Номер провадження: 22-ц/785/597/15
Головуючий у першій інстанції Єршова Л. С.
Доповідач Комаровська Н. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого - Комаровської Н.В.,

Суддів - Калараша А.А., Короткова В.Д.,

З участю секретаря - Железнова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання договору дарування недійсним за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 10.09.2014р.,-

в с т а н о в и л а:

20.09.2013р. ОСОБА_2,ОСОБА_4 та ОСОБА_4 звернулись з позовом до ОСОБА_5,ОСОБА_6 про визнання договору дарування недійсним.

В обґрунтування своїх вимог посилались на те,що на початку серпня 2013 року співвласник квартири АДРЕСА_2 - ОСОБА_6 усно повідомила, що вона подарувала свою частину своєму сину ОСОБА_5

13.09.2013 р. позивачі отримали лист від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 №442/02-24 від 05.09.2013 р., в якому містилась заява ОСОБА_5., в якій він повідомляє позивачів про намір продати належну йому (одну четверту) частину спірної квартири за 135 881 грн.

Вважаючи,що квартира АДРЕСА_2, належала позивачам та ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності,а ОСОБА_6 без згоди позивачів подарувала частину квартири свому сину,позивачі просили визнати договір дарування від 05.03.2012р. недійсним.

Представник відповідачів позов не визнав.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 10.09.2014р. в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просять про скасування рішення,мотивуючи тим,що суд неправильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,доводи апеляційної скарги,розглянувши матеріали справи,перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах апеляційної скарги та заявлених вимог,колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

При розгляді справи судом встановлено,що згідно свідоцтву про право власності на житло №0354 від 18 .02.1998 р., виданому на підставі розпорядження органу приватизації державного житлового фонду Приморського району м. Одеси №354 від 18.02.1998 року, квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4 на праві спільної власності в рівних частках.

В технічному паспорті від 11.08.2000 р. на квартиру АДРЕСА_2 зазначено, що власники володіють вказаною квартирою в рівних частках.

На копії свідоцтва про право власності на житло, зроблено відмітку нотаріуса, про те що 16.09.2000 р. згідно договору дарування, посвідченого 1-ю Одеської державною нотаріальною конторою за реєстром №3-2903, ОСОБА_5 подарував ОСОБА_3 ? частину зазначеної квартири (а.с.8).

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" від 19.06.1992 р. передача квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку).

Таким чином, матеріали справи свідчать про те,що ОСОБА_6,ОСОБА_2,ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в процесі приватизації була передана спірна квартира в спільну часткову власність.

Згідно ст. 12 Закону України "Про приватизацію державного житлового Фонду", власник приватизованого майна має право розпорядитися квартирою на свій власний розсуд: продати, подарувати, здати в оренду, обміняти, укладати інші угоди, не заборонені законом.

Відповідно до ст. 361 ЦК України,яка регулює право співвласника розпорядження своєю часткою в праві спільної часткової власності, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Суд дійшов правильного висновку про те,що ОСОБА_6 законно розпорядилась своєю часткою в спільній частковій власності,подарувавши її свому сину - ОСОБА_5При цьому згода інших співвласників на розпорядження своєю часткою в праві власності не потрібна.

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами) вимог,які встановлені частинами 1-3,5 та 6 статті 206 ЦК України.

Вирішуючи спір,суд правильно застосував норми матеріального права,зазначивши,що при укладенні договору дарування між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 були дотримані вимоги закону,позивачі не довели порушення будь-яких норм законодавства при укладенні договору дарування від 05.03.2012р.,тому і підстав для визнання цього договору недійсним немає.

Судова колегія вважає,що суд повно дослідив обставини справи,правильно застосував норми матеріального права,не допустив порушень процесуального законодавства,тому підстав для скасування рішення немає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду,тому вона не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1.п.1,308 ЦПК України,колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилити,рішення Приморського районного суду м.Одеси від 10.09.2014р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Н.В.Комаровська

Судді: А.А.Калараш

В.Д.Коротков