АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
№22-ц/796/4974/2015 Головуючий у 1-й інстанції: Скрипка О.І. Доповідач: Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - Українець Л.Д.

суддів - Крижанівської Г.В.,

- Шебуєвої В.А.,

при секретарі - Троц В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року в справі за скаргою ОСОБА_2 на постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд із скаргою на постанову про відкриття виконавчого провадження від 23.10.2014 року.

В мотивування вимог посилався на те, що державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Торбинська О.М. на підставі виконавчого листа № 2-4972/2012 року від 07.10.2013 року винесла постанову про відкриття виконавчого провадження, посилаючись на заяву стягувача КП «Дирекція з управління та експлуатації житлового фонду Деснянської районної в м. Києві ради» від 22.10.2014 року, хоча відповідно до п.2 ч.1 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» строк пред»явлення даного виконавчого документу до виконання прострочено два рази, а саме: коли минув рік з дати набрання чинності 06.12.2012 року; коли минув рік з дати видачі виконавчого документу 07.10.2013 року. Крім того, відкриття зазначено виконавчого провадження є порушенням його прав, гарантованих ст.61 Конституції України, оскільки на підставі вищевказаного виконавчого листа відкрито виконавче провадження Відділом державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві № 40765613.

Враховуючи наведене, просив суд скасувати постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Торбинської О.М. про відкриття виконавчого провадження від 23.10.2014 року.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_2

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову про повернення скарги на повторний судовий розгляд або ухвалити інше справедливе рішення.

Зазначає, що судом не взято до уваги те, що заява про примусове виконання подана з пропущенням строків, передбачених п.2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, у державного виконавця були відсутні підстави для відкриття виконавчого провадження, оскільки на момент його відкриття суму боргу за рішенням суду, що виконувалось, ним сплачено.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції підставно виходив з її недоведеності та необґрунтованості з огляду на таке.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Судом встановлено, що 07.10.2013 року видано виконавчий лист №2-4972/2012 на виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 12.10.2012 року про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8. солідарно на користь КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Деснянської районної у м. Києві ради» заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 1761,04 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 214,60 грн. (а.с.31-32).

Згідно даного виконавчого листа строк його пред'явлення до виконання до 07.12.2013 року.

Постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві від 19.11.2013 року відкрито виконавче провадження №40765613.

03.10.2014 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві Петрунь В.С. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-4972/2012 р., виданого 07.10.2013 року Деснянським районним судом м. Києва та зазначений виконавчий лист направлено за належністю для виконання до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, оскільки встановлено місце роботи боржника у Дніпровському районі м. Києва (а.с.26,27).

Отже, виконавчий лист перебував на виконанні у Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві та направлений до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві для продовження виконання за встановленим місцем роботи ОСОБА_2

23.10.2014 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Торбинською О.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-4972/2012 р., виданого 07.10.2013 року Деснянським районним судом м.Києва, про стягнення заборгованості в сумі 1975 грн. 64 коп. з ОСОБА_2 на користь КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Деснянської районної в м.Києві ради» (а.с.25).

Згідно даної постанови, документ вступив у законну силу 06.12.2012 року, заява про примусове виконання подана 22.10.2014 року.

За таких обставин безпідставним є посилання ОСОБА_2 на те, що виконавчий лист було пред'явлено стягувачем до виконання лише 22.10.2014 року, тобто, з порушенням встановленого законом строку.

Крім того, згідно п.2 ч.1 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 23 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Як встановлено вище, виконавчий лист № 2-4972/2012 був пред'явлений до виконання у Відділ державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві в межах встановленого законом річного строку, й постановою від 19.11.2013 року відкрито виконавче провадження, оскільки постановою від 03.10.2014 року Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві закінчено виконавче провадження та зазначений виконавчий лист направлено за належністю для виконання до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, тому строк пред'явлення до виконання вказаного виконавчого листа станом на час розгляду скарги вважається перерваним.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення. Державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду про необґрунтованість вимог скарги та відсутність підстав для її задоволення, оскільки державний виконавець в Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Торбинська О.М. відкрила виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-4972/2012 у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», в межах наданих їй повноважень та відповідно до покладених на неї обов'язків.

Судом вірно не взято до уваги посилання ОСОБА_2 на те, що відсутні підстави для відкриття виконавчого провадження, оскільки заборгованість за виконуваним рішенням суду ним сплачено добровільно в повному обсязі з огляду на те, що з заявою про закінчення виконавчого провадження в зв'язку зі сплатою заявник звернувся до державного виконавця лише 10.12.2014 року, тобто після винесення оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.10.2014 року (а.с.4).

У свою чергу, в разі надання державному виконавцю доказів погашення боргу в повному обсязі, останній в силу п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» зобов'язаний буде винести постанову про закінчення виконавчого провадження.

Також судом обґрунтовано зауважено, що посилання заявника про те, що відбувається подвійне стягнення є безпідставним, оскільки виконавче провадження Відділом державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві відкрито в порядку виконання за територіальністю після направлення з Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві. Доказів того, що у Відділі державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві триває виконавче провадження з виконання даного виконавчого листа заявником суду не надано.

ОСОБА_2 не позбавлений можливості надати виконавцю всі квитанції про погашення боргу, за рішенням суду що виконується, в добровільному порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Оскільки ухвалу постановлено з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її скасування.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і на суть постановленої ухвали не впливають.

Керуючись ст.ст. 303, 304,307,312-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий:

Судді: