2015 року по справі за поданням управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області в особі відділу примусового виконання рішень, де боржник ОСОБА_3, стягувачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, заінтересована особа ОСОБА_2 про визначення частки майна боржника у майні в порядку ст. 379 ЦПК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

24 грудня 2014 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Соловей О.О. звернулася до суду із поданням в порядку ст.379 ЦПК України та просила визначити частку майна боржника ОСОБА_3 у майні, яким він володіє спільно з ОСОБА_2, а саме: 13.03.2007 року, нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_3 (загальною площею 76,6 кв. м.), на підставі договору купівлі-продажу, ВЕЕ№185540 реєстр №378, 26.01.2007, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8; 13.03.2007 року, нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (загальною площею 79,7 кв. м.), на підставі договору купівлі-продажу, ВЕЕ№185541 реєстр №373, 26.01.2007, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8; 10.07.2008 року, садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_2 (загальною площею 167,9 кв. м.), на підставі свідоцтва про право власності, САС №156335, 10.07.2008, Дніпропетровська районна державна адміністрація; 29.01.2005 року, судно НОМЕР_6, «Flipper-630», на підставі договору іпотеки №БУ 1/П, реєстровий №3258, НОМЕР_7, НОМЕР_8, 20.07.2004, Приватний нотаріус ДМНО, ОСОБА_9; 27.07.2007 року, транспортний засіб - «Ford Transit», 2007 року випуску, двиг. - НОМЕР_5, кузов - НОМЕР_4, перереєстрованого 10.05.2011, двиг. - НОМЕР_9, кузов - НОМЕР_3; 03.10.2008 року, транспортний засіб - «Mitsubishi Outlender», 2008 року випуску, двиг. - НОМЕР_10, кузов - НОМЕР_1. В обґрунтування подання державний виконавець посилався на те, що 16 січня 2013 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 і ОСОБА_5 коштів у сумі 5 142 842 грн. Дане рішення суду після оскарження в апеляційному та касаційному порядку набрало чинності. З 12 липня 2013 року виконавчий лист на виконання зазначеного рішення суду перебуває у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області. На теперішній час рішення суду боржником не виконується. У боржника недостатньо майна для виконання рішення суду. ОСОБА_3 з 1999 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 ОСОБА_2 придбано у шлюбі наступне майно - нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_3 (загальною площею 76,6 кв. м.), на підставі договору купівлі-продажу, ВЕЕ№185540 реєстр №378, 26.01.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8; нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (загальною площею 79,7 кв. м.), на підставі договору купівлі-продажу, ВЕЕ№185541 реєстр №373, 26.01.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8; садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_2 (загальною площею 167,9 кв. м.), на підставі свідоцтва про право власності, САС №156335, 10.07.2008 року, виданого Дніпропетровською районною державною адміністрацією; 29.01.2005 року придбано судно НОМЕР_6, «Flipper-630», на підставі договору іпотеки №БУ 1/П, реєстровий №3258, НОМЕР_7, НОМЕР_8, 20.07.2004, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_9; 27.07.2007 року придбано транспортний засіб - «Ford Transit», 2007 року випуску, двиг. - НОМЕР_5, кузов - НОМЕР_4, перереєстрованого 10.05.2011 року, двиг. - НОМЕР_9, кузов - НОМЕР_3; придбано 03.10.2008 року транспортний засіб - «Mitsubishi Outlender», 2008 року випуску, двиг. - НОМЕР_10, кузов - НОМЕР_1. Таким чином, на підставі чинного сімейного законодавства ОСОБА_3 належить на праві спільної сумісної власності 1/2 частина вищезазначеного майна, яке набуто ним під час перебування у шлюбі з ОСОБА_2 та зареєстровано за останньою. На підставі викладеного Головний державний виконавець Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області в особі відділу примусового виконання рішень Соловей О.О. звернулася до суду з поданням в порядку ст.379 ЦПК України.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 січня 2015 року подання головного державного виконавця Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області в особі відділу примусового виконання рішень Соловей О.О. про визначення частки майна боржника у майні в порядку ст.379 ЦПК України, де боржник ОСОБА_3, стягувачі ОСОБА_10, ОСОБА_5, заінтересована особа ОСОБА_2 - задоволено частково; визначено частку майна боржника ОСОБА_3 у праві власності на рухоме та нерухоме майно - нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_3 (загальною площею 76,6 кв. м.), придбане по договору купівлі-продажу ВЕЕ№ 185540 реєстр №378, та посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8; нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (загальною площею 79,7 кв.м.), придбане по договору купівлі-продажу ВЕЕ№185541 реєстр №373, та посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8; судно НОМЕР_6, «Flipper-бЗО», договір іпотеки №БУ 1/П, реєстровий №3258, НОМЕР_7, НОМЕР_8, посвідчений приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_11; транспортний засіб - «Ford Transit)), 2007 року випуску, двиг. - НОМЕР_5, кузов - НОМЕР_4, перереєстрованого 10.05.2011, двиг. - НОМЕР_9, кузов - НОМЕР_3; транспортний засіб - «Mitsubishi Outlender», 2008 року випуску, двиг. -НОМЕР_2, кузов - НОМЕР_1, яким він володіє спільно з дружиною ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності рівною по 1/2 частки кожного з вказаного майна; в іншій частині подання - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати і в задоволенні подання державного виконавця відмовити, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовольнити частково з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2013 року позов ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про стягнення збитків та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_4 суму в розмірі 5 142 842,00 гривень. На виконання зазначеного рішення суду Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська 05 липня 2013 року видано виконавчий лист. Постановами Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_12 12 липня 2013 року відкрито виконавче провадження та накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_3 На теперішній час рішення суду не виконано. Згідно відповіді Ленінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 24 грудня 2014 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває в шлюбі з ОСОБА_2 з 03 жовтня 1986 року, відмітка про розірвання шлюбу відсутня. Головним державним виконавцем Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області в особі відділу примусового виконання рішень Соловей О.О. до подання надано інформаційну довідку з Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців щодо реєстрації за ОСОБА_2 наступного майна - нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_3 (загальною площею 76,6 кв. м.), на підставі договору купівлі-продажу, ВЕЕ№ 185540 реєстр №378, від 26.01.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8; нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (загальною площею 79,7 кв. м.), на підставі договору купівлі-продажу, ВЕЕ№185541 реєстр №373, від 26.01.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8; садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_2 (загальною площею 167,9 кв.м.), на підставі свідоцтва про право власності, САС №156335, від 10.07.2008 року. Крім того, надано інформацію Дніпро ДАІ щодо реєстрації за ОСОБА_2 рухомого майна - транспортного засобу - «Ford Transit)), 2007 року випуску, двиг. - НОМЕР_5, кузов - НОМЕР_4, перереєстрованого 10.05.2011, двиг. - НОМЕР_9, кузов - НОМЕР_3; транспортного засобу -«Mitsubishi Outlender», 2008 року випуску, двиг. - НОМЕР_2, кузов -НОМЕР_1. Відповідно до відомостей з Державного реєстру іпотек вбачається, що на підставі договору іпотеки №БУ 1/П, реєстровий №3258, НОМЕР_7, НОМЕР_8, 20.07.2004, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_11 передано в іпотеку судно НОМЕР_6, «Flipper-630», майновий поручитель ОСОБА_2

Задовольняючи частково вимоги за поданням державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи те, що матеріали справи не містять доказів визначення часток або належності спірного майна в іншому порядку, суд приходить до висновку, що нерухоме майно - нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_3 (загальною площею 76,6 кв. м.), придбане по договору купівлі-продажу ВЕЕ№ 185540 реєстр №378, та посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8; нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (загальною площею 79,7 кв. м.), придбане по договору купівлі-продажу ВЕЕ№ 185541 реєстр №373, та посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та рухоме майно - судно НОМЕР_6, «Flipper-бЗО», договір іпотеки №БУ 1/П, реєстровий №3258, НОМЕР_7, НОМЕР_8, посвідчений приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_11; транспортний засіб - «Ford Transit)), 2007 року випуску, двиг. - НОМЕР_5, кузов -НОМЕР_4, перереєстрованого 10.05.2011, двиг. - НОМЕР_9, кузов -НОМЕР_3; транспортний засіб - «Mitsubishi Outlender», 2008 року випуску, двиг. - НОМЕР_2, кузов - НОМЕР_1, належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності в рівних частках, тобто по 1/2 частці. Що стосується нерухомого майна - садового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (загальною площею 167,9 кв.м.), який належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності, САС №156335 від 10.07.2008 року, виданого Дніпропетровською районною державною адміністрацією, то суд зазначає, що під час розгляду справи № 6/199/325/14 за поданням головного державного виконавця Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області в особі відділу примусового виконання рішень Соловей О.О. 16 грудня 2014 року було встановлено, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 27 червня 2014 року укладено договір про поділ спільного майна подружжя, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8, який стосується зазначеного нерухомого майна, що знайшло своє відображення у інформації реєстраційної служби відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпропетровського міського управління юстиції від 03 грудня 2014 року, яка не була з'ясована та врахована державним виконавцем при зверненні до суду з даним поданням.

Але погодитись з такими висновками суду не можна.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України, - питання, пов'язані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу.

Тобто, зі змісту цієї норми закону випливає, що питання про визначення частки майна боржника у майні в порядку ст. 379 ЦПК України повинно бути розглянуто саме в справі за якою прийнято рішення суду, яке звернуто до виконання.

Суд першої інстанції розглянув подання державного виконавця не в справі, за якою прийнято рішення суду.

Відповідно до положень ч.1 ст. 379 ЦПК України, - питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця.

Згідно з роз'ясненнями п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26.12.2003 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», - частка боржника у спільній сумісній власності з іншими особами визначається за поданням державного виконавця відповідно до положень законодавства, що регулює право власності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 СК України, а також ч. 1 ст. 369 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, які володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України та ст. 371 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Застосувавши вказані норми закону, суд першої інстанції не перевірив обставини, які мають суттєве значення для правильного вирішення спору, а саме: чи є спірне майно спільною сумісною власністю подружжя, чи не було домовленості між подружжям про визначення часток щодо цього майна.

Справа розглянута без участі сторін та без належного повідомлення їх, зокрема боржника та його дружини - заінтересованої особи у справі, яка є апелянтом у справі, про дату, час та місце розгляду судового спору, у зв'язку з чим не з'ясовані питання, які необхідно було з'ясувати за розглядом цієї справи, а саме: статус майна, наявність домовленості подружжя стосовно їх майна, частки якого суд визначив.

Таким чином, судова колегія вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, а саме: ст.ст. 74, 75, 76 ЦПК України, які призвели до неправильного вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, оскільки відсутні докази належного повідомлення заінтересованої особи у справі про дату, час і місце судового розгляду справи.

Розглядаючи спір, судова колегія встановила, що спірні правовідносини випливають з виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2013 року за позовом ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення збитків та моральної шкоди.

На виконанні відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області знаходиться виконавче провадження № 38845670 з примусового виконання виконавчого листа № 2-5220/11 виданого 05.07.2013 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 і ОСОБА_5 грошових коштів у розмірі 5 142 842 грн.

Судова колегія встановила, що згідно договору про визначення часток в справі спільної сумісної власності подружжя від 05 серпня 2014 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_13 і зареєстрованого в реєстрі за № 835, який надано стороною апелянта в судовому засіданні апеляційної інстанції, - сторони договору, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, видане 03 жовтня 1986 року відділом РАГСу Ленінського району м. Дніпропетровська, актовий запис № 1676, визначили розмір часток майна дружини та чоловіка на все набуте ними під час шлюбу нерухомого та рухомого майна у наступних частках: ОСОБА_2 - 90/100 частин майна; ОСОБА_3 - 10/100 частин майна.

Таким чином, наявна домовленість між подружжям щодо визначення часток в майні подружжя. Оскільки даний договір судом першої інстанції не оглядався, то і не надано правової оцінки вказаному доказу.

Судова колегія вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням порядку, встановленого для його вирішення, у зв'язку з тим, що суд неправильно застосував ст. 379 ЦПК України, яка передбачає порядок визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, відповідно до вимог СК та ЦК України встановленням належності спірного майна подружжю на праві спільної сумісної власності, що судом не було здійснено.

Відповідно до п.3 ст.312 ЦПК України, - розглянувши апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд: скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст.ст.303,304, п.1 ч.2 ст.307, п.3 ч.1 ст. 312, ч.1 ст.218 ЦПК України судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 січня 2015 року - скасувати, справу направити на новий розгляд до того ж суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає, оскільки вона не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя Л.А. Черненкова

Судді М.Ю. Петешенкова

З.М. Пономарь