Справа №592/4136/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Фоменко І. М.
Номер провадження 22-ц/788/1233/15 Суддя-доповідач - Хвостик С. Г.
УХВАЛА

18 червня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Левченко Т. А. , Собини О. І.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу ОСОБА_3

на ухвалу судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 травня 2015 року про відмову у відкритті провадження

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до відділу Державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 травня 2015 року відмовлено у відкритті провадження у даній справі за цивільним позовом ОСОБА_3 до відділу Державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції про відшкодування шкоди та роз'яснено позивачу її право звернутися до суду з адміністративним позовом в порядку адміністративного судочинства для вирішення вказаного питання.

Зазначену ухвалу судді позивач ОСОБА_3 оскаржила в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі вона, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу судді скасувати і направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі та її розгляду в порядку цивільного судочинства.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що суд неправомірно відмовив позивачці у відкритті провадження у даній справі, позбавивши її, таким чином, можливості скористатись правом на звернення до суду для захисту та поновлення її порушених прав, гарантованих Конституцією України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_3 про задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у даній справі в порядку цивільного судочинства, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява ОСОБА_3 має розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо:

1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин;

2) інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Як передбачено ст.56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Положеннями ч.2 ст.87 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що збитки, завдані державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час проведення виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому законом.

Також у ч.3 ст.11 Закону України «Про державну виконавчу службу» йдеться про те, що шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Виходячи зі змісту п.1 ч.1 ст.3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Приписам наведеної норми кореспондують положення частини другої ст.21 КАС, згідно з якими вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Аналіз припису наведених норм права дає підстави для висновку про те, що адміністративними судами можуть розглядатися вимоги про відшкодування шкоди лише за наявності таких умов: вимоги мають стосуватись шкоди, завданої лише суб'єктом владних повноважень; такі вимоги мають бути поєднанні з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Вказаний висновок щодо застосовування норм права викладений у постанові Верховного Суду України від 18 червня 2013 року у справі № 21-204а13, який відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень та має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Крім того, як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.28 постанови «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6, при розгляді позовів фізичних чи юридичних осіб про відшкодування завданої шкоди рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження суди повинні виходити з положень статті 56 Конституції України, статті 11 Закону «Про державну виконавчу службу», частини другої статті 87 Закону про виконавче провадження, а також з положень статей 1173, 1174 ЦК і враховувати, що в таких справах відповідачами є держава в особі відповідних органів державної виконавчої служби, що мають статус юридичної особи, в яких працюють державні виконавці, та відповідних територіальних органів Державної казначейської служби України.

Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв'язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини.

Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби.

Таким чином, колегія суддів вважає, що помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що дана справа стосовно заявленого ОСОБА_3 позову має розглядатись в порядку адміністративного судочинства, так як пред'явлені позивачем до відділу Державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції вимоги не стосуються захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин, а в позові ставиться питання про відшкодування матеріальної та моральної шкоди на підставі цивільно-правової відповідальності і без поєднання з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

За таких обставин, коли суд першої інстанції постановив ухвалу з порушенням порядку, встановленого для вирішення питання про відкриття провадження у даній справі, колегія суддів вважає за необхідне скасувати оскаржену ухвалу і передати вирішення вказаного питання про відкриття провадження у даній справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 312 ч.1 п.3, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 травня 2015 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до відділу Державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції про відшкодування шкоди скасувати і передати питання щодо відкриття провадження у даній справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді -