Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/292/15 Головуючий у 1-й інстанції Лисенко Л.І.
Суддя-доповідач Панкеєв О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Кухаря С.В., Панкеєва О.В.,

при секретарі Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 листопада 2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання.

В обґрунтування позову зазначивши, що на праві спільної приватної власності йому та ОСОБА_4 належала квартира АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 року його дружина ОСОБА_4 померла.

14 лютого 2011 року між ними - ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений нотаріально посвідчений договір довічного утримання, згідно до якого відповідач зобов'язалася надавати їм допомогу, утримувати їх, а сама отримала право власності на квартиру з моменту укладення договору. 16.02.2011 року були внесені доповнення до договору довічного утримання (догляду), згідно до яких відповідачка повинна була забезпечувати їх продуктами харчування, медикаментами на суму 1000 гривень, та у разі смерті сплатити вартість ритуальних послуг.

Відповідач не виконує свої зобов'язання, не надає йому допомогу, з серпня 2012 року він та його дружина ОСОБА_4 обслуговували себе самостійно, відповідач також не сплачувала витрати на поховання його дружини, т.я. він надав ОСОБА_3 12000 гривень для організації поховання та поминального обіду.

Після смерті ОСОБА_4 відповідач до нього не з'являється, догляд здійснює ОСОБА_5, яка на теперішній час проживає разом із ним.

У зв'язку з вищезазначеним позивач просив суд розірвати договір довічного утримання, укладений 14.02.2011 року між ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за № 79, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6

Розірвати договір про внесення змін та доповнень №1 до Договору довічного утримання від 16.02.2011 року укладений між ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 88.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 листопада 2014 року позов задоволено частково.

Розірвано договір довічного утримання, укладений 14.02.2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за № 79, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6

Додатковим рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2014 року розірвано договір про внесення змін та доповнень №1 до Договору довічного утримання від 16.02.2011 року укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 88, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6

На вказане рішення суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову про розірвання договору довічного утримання укладеного між ОСОБА_4 і ОСОБА_3 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимого задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання одна сторона (відчужував) передає другій стороні набувачеві у власність квартиру, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням довічно.

В судовому засіданні встановлено, що14 лютого 2011 року між ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений нотаріально посвідчений договір довічного утримання, згідно до якого відповідач зобов'язалася надавати їм допомогу, утримувати їх, а сама отримала право власності на квартиру з моменту укладення договору. (а.с.12) 16.02.2011 року були внесені нотаріально посвідчені доповнення до договору довічного утримання (догляду), згідно до яких відповідачка повинна була забезпечувати їх продуктами харчування, медикаментами на суму 1000 гривень, та у разі смерті сплатити вартість ритуальних послуг. (а.с.14)

З лютого 2011 року по день смерті ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 року відповідачка виконувала свої обов'язки по договору довічного утримання, забезпечувала ОСОБА_4 спеціальними продуктами харчування, ліками, поховала її.

На підтвердження виконання договору ОСОБА_3 надала копії квитанцій ПП "Вайла" на суму 12165 гривень, затрачений на організацію поховання (а.с. ).

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7- лікар -онколог, підтвердила, що вона майже кожні 10 днів оглядала хвору ОСОБА_4, хвора була доглянута, в квартирі та постільна білизна були завжди чисті, вона виписувала дорогі ліки, які купувалися відповідачкою для хворої. Даний свідок є сторонньою людиною, яка не зацікавлена у вирішенні даної справи, тому підстав для сумніву в її показах у суду немає.

Суд першої інстанції критично віднісся до показання свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9 проте, що ОСОБА_4, та ОСОБА_2 не отримували допомогу оскільки вони в квартирі позивача не бували, обставини знають поверхнево, а свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11 є родичами відповідачки.

Доводи представника позивача про те, що 12000 гривень ОСОБА_2 передав ОСОБА_3 на поховання у судовому засіданні не підтверджені належними та допустимими доказами.

Оскільки відповідачка визнає, що після смерті бабусі в квартиру до ОСОБА_2 переїхала проживати її мати, ОСОБА_5, яка і здійснює догляд за ОСОБА_2 то позов у цій частині задовольнив.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужував набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.

Статтею 755 ЦК України встановлено, що договір довічного утримання (догляду) припиняється зі смертю відчужувача.

Встановивши обставини справи, суди дійшли обґрунтованого висновку, що договір довічного утримання припинився зі смертю відчужувача, а ст. 755 ЦК України не передбачено можливість розірвання договору за позовом особи, яка не є стороною договору, з врахуванням того, що відчужувач за життя вимоги про розірвання договору не пред'явила.

З огляду на вимоги ст. 755, 756 ЦК України доводи апелянта проте, що він є спадкоємцем після дружини , а тому суд безпідставно не розірвав договір ОСОБА_4 з ОСОБА_3 не приймаються колегією судів.

Доводи апеляційної скарги про неналежну оцінку судом доказів, наявність підстав для задоволення позову спростовуються наведеними матеріалами справи і вимогами закону.

Судом повно і всебічно з'ясовані обставини справи,що мають для неї значення, висновки відповідають цим обставинам і набутим доказам,характер правовідносин між сторонами визначений правильно, норми матеріального і процесуального права не порушені,застосовані вірно, постановлено законне і обґрунтоване рішення.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції , колегія судів не вбачає підстав для скасування правильного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 303,307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 листопада 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді