У Х В А Л А

Іменем України

18 березня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області

у складі : головуючого - судді Мацунича М.В.

суддів : Куштана Б.П., Панька В.Ф.

з участю секретаря : Дашковської С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 26 січня 2015 року про забезпечення позову по справі за позовною заявою ОСОБА_2 в інтересах якого на підставі довіреності діє представник ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 26 січня 2015 року заяву представника позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову, задоволено.

ОСОБА_1 подав на ухвалу суду першої інстанції апеляційну скаргу в якій ставить, питання про скасування даної ухвали та постановлення нової ухвали про відмову в задоволенні заяви щодо вжиття заходів забезпечення позову. Оскільки, вважає ухвалу суду такою, що постановлена з порушенням норм процесуального законодавства.

У судове засідання апеляційної інстанції, сторони не з'явились, але повідомлялись належним чином про час та місце судового розгляду. А звідси, виходячи з вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України та зважуючи на приписи ст. 303-1 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглядати скаргу в їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши й дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що дана скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 394472,50 грн. Одночасно позивач подав заяву до суду про забезпечення позову в якій просить накласти арешт на належне ОСОБА_1 майно в межах заявленої позивачем вимоги. Вказує на те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ст. 151 ЦПК України, суд за заявою сторони має право вжити заходи до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму, порядок звернення до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити, чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України одним із заходів до забезпечення позову є накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п. 4, абзацу 3 п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, а також суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а і інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне майно ОСОБА_1 в межах заявленої суми позову 394472,50 грн., оскільки такий спосіб забезпечення позову передбачений законом, є співмірними заявленим позовним вимогам, вказана вище сума боргу є предметом спору і його невжиття дійсно може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував процесуальний закон та дотримався процедури розгляду справи, що у відповідності до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення ухвали суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст.ст. 228, 229, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1, відхилити.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 26 січня 2015 року про забезпечення позову, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий : ___________________ Судді : ___________________

___________________