АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц-/790/83/15 Головуючий І інстанції: Тарасенко Л.М.
Категорія: договірні Доповідач: Івах А.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Івах А.П.,

суддів - Пшенічної Л.В., Хорошевського О.М.,

при секретарі - Курносовій К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" на заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 липня 2014 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна", третя особа - ОСОБА_1 про визнання недійсним та розірвання договору поруки,-

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 липня 2014 року в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №РL-701/014/2008 від 06 серпня 2008 року у розмірі 251 520,94 грн. - відмовлено. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" про стягнення солідарно заборгованості з ОСОБА_1, ОСОБА_2 за кредитним договором №СL-701/458/2008 від 07 серпня 2008 року з усіма існуючими змінами, доповненнями та додатками до нього у розмірі 1 086 441,26 грн. - відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна", третя особа ОСОБА_1 про визнання недійсним та розірвання договору поруки №SR-701/458/2008 від 07 серпня 2008 року - відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ "ОТП Факторинг Україна", поданій в особі його представника ОСОБА_3, який діє на підставі довіреностей від 30 грудня 2013 року (а.с.152) та від 10 лютого 2014 року (а.с.173), порушується питання про зміну заочного рішення суду першої інстанції, скасування його в частині відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ "ОТП Факторинг Україна" та ухвалення нового рішення у цій частині, яким стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №СL-701/458/2008 від 07 серпня 2008 року в сумі 1086441 грн. 26 коп., з яких:

- заборгованість по тілу кредиту в сумі 21255,94 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 07 жовтня 2013 року (779,30 грн. за 100 доларів США) складає 169898 грн. 73 коп.;

- заборгованість по нарахованим та несплаченим відсоткам в сумі 9099,10 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 07 жовтня 2013 року (779, 30 грн. за 100 доларів США) складає 72729 грн. 11 коп.;

- пеня за несвоєчасне повернення суми кредиту в розмірі 843813 грн. 42 коп.;

Стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №СL-701/014/ 2008 від 06 серпня 2008 року в сумі 251520 грн. 94 коп., з яких:

- заборгованість по тілу кредиту - 22615 грн. 49 коп.;

- по нарахованим та несплаченим відсоткам в сумі 39681 грн. 97 коп.;

- пеня за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 189223 грн. 48 коп..

Вирішити питання щодо судового збору.

В іншій частині рішення просить залишити без змін.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник ТОВ "ОТП Факторинг Україна" посилається на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору, порушення норм матеріального і процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, мірами, що приймалися апеляційним судом, місце його перебування встановити не виявилося можливим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що були заявлені сторонами у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного:

Розглядом справи встановлено, що 06 серпня 2008 року між Закритим акціонерним товариством "ОТП Банк" відділення "Павлівське", правонаступником якого є ПАТ "ОТП Банк", правонаступником якого, в свою чергу, є Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна", та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №PL-701/014/2008, за умовами якого, відповідач отримав грошові кошти у розмірі 25 000,00 грн. строком повернення до 08 серпня 2011 року з використанням фіксованої процентної ставки у розмірі 2% за кожен календарний місяць користування кредитом.

Крім того, 07 серпня 2008 року між тими ж сторонами був укладений кредитний договір №CL-701/458/2008, за умовами якого Банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 22514,91 доларів США для цільового використання - купівлі автомобіля зі строком повернення грошових коштів 06 серпня 2015 року, за умовами внесення першочергового внеску у розмірі 15 % вартості автомобіля та з використанням фіксованої процентної ставки у розмірі 12,99% річних.

У забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1, узятих ним на себе за умовами вказаного Кредитного договору, 07 серпня 2008 року між ЗАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_2 було укладено договір поруки SR-701/458/2008, за умовами якого останній узяв на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання ОСОБА_1 його боргових зобов'язань перед Банком за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов'язань.

Порукою за вказаним договором забезпечувалися вимоги кредитора щодо сплати боржником кожного і всіх його боргових зобов'язань за кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено у кредитному договорі:

- повернення основної суми кредиту, наданого ОСОБА_1 не пізніше 06 серпня 2015 року: сума кредиту може складати 22514,49 доларів США;

- сплата відсотків за користування кредитом в розмірі, в терміни і в порядку, що передбачені в кредитному договорі; відсотки сплачуються щомісяця;

- сплата пені за прострочення повернення кредиту, прострочення сплати відсотків та штрафу за цільове використання кредиту - 1% від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання, за кожний день прострочки.

Поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники.

Відповідно до п. 3.4. договору поруки обов'язок поручителя виконати боргові зобов'язання виникає при отриманні від кредитора відповідної вимоги. Така вимога вважається отриманою поручителем, якщо кредитор надіслав її поштою за адресою, вказаною в цьому договорі. Для дійсності вимоги кредитор не зобов'язаний надавати поручителю підтвердження невиконання боргових зобов'язань боржником.

12 листопада 2010 року між позивачем (як покупцем) та Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" (як продавцем) було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно умов пункту 3.1 якого, продавець передав (переуступив) покупцю права на кредитний портфель, який включає в себе кредитні договори (перелік яких міститься у додатку 1 до цього договору) (а.с.98-99), а покупець прийняв такий кредитний портфель та зобов'язався сплатити на користь продавця винагороду (а.с. 18-24, а.с.91-97).

Згідно з вищевказаним договором ПАТ "ОТП Банк" відступило ТОВ "ОТП Факторинг України" прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором №CL-701/458/2008 від 07 серпня 2008 року, в зв'язку з чим до ТОВ "ОТП Факторинг Україна" перейшли всі права ПАТ "ОТП Банк" щодо права вимоги до Боржника за кредитним договором №CL-701/458/2008 від 07 серпня 2008 року на загальну суму основного боргу боржника та загальної суми процентів у валюті у розмірі - 22265,04 доларів США, із яких 1009 грн. 10 коп. - загальна сума процентів, нарахованих на суму заборгованості боржника за кредитним договором у валюті (а.с.99) як це вбачається із витягу додатку до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12 листопада 2010 року.

25 червня 2011 року між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України було укладено договір купівлі - продажу кредитного портфелю № б/н.

Згідно з вищевказаним договором Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором № CL-701/014/2008 від 06.08.2008 року.

Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" (надалі - Позивач) перейшли всі права Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" щодо права вимоги до Боржника за кредитним договором № CL-701/014/2008 від 06.08.2008 року на загальну суму заборгованості ОСОБА_1 у розмірі 37170 грн. 01 коп., із яких загальна сума боргу за кредитним договором - 23134 грн. 86 коп., 14037 грн. 15 коп. - загальна сума процентів нарахованих на суму заборгованості.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ТОВ "ОТП Факторинг Україна", суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредитів та їх часткового погашення (платіжні доручення, матеріальні ордери, розписки, чеки, та інше), надані розрахунки за кредитними договорами не відображають ставок та сум, які бралися за основу при розрахунках, періоду нарахування боргу з урахуванням погашених сум, якщо такі мали місце бути. Правильність розрахунків заборгованості суд позбавлений можливості перевірити, оскільки ці розрахунки містять відомості лише щодо наявності загальної суми заборгованості за кредитом, процентами, пені станом на 07 жовтня 2013 року.

Крім того, позивачем не надано доказів виконання ними пункту 4.3 договору купівлі - продажу кредитного портфелю, укладеного 12 листопада 2010 року між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" (як продавцем) і Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП факторинг України" (як покупцем), та вимог ч. 1 ст. 1082 ЦК України щодо належного повідомлення боржників/поручителів про укладення цього договору протягом 20 робочих днів з дати набрання чинності, тобто письмового повідомлення про відступлення права вимоги.

Відповідно до ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються та інформацію яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

При цьому суд прийняв до уваги, що позивачем надано лише графік платежів надано лише графік платежів (додаток №1) до додаткового договору №2 від 08 лютого 2010 року, ані графіку платежів до основного кредитного договору №СL-701/458/2008 від 07 серпня 2008 року, ані графіку платежів до додаткового договору №1 від 06 липня 2009 року та детального розрахунку заборгованості за кредитом, процентами та пенею позивачем не надано. Ухвалою від 06 лютого 2014 року судом витребувались докази, необхідні для з'ясування цих обставин справи, але позивачем ухвала суду не виконана і вимоги про надання графіків, доказів сплати кредиту та інших платежів та детального розрахунку заборгованості позивачем не надано.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував та встановив фактичні обставини справи, правильно визначився з юридичною оцінкою правовідносин, що виникли між сторонами, законом, що їх регулює, дійшов правильного висновку щодо недоведеності та необґрунтованості позовних вимог ТОВ ОТП "Факторинг Україна".

З висновком суду судова колегія погоджується у повному обсязі, оскільки наявні матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження розміру заборгованості за кредитними договорами, укладеними між ЗАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_1: за №СL-701/458/2008 від 07 серпня 2008 року; за №PL-701/014/2008 від 06 серпня 2008 року.

Наданий позивачем Витяг з додатку №1 до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12 листопада 2010 року (а.с.99) не містить даних про те, за який період нарахована сума заборгованості, за якою процентною ставкою, чи застосовані при цьому штрафні санкції, передбачені умовами кредитного договору №СL-701/458/2008 від 07 серпня 2008 року.

Аналогічний Витяг з додатку 1 до договору купівлі - продажу кредитного портфелю від 25 червня 2011 року (а.с.98) також не містить таких даних.

Розрахунки заборгованості ОСОБА_1 за кредитними договорами №СL-701/458/2008 від 07 серпня 2008 року станом на 07 жовтня 2013 року (а.с.11) та №PL-701/014/2008 від 06 серпня 2008 року станом на 07 жовтня 2013 року (а.с.12) не є належними та допустимими доказами на підтвердження позовних вимог ТОВ "ОТП Факторинг України".

За вимогами глави 5 "Докази" цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За вимогами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухваленні рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На виконання вимог вказаного цивільного-процесуального закону позивач не надав доказів.

Суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини щодо укладення 31 липня 2009 року, 08 лютого 2010 року між Банком і ОСОБА_1 додаткових договорів кредитного договору №СL-701/458/2008 від 07 серпня 2008 року (а.с.65-67), відповідно до умов якого на період з моменту його підписання для розрахунку процентів за користування кредитом до 07 грудня 2009 року буде використовуватись процентна ставка, розмір та вид якої визначено умовами кредитного договору (12,99% річних). На період з 06 липня 2009 року до 07 грудня 2009 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка в розмірі 11,63% річних. На період з 07 грудня 2009 року до повного погашення виконання боргових зобов'язань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка в розмірі 13,25% річних.

Додатковим договором №1 графік платежів викладено у новій редакції.

Зокрема передбачено, що проценти нараховуються у день сплати процентів на фактичну суму непогашених кредитних коштів і за фактичний час користування такими коштами, включаючи день видачі та виключаючи день повернення.

Повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів буде здійснюватись шляхом; плати позичальником ануїтентних платежів у розмірі, строки та з періодичністю, що визначені у рафіку платежів, який є невід'ємною частиною цього додаткового договору, вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або третіми особами своїх боргових зобов'язань та/чи інших умов кредитного договору, документів забезпечення та/чи будь-яких інших умов правочинів, як таких, що існують на момент укладання цього додаткового договору, так і таких, що можуть бути укладені між банком та позичальником чи між банком та третіми особами в майбутньому.

У випадку порушення позичальником будь-яких своїх зобов'язань фіксована процентна ставка чи фіксований відсоток підвищується на 4% річних, при цьому це не потребує укладання будь-якого додаткового договору до кредитного договору чи графіку платежів у новій редакції, а сторони погоджуються з таким підвищенням по відношенню до всієї неповернутої суми кредиту, при цьому, процентна ставка по кредиту підлягає підвищенню в перший банківський день місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено порушення умов договору.

Після підвищення процентної ставки та подальшого належного виконання позичальником своїх зобов'язань, фіксована процентна ставка чи фіксований відсоток зменшується на 4% річних.

Позичальник має право на дострокове погашення боргових зобов'язань в пільговий період, тобто в період надання банком пільг щодо погашення боргових зобов'язань, строк якого визначається в графіку платежів.

Відповідно до пункту 2.2 додаткового договору №1, сторони домовились провести реструктуризацію частини боргових зобов'язань з періодом погашення з 07 травня 2009 року по 09 червня 2009 року шляхом зміни порядку та строків погашення частини кредиту в розмірі 337,08 доларів США, надання позичальнику траншу в сумі 490,15 доларів США з метою погашення прострочених процентів.

На підставі додаткового договору №1, позичальник зобов'язався в строк до 06 липня 2009 року сплатити банку пеню в розмірі 200,00 грн. а також сторони дійшли згоди про те, що у випадку виникнення розбіжностей між положеннями кредитного договору №СL-701/458/2008 від 07 серпня 2008 року та цього додаткового договору, положення останнього підлягають пріоритетному застосуванню.

Установлення додатковою угодою до кредитного договору нових умов щодо збільшення розміру процентної ставки шляхом визначення конкретних (збільшених) процентних ставок, що застосовуються у зв'язку з порушенням позичальником кредитної дисципліни, за відсутності згоди поручителя на укладення такої угоди призводить до збільшення обсягу відповідальності поручителя.

У справі встановлено, що укладенням додаткових договорів до кредитного договору №СL-701/458/, були внесені зміни та доповнення до основного договору щодо графіку та порядку погашення коштів, підвищення процентної ставки.

Відповідно до частини першої ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Кредитним договором №СL-701/458/2008 були передбачені порядок та підстави збільшення процентної ставки за користування кредитом. З умовами кредиту погодився ОСОБА_2 при укладенні договору поруки.

Додатковими ж угодами до кредитного договору, укладеними без згоди поручителя, встановлено нові умови щодо змінення зобов'язань, забезпечених порукою, а це призвело до збільшення обсягу відповідальності ОСОБА_2.

Вказані обставини не дають підстав для покладення на останнього відповідальності за невиконання чи неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ТОВ "ОТП Факторинг Україна" суд вказані обставини прийняв до уваги.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 правильно відмовив, оскільки, з урахування конкретних обставин справи, підстави для визнання договору поруки недійсним та його розірвання відсутні.

За положеннями ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції, оцінивши належність, допустимість і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, правильно дійшов висновку щодо недоведеності обставин на які посилалися позивачі при зверненні до суду з позовами, виконавши вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом, ухвалив рішення таке, що відповідає вимогам ст. 213, 214 ЦПК України, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 215 ЦПК України привів мотиви, з яких вважав встановленою відсутність фактів, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, правильно застосував зазначені в рішенні нормативно-правові акти.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Інших підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції судова колегія не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" відхилити.

Заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -