Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2015 р. Суворовський районний суд міста Одеси

у складі:

головуючого судді Пепеляшкова О.С.

при секретарі Лапчинській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі в залі суду № 18 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, відсотків за користування грошима, інфляційних нарахувань,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1, який вказав, що 17.05.2014р. він позичив відповідачу гроші в сумі 10 000 дол.США на строк до 01.07.2014р. Оскільки відповідач на вимогу позивача повернув 26.04.2014р. лише частину боргу в сумі 4 000 дол.США, а решту зобов'язався повернути до 01.10.2014р., чого не здійснив, позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь суму основного боргу в розмірі 90 840 грн., інфляційні нарахування у розмірі 2 180,16 грн., а також понесені судові витрати.

В судовому засіданні позивач та його представник вимоги позову підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач до суду не з'явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно, причини неявки не повідомив.

На підставі викладеного суд вважає можливим розглянути справу у відсутність ОСОБА_2, позивач не заперечував проти заочного розгляду справи.

Вислухавши пояснення позивача та його представника дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з копії розписки ОСОБА_2 взяв у позивача в борг гроші в сумі 10 000 дол.США та зобов'язався повернути цю суму до 01.07.2014р. (а.с. 6).

Згідно наданого для дослідження оригіналу розписки від 26.07.2014р. відповідач частково повернув борг та залишився винним суму 6 000 дол.США, яку зобов'язався повернути в строк до 01.10.2014р. (а.с. 7).

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідносини, згідно яких одна сторона зобов'язана здійснити на користь іншої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, тощо) або утриматись від певної дії.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (займодавець) передає іншій стороні (заємщику) у власність (у оперативне управління) гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути кредитору таку ж суму грошей або рівну кількість речей того ж роду і якості.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей - ч.2 ст. 1047 ЦК України.

За ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 615 частиною 2 ЦК України, одностороння відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається якщо інше не встановлене договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо в зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином суд дійшов до висновку про наявність договірних відносин позики між позивачем як позикодавцем та відповідачем як позичальником, відповідно до яких відповідач отримав від позивача 6 000 дол.США та зобов'язався повернути суму до 01.03.2012р., проте гроші не повернув.

На підставі викладеного суд дійшов до висновку про те, що у позивача згідно умов укладеного договору позики внаслідок невиконання обов'язку відповідачем повернути позичену грошову суму виникло відповідне право вимоги та позов підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача суми боргу в національній валюті відповідно до положень ст. 192 ЦК України за офіційним курсом НБУ на день подачі позову (1 171,6147 грн. за 100 дол.США) в сумі 120 676,31 грн.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом - ч.2 ст.625 ЦК України.

Згідно розрахунку, наданого позивачем, заборгованість за договором позики за курсом НБУ становить 90 840 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань, в період з 01.10.2014 року до 22.11.2014 року, всього 53 дні, у сумі і 686,14 грн., 3% річних за користування коштами в розмірі 90 840 грн. становлять 1 082,61 грн., втрати від інфляції в період з 01.10.2014 року до 31.10.2014 року становлять 2 180,16 грн. (а.с. 4).

В силу ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 957,89 грн.

Керуючись статями 10, 11, 60, 61, 88, 212-215, 218, 224-226, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості з урахуванням інфляційних втрат в розмірі 93 020,16 грн., три відсотки річних в сумі 1 082,61 грн., понесені судові витрати в сумі 957,89 грн., а всього стягнути 96 746,8 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом десяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м.Одеси.

Суддя