РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі

головуючої судді: Шевченко І.М.

при секретарі : Фришко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Металит» про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Металит», в якому просив визнати протиправним та незаконним його звільнення з посади слюсаря-ремонтника 5 розряду, що було проведено на підставі наказу генерального директора ПрАТ «Металит» Данильчука Г.О. № МЛ6 від 06.11.2014 року; скасувати вищезазначений наказ; поновити його на посаді слюсаря-ремонтника 5 розряду у вказаному підприємстві; стягнути з відповідача на його користь заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду.

Позов обґрунтовує тим, що 02.01.2013 року наказом № 2к його було прийнято на посаду слюсар-ремонтник 5 розряду в ливарний цех в порядку переведення з ПАТ «Червона Зірка» до ПрАТ «Металит». 07.11.2014 року відповідач по справі, згідно оспорюваного наказу, керуючись п.4 ст. 40 Кодексу законів про працю України, звільнив його з вищевказаної посади за прогули без поважних причин.

Вважає дане звільнення незаконним та посилається на те, що з наказом про звільнення він був ознайомлений лише 10.11.2014 року, хоча звільнений 07.11.2014 року, що є порушенням статті 47, 149 КЗпП України та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. Крім того, причини звільнення, що вказані в наказі про звільнення, не відповідають дійсним обставинам справи. Позивач вказує, що режим робочого часу на підприємстві визначено колективним договором між адміністрацією та трудовим колективом на період 2013-2016 року та правилами внутрішнього трудового розпорядку працівників підприємства, відповідно до якого сторони узгодили, що підприємство працює в режимі п»ятиденного робочого тижня з двома вихідними днями та тривалістю робочої зміни - 8 годин, вихідні дні - субота і неділя.

Згідно графіку 5-ти денного робочого тижня підприємства на 2014 рік, затвердженого генеральним директором Данильчуком Г.О. лише 26.05.2014 року, визначено вихідні, святкові дні та режим роботи підприємства.

Відповідно до наказу № 87 від 25.12.2013 року «Про графік робочого часу ПрАТ «Металит» на 2014 рік» був запроваджений та затверджений графік роботи з підсумковим обліком робочого часу на 2014 рік для служби ремонту обладнання. З графіком роботи служби ремонту обладнання на кожен місяць він повинен був ознайомлюватись в попередньому місяці. Згідно графіку роботи служби ремонту обладнання на жовтень 2014 року він відпрацював 23 дні. З 27 жовтня по 31 жовтня 2014 року, згідно графіка, він працював у третю зміну і відпрацювавши 31 жовтня 2014 року свою зміну він не був ознайомлений з графіком роботи на листопад 2014 року. Відповідно до графіку 5-ти денного робочого тижня підприємства на 2014 рік 01 листопада 2014 року було вихідним днем.

Відповідно до умов колективного договору графіки змінності передбачають регулярні вихідні дні для кожного працівника, постійний склад бригад, а перехід з однієї зміни до іншої здійснюється після відпочинку не менше подвійної тривалості зміни.

Відпрацювавши з 27 по 31 жовтня 2014 року в третю зміну 01 листопада 2014 року він у будь-якому випадку повинен був бути вихідним, оскільки згідно графіку роботи служби ремонту обладнання на листопад 2014 року, який він отримав лише 04.11.2014 року, 01.11.2014 року він повинен був працювати у першу зміну, тобто мав би відбутись перехід з однієї зміни на іншу.

Вийшовши на роботу 04.11.2014 року його було повідомлено, що складено акт 01.11.2014 року, яким зафіксовано його відсутність на робочому місці, оскільки згідно графіку роботи служби ремонту обладнання на листопад 2014 року він мав би 01.11.2014 року вийти на роботу.

З даним актом його ознайомлено не було, що також є грубим порушенням чинного законодавства. Він надав пояснення. В яких зазначив, що не з»явився на робоче місце так як мав вихідний і він не знав, що 01.11.2014 року мав би працювати, тому що не був ознайомлений вчасно із графіком роботи служби ремонту обладнання на вказаний місяць.

Посилаючись на вказані обставини, норми діючого законодавства, зазначає, що вказане звільнення відбулось без законних підстав, йому не нарахована середньомісячна заробітна плата, порушено його права, гарантовані Конституцією України, що також привело і до моральних страждань, так як через незаконні дії відповідача він втратив душевний спокій, постійно перебуває у роздратованому стані, не має засобів для забезпечення належного рівня життя, що вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральну шкоду оцінює в сумі 2 000 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, уточнивши позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 08.11.2014 року на день розгляду справи, просить задовольнити позов та стягнути з відповідача на його користь середній заробіток в сумі 14 258, 70 грн., задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та покласти судові витрати на відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, наддала суду заперечення та посилаючись на викладені в них обставини, просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 02.01.2013 року наказом № 2к позивача ОСОБА_1 було прийнято на посаду слюсар-ремонтник 5 розряду в ливарний цех в порядку переведення з ПАТ «Червона Зірка» до ПрАТ «Металит».

07 листопада 2014 року наказом генерального директора ПрАТ «Металит» Данильчука Г.О. № МЛ6 ОСОБА_1, слюсаря-ремонтника служби ремонту обладнання звільнено на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України за прогули без поважних причин згідно розпорядження № 65ка від 06.11.2014 року. З даним наказом позивач був ознайомлений особисто 10 листопада 2014 року.

Відповідно до п.4 ст. 40 КЗпП України трудовий договір укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності може бути розірвано власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу без поважних причин.

Режим робочого часу на приватному акціонерному підприємстві «Металит» визначено колективним договором між адміністрацією та трудовим колективом на період 2013-2016 року та правилами внутрішнього трудового розпорядку працівників підприємства,

Згідно з положеннями п.4.2 колективного договору ПрАТ Металит» на 2013 - 2016 роки визначено, що на безперервних виробництвах, де режим робочого часу не може бути організований за графіком п'яти- або шестиденного тижня, застосовуються графіки змінності, які забезпечують безперервну роботу персоналу змінами рівної тривалості. Графіки змінності передбачають регулярні вихідні для кожного працівника, постійний склад бригад, а перехід з однієї зміни до іншої здійснюється після відпочинку не менше подвійної тривалості зміни. Вказані графіки затверджуються генеральним директором ПрАТ за погодженням з профспілковою організацією.

Пункт 4.4 колективного договору закріплює домовленість сторін про те, що зміна чи запровадження нового режиму роботи на підприємстві, в окремих підрозділах, для категорії чи окремих працівників допускається, як виняток, після погодження цих питань з профкомом.

Правилами внутрішнього трудового розпорядку працівників ПрАТ «Металит», зокрема п.3.2 визначено, що з урахуванням обставин, які змінюються впродовж року, відділом організації праці щорічно розробляються, погоджуються з профспілковим комітетом та затверджуються головою правління графік використання робочого часу, в якому визначається помісячно фонд робочого часу, час початку роботи і час обідньої перерви для усіх структурних підрозділів.

Пунктом 3.3 цих Правил передбачено, що для окремих працівників встановлюються інші графіки роботи з урахуванням специфіки робочого місця.

На виконання вимог цих локальних правових актів були розроблені: графік 5-денного робочого тижня ПрАТ «Металит» на 2014 рік та графік підсумованого обліку робочого часу служби ремонту обладнання на 2014 рік. Обидва графіки погоджені головою профкому та затверджені генеральним директором і введені в дію за наказом від 25.12.2013 року № 87, зокрема п.2 наказу зазначено, що з метою раціональної організації праці, виробництва та проведення планово-попереджувальних робіт запровадити та затвердити графіки робіт з підсумованим обліком робочого часу на 2014 рік для стрижньової дільниці та служби ремонту обладнання. З графіком підсумованого обліку робочого часу ознайомлені всі працівники, які працюють в такому режимі.

При цьому, судом встановлено, що графік 5-ти денного робочого тижня підприємства на 2014 рік, затверджений генеральним директором Данильчуком Г.О. лише 26.05.2014 року.

Застосування режиму роботи за підсумованим обліком робочого часу служби ремонту обладнання почалось з квітня 2014 року, тобто, через три місяці після його затвердження та запровадження.

Судом встановлено, що позивач був ознайомлений з місячним графіком на квітень 2014 р. без зауважень. Весь травень по 2 червня 2014 року включно ОСОБА_1 перебував у відпустці. 6 та 7 червня відпрацював за графіком роботи служби ремонту обладнання (7 червня - субота), а 12 червня 2014 року, тобто більш ніж через 2 місяці після запровадження режиму роботи служби ремонту обладнання за підсумованим обліком робочого часу позивач висловив свою незгоду працювати в такому режимі, у зв'язку з чим був попереджений про те, що у разі відмови від роботи в такому режимі він буде звільнений з роботи за п.6 ст.36 КЗпП України. Позивач залишився працювати і без заперечень працював по 31 жовтня 2014 року включно. Робоча зміна 31 жовтня 2014 року у ОСОБА_1 закінчилась в 7 годин ранку. Після зміни майстер служби ремонту обладнання ОСОБА_4 не ознайомив позивача з графіком роботи на листопад 2014 року, оскільки графік ще не був затверджений керівником, але попередив про те, що ОСОБА_1 має вийти на роботу 01.11.2014 року.

01.11.2014 р., в робочий день за графіком підсумованого обліку робочого часу, ОСОБА_1 на роботу не вийшов, оскільки вважав цей день (субота) для себе вихідним днем, а вийшов лише 04.11.2014 року в свою першу зміну і в цей же день був ознайомлений з графіком роботи на листопад 2014 року, поставивши дату 04.10.2014 року.

Вказані обставини підтверджені поясненнями в судовому засіданні свідка ОСОБА_4 та позивача, який пояснив, що ним допущена помилка щодо дати і правильною необхідно вважати дату 04.11.2014 року.

З актом, складеним 01.11.2014 року про відсутність працівника на робочому місці, начальником зміни ОСОБА_5 в присутності формувальників ОСОБА_6 і ОСОБА_7 позивач ознайомлений не був, в своїх поясненнях, наданих 05.11.2014 року ОСОБА_1 зазначив, що не з»явився на робоче місце так як мав вихідний і він не знав, що 01.11.2014 року мав би працювати, тому що не був ознайомлений вчасно із графіком роботи служби ремонту обладнання на листопад місяць.

Враховуючи викладене, вимоги п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (із змінами), суд приходить до висновку, що причини невиходу позивача на роботу, а відтак, звільнення не можуть вважатись судом прогулом, а звільнення законним,а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 255 КЗпП України позивач має бути поновлений на попередній посаді із виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Середня заробітна плата позивача розраховується наступним чином, згідно наданих довідок ПрАТ «Металит» від 05.02.2015 року, за один відпрацьований день заробітна плата складає 158,43 грн., відповідно до затвердженого графіку 5-ти денного робочого тижня ПрАТ «Металит» на 2014 рік в листопаді 20 робочих днів - позивачем відпрацьовано 3 дні = 17 днів х 158,43 = 2 693,31 грн.; в грудні 2014 року - 23 робочих дні х 158,43 = 3 643,89 грн.; в січні 2015 року - 19 робочих днів х 158,43 = 3 010,17 грн., в лютому 2015 року 21 робочий день х 158,43 = 3 327,03 грн., в березні 2015 року - 21 робочий день, станом на 16.03.2015 року позивач мав би відпрацювати 10 робочих днів х 158,43 = 1 584,30 грн., а всього 14 258,70 грн.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків та вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Визначаючи позивачу розмір моральної шкоди, суд враховує, що позивач тривалий час переживав через незаконні дії позивача, не має засобів для забезпечення належного рівня існування для своєї сім»ї, що вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, а тому визначає розмір моральної шкоди у сумі 1 000 грн.

Частиною 3 статті 88 ЦПК України передбачено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому стягненню на користь держави з відповідача підлягають судові витрати в сумі 243,60 грн. щодо позовних вимог немайнового характеру та в такій же сумі щодо позовних вимог майнового характеру.

На підставі викладеного і ст. ст. 40, 255, 237-1 Кодексу Законів про працю України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Металит» про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ генерального директора приватного акціонерного товариства «Металит» Данильчука Г.О. № МЛ6 від 06.11.2014 року про звільнення ОСОБА_1 з посади слюсаря-ремонтника 5 розряду та поновити ОСОБА_1 на посаді слюсаря-ремонтника 5 розряду в ПрАТ «Металит».

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Металит» () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 14 258,70 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Металит» () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) в рахунок відшкодування моральної шкоди 1 000 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Металит» () на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн.

Рішення в частині стягнення заробітної плати в межах місячного платежу в сумі 2 587,72 грн. підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда Шевченко