Справа № 367/2209/14-ц Головуючий у І інстанції Пархоменко О.В.
Провадження № 22-ц/780/423/15 Доповідач у 2 інстанції Олійник
Категорія 29 29.01.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

29 січня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді Олійника В.І.,

суддів: Сліпченка О.І., Іванової І.В.,

при секретарі Петленко І.О.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Ірпіньського міського суду Київської області від 17 листопада 2014 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Затишок" про захист права шляхом припинення дії, що порушує право та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 про захист права шляхом припинення дії, що порушує право та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що 25 травня 2013 року відповідачкою ОСОБА_2 (власником квартири АДРЕСА_1) без її згоди, (власника квартири НОМЕР_1 цього ж будинку) та без згоди інших власників квартир у будинку АДРЕСА_1 було встановлене додаткове інженерне обладнання - зовнішній блок кондиціонера на несучій стіні будинку на відстані 0.6 м від лоджії її квартири НОМЕР_1, на позначці 1,35 м від рівня підлоги лоджії та зроблений прохідний отвір під трасу магістралі під монолітним поясом - для комунікацій до нього - на відстані 0,15 м від лоджії її квартири.

Того ж дня 25 травня 2013 року вона звернулася до голови правління Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Затишок" з проханням забезпечити захист її права власності та права користування своєю квартирою для проживання у належних санітарно-епідемічних та протипожежних умовах та демонтувати встановлений відповідачкою зовнішній блок кондиціонера та комунікацій до нього.

28 травня 2013 року на засіданні правління ОСББ "Затишок" було вирішено, що власник квартири НОМЕР_2 (відповідачкою ОСОБА_2) повинна протягом 3-х днів демонтувати кондиціонер, який встановлений без дозволу та з порушенням п.10.2.5 Статуту ОСББ , а рішенням загальних зборів ОСББ "Затишок" від 07 липня 2013 року визнано дії відповідача такими, що істотно порушують її права.

Позивачка вказувала, що незважаючи на ці висновки, відповідачка не здійснила жодних дій щодо демонтажу кондиціонера та комунікацій до нього, а тому для захисту свого порушеного права у липні 2013 року вона звернулася до начальника Ірпінського міжрайонного управління Головного управління Державної санітарно-епідеміологічної служби у Київській області із заявою про проведення дослідження рівня шуму від кондиціонера суміжної квартири в житловому приміщенні її квартири НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 у зв'язку з погіршенням умов проживання її сім'ї в нічний час, оскільки шум від кондиціонера не дозволяє їй та членам її сім'ї повноцінно відпочивати в спальні, підвищує нервову напругу і роздратовує. 11 липня 2013 року фахівцями Ірпінського міжрайонного управління Головного управління Державної санітарно-епідеміологічної служби у Київській області за участю фахівців Ірпінського міжрайонного відділу лабораторних досліджень ДУ "Київський ОЛЦ ДСЕСУ" за її заявою було здійснено перевірку дотримання ст.24 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення" та санітарних норм СН №3077-84 "Санитарные нормы допустимого шума в помещениях жилых и общественных зданий и на территории жилой застройки" від 03 серпня 1984 року та складено Протокол виміру №11/179 проведення досліджень шумового навантаження та інфразвуку від 19 серпня 2013 року, відповідно до якого еквівалентний рівень звуку в житловій кімнаті її квартири перевищує допустимий рівень для нічного часу на 12,3 дБА, максимальний рівень звуку перевищує допустимий рівень нічного часу на 0,9 дБА згідно СН № 3077-84 "Санитарные нормы допустимого шума в помещениях жилых и общественных зданий и на территории жилой застройки".

Заначала, що фактично право на тишу передбачено Законом України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення", у статті 4 якого закріплене право на безпечні для здоров'я побут, відпочинок і навколишнє середовище; параметри факторів середовища життєдіяльності (включаючи шум, вібрацію), що впливають на здоров'я людини, повинні перебувати в межах санітарних норм. Також 05 грудня 2013 року вона звернулася до виконавчого комітету Ірпінської міської ради про порушення будівельних норм щодо встановлення додаткового інженерного обладнання відповідачкою ОСОБА_2, за результатами перевірки було встановлено, що вимоги до інженерних систем і обладнання житлових будинків, які регламентуються положеннями ДБН В.3.2-2-2009 "Житлові будинки, Реконструкція та капітальний ремонт" порушені, а саме порушені п.12.3.3, 12.3.4.

Крім того, у грудні 2013 року з метою захисту життя та здоров'я її родини, а також захисту свого майна внаслідок можливого виникнення пожежі, в результаті встановлення додаткового інженерного обладнання відповідачкою ОСОБА_2, вона звернулася із заявою до Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Київській області з проханням здійснити контроль за додержанням вимог пожежної безпеки до встановленого інженерного обладнання; за результатами перевірки за її заявою щодо встановлення додаткового інженерного обладнання, не визначеного проектом було встановлено, що відповідачкою ОСОБА_2 встановлено зовнішній блок кондиціонера на відстані 0,6 м від лоджії її квартири, на якій розміщені витки рослини та горючі матеріали, чим порушено вимогу п. 5.3.17 НАПБ А.01.001-2004. Відповідно до п.5.3.17 Правил пожежної безпеки, затверджених Наказом № 126 від 19 жовтня 2004 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 4 листопада 2004 року за №1410/10009 "Про затвердження Правил пожежної безпеки в Україні", зовнішній простір та стіни будинків навколо кондиціонерів мають бути розчищені від гілок дерев, витких рослин та інших предметів і конструкцій із горючих матеріалів у радіусі не менше 1,5 м.

Позивач вказувала, що відповідачка своїми діями обмежила її в здійсненні її права власності на квартиру, а саме у зв'язку з монтажем додаткового інженерного обладнання відповідачка обмежила її в праві експлуатувати приміщення її квартири належним чином, а саме лоджію та житлову кімнату, яка є суміжною з лоджією. Таким чином, діями відповідачки ОСОБА_2 з виконання монтажу додаткового інженерного обладнання, не визначеного проектом, а саме зовнішнього блоку кондиціонеру і мережі комунікацій до нього та використання встановленого кондиціонеру, порушена функціональність, а також експлуатаційні характеристики її лоджії, створені несприятливі фактори середовища життєдіяльності (гаряче повітря від блоку кондиціонера, шум, вібрація) для відпочинку та перебування членів її родини на лоджії та в одній з житлових кімнат її квартири; із зовнішнього блоку кондиціонера може статися витік робочої рідини, що так само небезпечно шкідливо для здоров'я членів її сім'ї, як і вплив несприятливих факторів середовища життєдіяльності. Своїми діями з виконання монтажу додаткового інженерного обладнання, не визначеного проектом, відповідачка ОСОБА_2 створила умови для виникнення пожежі і знищення її майна, створила загрозу її життю та здоров'ю, а також життю та здоров'ю членів її родини.

Позивач також зазначала, що своїми діями відповідачка завдала їй моральної шкоди, оскільки шум від кондиціонера перевищував максимально допустимий рівень шуму, і це завдавало їй та членам її сім'ї значних фізичних страждань, що полягало у порушенні сну, недосипанні, частому головному болю у всіх членів сім'ї, запамороченнях, постійній фізичній втомі, зниженні працездатності. Також цим завдано їй та членам її сім'ї значних душевних страждань, що полягали у постійному нервовому напруженні, роздратованості, стресі, емоційній виснаженості, таких фізичних та душевних страждань вона та члени її родини зазнавали протягом тривалого часу. Крім того, відповідачка не бажала вирішити це питання мирним шляхом, а також беручи до уваги той факт, що навіть після рішення Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Затишок" відповідачка не демонтувала кондиціонер, у зв'язку з чим вона вимушена була витрачати багато часу, сил та енергії додатково на збір документів від компетентних органів про те, що розміщення кондиціонера суперечить санітарно-епідеміологічним та протипожежним вимогам, а також будівельним нормам, що також було виснажливим та спричиняло додаткові хвилювання. Розмір моральної шкоди позивачка визначила у розмірі 10 000 гривень.

У зв'язку з викладеними обставинами позивачка просила захистити її права власника на користування своєю квартирою для її проживання та її родини у належних санітарно-епідемічних умовах та із забезпеченням протипожежної безпеки припиненням дій відповідачки ОСОБА_2, що порушують право шляхом демонтажу відповідачкою встановленого на несучій стіні будинку АДРЕСА_1 додаткового інженерного обладнання - зовнішнього блоку кондиціонеру та комунікації до нього; відшкодувати моральну шкоду, заподіяну їй та членам її сім'ї шляхом стягнення з відповідачки ОСОБА_2 на її (ОСОБА_1) користь коштів у розмірі 10000 гривень і стягнути з відповідачки на її користь понесені судові витрати у розмірі 343 грн. 60 коп.

Рішенням Ірпіньського міського суду Київської області від 17 листопада 2014 року позовні вимоги задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_2 демонтувати встановлене на несучій стіні будинку АДРЕСА_1 додаткове інженерне обладнання - зовнішній блок кондиціонеру та комунікації до нього і вирішено питання щодо судових витрат в сумі 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення і ухвалення нового, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення в частині відмови позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди і в цій частині ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 необхідно задовольнити, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно відхилити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка є власником квартири АДРЕСА_2, а відповідачка ОСОБА_2 є власником квартири НОМЕР_2 в цьому ж будинку.

У травні 2013 року відповідачкою ОСОБА_2 на несучій стіні будинку АДРЕСА_1 встановлено додаткове інженерне обладнання - зовнішній блок кондиціонеру та комунікації до нього.

Частково задовольняючи позовні вимоги. суд першої інстанції виходив з того, що встановленням відповідачкою на несучій стіні будинку АДРЕСА_1 додаткового інженерного обладнання - зовнішнього блоку кондиціонеру та комунікації до нього у житловій кімнаті позивачки (у квартирі НОМЕР_1 у цьому ж будинку) порушується допустимий рівень звуку, а доводи відповідачки про те, що в даний час нею перенесений блок кондиціонера в інше місце, не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому не були взяті до уваги судом першої інстанції.

Проте, колегія суддів з таким висновком не може погодитися.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами по справі, відповідачкою ОСОБА_2 у квітні 2014 року було здійснено демонтаж кондиціонера та встановлено його в іншому місці, зокрема, на фасадній стороні її балкону.

Судом першої інстанції також не було взято до уваги, що в ході розгляду цивільної справи позивачкою не було надано жодного письмового доказу на підтвердження того, що розташування ОСОБА_2 кондиціонеру у квітні 2014 року порушує її права. Всі представлені позивачкою письмові документи, як докази на підтвердження обставин, викладених в позовній заяві та долучені до матеріалів справи датовані 2013-тим роком та стосуються кондиціонера, який був встановлений ОСОБА_2 у травні 2013 році, а на момент розгляду справи він був демонтований, що також підтверджено сторонами по справі.

Відповідно до вимог ч.2, 5 ст.319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства і не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Нормами ст.41 Конституції України, ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположним свобод, ст.293 ЦК України передбачено право особи на повагу до житла і до приватного життя, на безпечне для життя і здоров'я довкілля.

Діяльність фізичної та юридичної особи, яка порушує ці права особи, є не законною і може бути припинена за рішенням суду.

Що стосується вимог позивачки про стягнення з відповідачки моральної шкоди, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, відмовивши в задоволенні зазначеної частини позовних вимог, оскільки, в судовому засіданні не знайшли свого беззаперечного підтвердження доводи позивачки про те, що діями відповідача їй завдано моральної шкоди та звернення позивачки до лікувальних установ пов'язано саме з діями відповідачки, і крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 як на підставу свої вимог щодо відшкодування моральної шкоди, посилається на аналогічні доводи, що були предметом розгляду в суді першої інстанції і яким була надана відповідна правова оцінка.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки позивачка не підтвердила належними та допустимими доказами відповідно до вимог ст.60 ЦПК України факт порушення її прав та законних інтересів зі сторони відповідачки, тому з цих підстав у задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 314, 316 України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Ірпіньського міського суду Київської області від 17 листопада 2014 року скасувати і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.

Рішення апеляційного суду Київської області набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Олійник В.І.

Судді: Сліпченко О.І.

Іванова І.В.