Дата документу 26.01.2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Васильцова О.В.,

при секретарі - Назаренко І.М.,

за участю:

прокурора - Чеканової Т.І.,

позивачки - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника третьої особи - Гнедишової Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

До Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона уклала шлюб з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_4.

06 червня 2007 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано.

З моменту розірвання шлюбу по теперішній час відповідач жодного разу не бачився зі своїм сином, самоусунувся від виховання дитини, не відвідує його у школі, не цікавиться його успіхами у навчанні, не надає матеріальну допомогу.

Згідно до довідки з місця навчання ОСОБА_4 його батько протягом 9 років навчання дитини школу не відвідував вихованням та навчанням сина не цікавився.

Відповідач ухиляється від виховання свого сина матеріальної допомоги не надає, не бачиться з дитиною на протязі 6 років, навіть не телефонує до дитини на дні народження та інші свята, тому мати ОСОБА_1 самотужки виховує та утримує неповнолітнього сина.

Через ухилення від сплати аліментів на утримання ОСОБА_4 відповідач був двічі засуджений за ст. 164 КК України Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області, вперше 01 жовтня 2009 року, вдруге 15 лютого 2011 року, однак продовжує ухилятись від сплати аліментів про що свідчить розрахунок заборгованості ВДВС, згідно до якого сума боргу становить 7237 (сім тисяч двісті тридцять сім) гривень 60 копійок.

Враховуючи вищевикладене, позивачка вважає, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до сина ОСОБА_4 обумовлено його інтересам.

Позивачка у судовому засіданні просила задовольнити її позов у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні визнав позов.

Прокурор у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову

Представник третьої особи у судове засідання не з'явилась, проте від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності (а.с.32).

Суд, вивчивши матеріали справи, письмові докази, заслухавши думку прокурора, сторін, третьої особи, вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Відповідно до п.2 ч.1 164 СК України мати або батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона або він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як. складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

07 серпня 1999 року позивачка ОСОБА_1 уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_2, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Мелітопольського міськвиконкому Запорізької області, актовий запис №533, що підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_2 (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_4, який є сином позивачки та відповідача, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_3 (а.с.10).

06 червня 2007 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджуються свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_4 (а.с.12).

Неодноразово Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області ОСОБА_2 був засуджений за ч.1 ст. 164 КК України, згідно якої передбачена відповідальність за злісне ухилення від сплати установлених судовим рішенням аліментів на утримання дітей (а.с.17-18).

Заборгованість відповідача по аліментам станом на 01 листопада 2014 року складає 7237 (сім тисяч двісті тридцять сім) гривень 60 копійок, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам (а.с.20).

Факт невиконання батьком свої батьківських обов'язку підтверджується довідкою №339 від 21 листопада 2014 року, виданою КЗ Мелітопольською загальноосвітня санаторною школою-інтернат І-ІІІ ступенів Запорізької обласної ради, характеристиками, виданими головою квартального комітету №51 Мелітопольської міськради народних депутатів від 24 листопада 2014 року, згідно яких дитина ОСОБА_4 проживає з матір'ю та виховується нею, мати активно приймає учать у житті сина, протягом дев'яти років навчання сина батько школу не відвідував (а.с.13,14,15).

22 січня 2015 року рішенням №5/22 виконавчого комітету Мелітопольської міської ради було затверджено висновок щодо можливості позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 (а.с.33).

Відповідно до вищевказаного висновку, відповідач по справі свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню і матеріальному утриманню свого сина, не турбується про його фізичний, розумовий, духовний розвиток, не піклується про його стан здоров'я, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування - виконавчий комітет Мелітопольської міської ради Запорізької області вважає, що на сьогоднішній день є підстави для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, по відношенню до неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Враховуючи вищевикладене, та те, що відповідач визнав позов у судовому засіданні, суд вважає, що слід задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та позбавити його батьківських прав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 57, 59, 88, 107, 208, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - задовольнити у повному обсязі.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_5 виданий Мелітопольським МВ УМВС України в Запорізькій області 25 листопада 1999 року, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, батьківських прав по відношенню до неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження НОМЕР_3 від 19 січня 2000 року, актовий запис №41 від 19 січня 2000 року, видане відділом РАЦС по місту Мелітополю та Мелітопольському району).

Рішення може бути оскаржене, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

СУДДЯ: О.В. Васильцов