АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа: № 641/9340/13-ц Головуючий 1-ї інстанції: Колодяжна І.М.
Провадження: № 22-ц/790/455/15 Доповідач: Піддубний Р.М.
Категорія: "земельні правовідносини"
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: судді Піддубного Р.М.,

суддів: Тичкової О.Ю., Бровченка І.О.,

за участю секретаря: Новокщонової І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2014 року по справі за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_2, про відшкодування збитків, -

встановила:

У травні 2013 року Харківська міська рада звернулась до суду з указаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04 грудня 2009 року ОСОБА_1 та неповнолітній ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належить нежитлова будівля літ. "Б-1" загальною площею 100,3 кв.м по АДРЕСА_1.

12 жовтня 2012 року уповноваженими посадовими особами управління земельних відносин Харківської міської ради було складено акт, відповідно до якого земельна ділянка по АДРЕСА_1 загальною площею 0,0184 га використовується відповідачами для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. "Б-1".

Відповідно до інформації Управління Держкомзему у м. Харкові від 11 липня 2012 року правовстановлюючі документи про право власності або право користування вищевказаною земельною ділянкою в управлінні не обліковуються.

Рішенням Харківської міської ради № 640 від 17 жовтня 2012 року затверджено акт № 278 від 17 жовтня 2012 року про визначення збитків в сумі 14 586 грн. 80 коп., які нанесені міській раді ОСОБА_1 та ОСОБА_3 використанням вищевказаної земельною ділянки без оформлення документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

Посилаючись на вказані обставини, Харківська міська рада просила стягнути з ОСОБА_1 14 586 грн. 80 коп. на відшкодування завданих внаслідок використання земельної ділянки без правовстановлюючого документів збитків за період з 16 червня по 01 жовтня 2012 року

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник Харківської міської ради, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким заявлений Харківською міською радою позов задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем неправильно визначено розмір збитків, оскільки розмір земельної ділянки, яка використовується відповідачами становить 0,012 га., а не 0,0184 га, як зазначено у позові Харківської міської ради.

Проте повністю погодитись з такими висновками не можна з наступних підстав.

Судовим розглядом установлено, що на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04 грудня 2009 року ОСОБА_1 та неповнолітній ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належить нежитлова будівля літ. "Б-1" загальною площею 100,3 кв.м по АДРЕСА_1. Рішення про державну реєстрацію права власності прийнято у встановленому законом порядку 15 червня 2012 року.

Частинами 1 та 2 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до п. "д" ст. 156 ЗК України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Згідно з п. 3 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 р. N 284 (далі - Порядок), відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

Рішенням Харківської міської ради № 130/09 від 24 червня 2009 року затверджено Порядок визначення та відшкодування Харківській міській раді збитків, заподіяних внаслідок невикористання земельних ділянок, самовільного зайняття та використання земельних ділянок з порушенням законодавства про плату за землю.

Відповідно до п. 1 вказаного Порядку збитки - витрати, нанесені власнику земельної ділянки стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які власник земельної ділянки (сторона) одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання умов здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно зі ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідної сільської, селищної, міської, районної, обласної ради, Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні (ст. 123 ЗК України).

Встановлено та не заперечується сторонами, що 16 серпня 2012 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 звертався до Харківської міської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, але відповідного рішення органом місцевого самоврядування прийнято не було.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Пунктами 14.1.72., 14.1.73 ст. 14 Податкового кодексу України встановлено, що земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди;

Власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. При переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно. (п. 287.1, 287.6. ст. 287 ПК України).

Отже з моменту реєстрації права власності на нерухоме майно - нежитлову будівлю літ. "Б-1" площею 100,3 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, у ОСОБА_1 виникло зобов'язання щодо сплати земельного податку.

Як убачається із матеріалів справи, постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року задоволено позов ОСОБА_1, скасовано податкове повідомлення - рішення Основянської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області № від 30 квітня 2013 року.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року задоволено позов ОСОБА_1, скасовано податкове повідомлення - рішення Основянської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області № 5601-15 від 26 червня 2014 року.

Вказаними судовими рішеннями встановлено, що податковим органом неправомірно здійснено розрахунок розміру земельного податку на підставі акту про визначення збитків № 278 від 17 жовтня 2012 року із розрахунку площі земельної ділянки 0,0184 га., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. При цьому податковим органом не враховано, що відповідно до витягу про державну реєстрацію прав № 34505371 від 15 червня 2012 року загальна площа земельної ділянки, на якій розташована нежитлова будівля літ. "Б-1" за вищевказаною адресою становить 100,3 кв.м., а використання ОСОБА_1 земельної ділянки у розмірі, більшому, ніж знаходиться під нерухомим майном, що належить їй на праві власності, не доведено.

Відповідно до загальних підстав відповідальності за завдану майнову шкоду, для покладення на відповідача відповідальності за заподіяння збитків, необхідна наявність чотирьох умов: наявності шкоди; протиправності дій заподіювача шкоди; причинного зв'язку між протиправною поведінкою і шкодою та вини у заподіянні шкоди.

Оскільки 16 серпня 2012 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 звертався до Харківської міської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, але з незалежних від заявника причин відповідного рішення органом місцевого самоврядування прийнято не було та враховуючи недоведеність факту використання відповідачами земельної ділянки площею 0,0184 га, тобто у розмірі, більшому, ніж знаходиться під нерухомим майном, що належить їм на праві власності, колегія суддів дійшла висновку про відсутність передбачених законом підстав для стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів на відшкодування збитків.

За таких обставин апеляційна скарга Харківської міської ради підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції - скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову з інших підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2014 року скасувати, ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Харківської міської ради відмовити з інших підстав.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді