Справа № 522/7585/14-ц
Рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

28 січня 2015 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого одноособово судді Донцова Д.Ю.,

при секретарі судового засідання Скибінській Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення боргу за договором банківського вкладу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою відповідно до якої просить стягнути з відповідача, Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», на свою користь проценти за договором банківського вкладу із щомісячною виплатою № SAMDN9622, у розмірі 2376,76 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначає, що 06.05.2010 між її чоловіком ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі голови правління Дубілета Олександра Валерійовича, було укладено договір банківського вкладу із щомісячною виплатою № SAMDN9622. За умовами цього договору банк прийняв від ОСОБА_2 15000,00 грн. на строк 12 місяців до 06.05.2011 року й зобов'язався виплатити йому вказану суму та процентну ставку по вкладу, що становила 20,5% річних на умовах та в порядку встановленому договором.

ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловік позивачки - ОСОБА_2 помер. Після його смерті все майно за законом перейшло у власність позивачки, в тому числі й даний банківський вклад. 04.05.2011 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. 17.05.2011 року позивачка отримала суму вкладу та проценти за період життя чоловіка в сумі 15 699,24 грн. Однак, як стверджує позивачка процентів, які повинні були нарахувати за подальшу дію договору з ІНФОРМАЦІЯ_2 до 06.05.2011 року виплачено їй не було. Також позивачка зазначає, що вона неодноразово зверталась до ПАТ КБ «ПриватБанк» з вимогою про повернення їй процентів, однак банк відмовив у виплаті процентів за вказаний період.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що 06.05.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі за текстом - Банк) та ОСОБА_2 укладено Договір банківського вкладу із щомісячною виплатою №SAMDN9622 (далі за текстом Договір), про що свідчить, наявна в матеріалах цивільної справи. копія Договору.

Зі змісту Договору вбачається, що Банк прийняв від ОСОБА_2 15000,00 грн. на строк 12 місяців до 06.05.2011 року, а також зобов'язався виплатити вкладнику вказану суму та процентну ставку по вкладу. що становила 20,5 % річних на умовах та в порядку встановленому договором.

Відповідно до наданого до суду позивачкою копії Свідоцтва про смерть, видане Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 31.07.2010 року, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер у віці 74 років, про що в Книзі реєстрації смертей 31.07.2010 року зроблено відповідний актовий запис за №3054.

Також судом встановлено, що 04.05.2011 року позивачка отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом №7-485, відповідно до якого спадщина отримана ОСОБА_1, після смерті ОСОБА_2, складається з грошових вкладів з усіма належними відсотками, індексаціями та компенсаціями, що знаходяться на зберіганні у відділенні №22 Південного ГРУ Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рахунку НОМЕР_2, що належали спадкодавцю на підставі довідки, виданої ПАТ КБ «Приватбанк» 18.02.2011 року за №30.1.0.0/2-20110202/1684.

В позовній заяві позивачка зазначає, що 17.05.2011 року вона отримала від ПАТ КБ «ПриватБанк» суму вкладу та проценти за період життя ОСОБА_2 в сумі 15699,24 грн. Однак, процентів які повинні були нарахувати за подальшу дію договору з ІНФОРМАЦІЯ_2 і до 06.05.2011 року позивачці виплачено не було.

Відповідно до приписів ст. 1216 та ст.1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Зобов'язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов'язаним з особою кредитора.

Згідно зі ст. 1219 ЦК України до складу спадщини не входять права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені ст. 608 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Тобто сторонами правовідносин за договором банківського вкладу є банк (боржник) і вкладник (кредитор). Оскільки зобов'язання банку виплачувати проценти на суму вкладу не пов'язане з особою вкладника, у зв'язку зі смертю вкладника (кредитора) таке зобов'язання не припиняється. До спадкоємців вкладника переходить право на вклад у банку та проценти, нараховані на суму вкладу до дня фактичного повернення коштів.

Таку ж правову позицію було висловлено Судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України при розгляді справи №6-67цс13.

Також необхідне зазначити, що після детального вивчення матеріалів справи судом встановлено, що згідно позовної заяви позивачка просить стягнути з відповідача проценти за договором банківського вкладу із щомісячною виплатою № SAMDN9622 у розмірі 2376,76 грн. (дві тисячі триста сімдесят шість гривень 76 копійок). Однак згідно розрахунку, який міститься в матеріалах справи заборгованість відповідача по сплаті процентів за договором банківського вкладу із щомісячною виплатою № SAMDN9622 становить суму у розмірі 2375,76 грн. (дві тисячі триста сімдесят п'ять гривень 76 копійок)

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача процентів за договором банківського вкладу із щомісячною виплатою № SAMDN9622, є такими, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства України, частково обґрунтовані, у зв'язку з чим майнові права позивача підлягають захисту шляхом часткового їх задоволення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Судом встановлено, що позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 243,60 грн. (квитанція №7036.657.1 від 29.04.2014 року.

Керуючись ст. ст. 526, 608, 610, 1216, 1218, 1219, 1058, 1060, 1061, ЦК України ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60, 88, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення боргу за договором банківського вкладу - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) проценти за договором банківського вкладу із щомісячною виплатою № SAMDN9622 у розмірі 2375,76 грн. (дві тисячі триста сімдесят п'ять гривень 76 копійок).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати, а сааме сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 61 копійка).

В задоволені іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя