АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 646/8950/13-ц Головуючий І інстанції - Прошутя І.Д.
Провадження: 22-ц/790/2223/15 Головуючий ІІ інстанції - Бездітко В.М.
Категорія: договірні
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Бездітка В.М.,

суддів - Сащенка І.С., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря - Сашко Я.С.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про стягнення заборгованості, -

встановила:

У вересні 2013 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що між нею та ТОВ «Український промисловий банк» було укладено

договір банківського вкладу № 1002/430001 від 20.10.2008р., за яким вона передала, а банк прийняв грошові кошти в сумі 13152,12 дол. США строком на 122 дні - з 20.10.2008 р. по 18.02.2009 року та договір банківського вкладу № 1002/430001 від 16.05.2008р., за яким вона передала, а банк прийняв грошові кошти в сумі 2239,95 дол. США строком на 390 дні - з 16.05.2008 р. по 09.06.2009 року

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України і Національного банку України від 07.10.2009 p. № 1133 ТОВ «Український промисловий банк» відчужує зобов'язання за вкладами фізичних осіб та активів ПАТ «Родовід Банк».

27.11.2009 року між ОСОБА_1 та ПАТ «РодовідБанк» було укладено договір № ДРД.055.ОЩЛОЯЛ03-3389/11-2009 про строковий банківський вклад «Ощадний», відповідно до якого банк приймає від вкладника грошову суму в розмірі 15392,07 дол. США строком на 3 місяці та зобов'язується повернути вкладникові суму вкладу 27.02.2010 року. За повний строк зберігання суми вкладу, банк нараховує та виплачує вкладнику 10,5 процента річних від суми вкладу.

Вказувала, що в порушення зазначених вище умов договору, ПАТ «Родовід Банк» не виконав взяті на себе зобов'язання, та не розрахувався з нею у встановленому порядку. Банк належним чином не виконує рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова (справа № 2-405/11)за її позовом до АТ «Родовід Банк» про відшкодування матеріальних збитків за неповернення депозитів, у зв'язку з чим утворилася заборгованість по договору банківського вкладу № 1002/430001 від 20.10.2008р. та договору банківського вкладу № 1002/430001 від 16.05.2008р. станом на 27.11.2009 року в сумі 1012,09 дол. США, заборгованість по договору № ДРД.055.ОЩЛОЯЛ03-3389/11-2009 про строковий банківський вклад «Ощадний» від 27.11.2009 р. в сумі 928,62 дол. США, загальна сума заборгованості станом на 18.09.2013р. склала 1940,71 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 18.09.2013 р. (7,993 грн. за 1 дол. США) складає 15512,10 грн.

Просила стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по договору в сумі 15512 грн.

Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ПАТ «Родовід Банк» на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за договором № ДРД.055.ОЩЛОЯЛ03-3389/11-2009 про строковий банківський вклад «Ощадний» 15512 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 163,35 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ «Родовід Банк» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права. В обґрунтування скарги зазначено, що суд першої інстанції не встановив чи отримала позивач остаточні розрахунки за процентами від ТОВ «Український промисловий банк» згідно з договорами № 1002/430001 від 20.10.2008р. та № 1002/430001 від 16.05.2008р. у сумі 1012,09 дол. США, які були укладені між позивачкою та ТОВ «Український промисловий банк», чи було таке зобов'язання покладене на відповідача згідно договору строкового банківського вкладу «Ощадний» №ДРД.055.ОЩЛОЯЛ03-3389/11-2009 від 27.11.2009 року. судом першої інстанції було застосовано до правовідносин сторін норми матеріального що не підлягали застосуванню, а саме договірна норма п.п. 2.2. договору № ДРД.055.ОЩЛОЯЛ03-3389/11-2009 від 27.11.2009 року, якою передбачено виплату 10,5% річних суми вкладу, вказаної у п. 1.1. договору, а саме норму договору, якою встановлено проценти строкового вкладу, що є помилковим судженням, оскільки строк вкладу сплинув 27.02.2010 р. та позивач не звернулась до банку за поверненням вкладу в зазначені в договорі строки, а тому договір продовжив дію на умовах вкладу на вимогу, а також не застосовано норми ст. 1058 ЦК України, які регулюють механізм виплати відсотків за банківськими вкладами (строковими, та вкладами на вимогу).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до норм ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

По справі встановлено, що 20 жовтня 2008 р. між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 було укладено договір банківського вкладу № 1002/430001, за яким ТОВ «Український промисловий банк» прийняв, а ОСОБА_1 передала грошові кошти в сумі 13152,12 дол. США строком на 122 дні - з 20.10.2008 р. по 18.02.2009 року, на умовах передбачених договором.

16 травня 2008 р. між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 було укладено договір банківського вкладу № 1002/430001, за яким ТОВ «Український промисловий банк» прийняв, а ОСОБА_1 передала грошові кошти в сумі 2239,95 дол. США строком на 390 дні - з 16.05.2008 р. по 09.06.2009 року, на умовах передбачених договором.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України і Національного банку України від 07.10.2009 p. № 1133 ТОВ «Український промисловий банк» відчужує зобов'язання за вкладами фізичних осіб та активів ПАТ «Родовід Банк».

27.11.2009 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Родовід Банк» було укладено договір № ДРД.055.ОЩЛОЯЛ03-3389/11-2009 про строковий банківський вклад «Ощадний», відповідно до якого банк приймає від вкладника грошову суму в розмірі 15392,07 дол. США строком на 3 місяці та зобов'язується повернути вкладникові суму вкладу 27.02.2010 року. За повний строк зберігання суми вкладу, банк нараховує та виплачує вкладнику 10,5 процента річних від суми вкладу.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконав умови договору та прийшов до висновку про стягнення на користь позивача заборгованості в сумі 15512 грн.

Колегія суддів не погоджується з висновками рішення суду, в частині стягнення суми заборгованості

за договорами банківського вкладу № 1002/430001 від 20.10.2008р., № 1002/430001 від 16.05.2008р. в сумі 1012,09 дол. США та в частині стягнення суми заборгованості за договором № ДРД.055.ОЩЛОЯЛ03-3389/11-2009 про строковий банківський вклад «Ощадний» від 27.11.2009 р. в сумі 928,62 дол. США, оскільки такі висновки суду не підтверджені належними доказами.

Відповідно до ч.1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Згідно ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно ч. 3 ст. 1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 ЦК України), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Відповідно до ч. 1 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Частиною 5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції не встановив чи отримала позивач остаточні розрахунки за процентами від ТОВ «Український промисловий банк» згідно з договорами № 1002/430001 від 20.10.2008р. та № 1002/430001 від 16.05.2008р. у сумі 1012,09 дол. США, які були укладені між позивачкою та ТОВ «Український промисловий банк», чи було таке зобов'язання покладене на відповідача згідно договору строкового банківського вкладу «Ощадний» №ДРД.055.ОЩЛОЯЛ03-3389/11-2009 від 27.11.2009 року.

Крім того, договір строкового банківського вкладу «Ощадний» РД.055.ОЩЛОЯЛ03-3389/11-2009 від 27.11.2009 року не містить зобов'язань щодо виплати будь-яких процентів за договорами №1002/430001 від 16 травня 2008 року та 002/430001 від 20 жовтня 2008 року в сумі 1012,09 дол. США, які були укладені між позивачем та ТОВ «Український промисловий банк».

Відповідно до виписок з балансових рахунків та розрахунків нарахування процентів - немає заборгованості за процентами у розмірі 1012,09 дол. США, які б перейшли від ТОВ «Укрпромбанк» до АТ «Родовід банк» /а.с. 84-116/.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.11.2009 року між позивачем і відповідачем був укладений Договір про строковий банківський вклад «Ощадний» №ДРД.055.ОЩЛОЯЛ03-3389/11-2009.

Згідно п.п. 1.1. цього договору банк приймає від вкладника на строковий депозитний рахунок №263005055.840.003389 грошову суму у розмірі 15392,07 дол. США строком на 3 місяці та зобов'язується повернути вкладникові суму вкладу 27.02.2010 року і проценти на умовах та порядку, встановлених цим договором.

Пунктом 2.2. договору встановлено, що за повний строк зберігання суми вкладу, яка вказана в п.п. 1.1 цього договору, банк нараховує та виплачує вкладнику 10,5 % річних від суми вкладу.

Згідно п.п. 1.3. договору, у разі, якщо вкладник не витребує вклад з закінченням строку, встановленого п. 1.1. договору, цей договір вважатиметься продовженим на умовах банківського вкладу на вимогу, які діятимуть в банку на той час, та такий вклад переноситься на рахунок з обліку вкладів на вимогу, якщо інше не буде встановлено чинним законодавством України, включаючи нормативно-правові акти Нацбанку України.

У ч. 4 п.п. 2.3. зазначено, що у разі не витребування вкладником вкладу з закінченням строку, встановленого п.п. 1.1. цього договору, банк нараховує та виплачує вкладнику проценти в розмірі, встановленому банком в такий період часу для банківських вкладів на вимогу, починаючи з 28.02.2010 року до дня, який передує поверненню вкладу вкладникові або списанню з рахунку з інших підстав.

До дня закінчення строку банківського вкладу, а саме до 27.02.2010 року, позивач не звернулась з вимогою до відповідача про повернення депозитних коштів та виплату процентів, в зв'язку з чим вклад був перенесений на рахунок з обліку вкладів на вимогу з нарахуванням процентів, розмір яких був встановлений згідно розміру ставок банківських вкладів, які діяли у відповідний період часу для банківських вкладів на вимогу. Розмір річної процентної ставки за Договором №ДРД.055.ОЩЛОЯЛОЗ-3389/11-2009 від 27.11.2009 року згідно п.п. 1.3. після закінчення строкового вкладу дорівнює 1% річних.

Наведений позивачем розрахунок заборгованості у позовній заяві з урахуванням процентної ставки розмірі 10,5% замість 1% в період з 28.02.2010 року - дати, коли банківський вклад був переведений на інший рахунок - рахунок, що обліковує банківські вклади на вимогу по дату подання позовної заяви, є помилковим та не відповідає дійсності, що спростовується розрахунком нарахування процентів з :дотриманням умов договору №ДРД.055.ОШЛОЯЛ03-3389/11-2009 від 27.11.2009 року /а.с. 178-180/.

Як вбачається з банківських виписок по договору Д.055.ОЩЛОЯЛ03-3389/11-2009 від 27.11.2009 року, після спливу строку строкового вкладу, а саме: з 28.02.2010 року, кошти позивача залишилися у користуванні банку.

Відповідно до тарифів, які діяли в період часу для банківських вкладів на вимогу AT «Родовідбанк», відсоткова ставка складала 1% і складає такий відсоток на дату подання апеляційної скарги, відповідно до якої сума заборгованості за процентами до банківському вкладу на вимогу станом на 02 лютого 2015 року становить 74,44 дол. США, а не 928,62 дол. США.

А тому, заборгованість по договору № ДРД.055.ОЩЛОЯЛ03-3389/11-2009 про строковий банківський вклад «Ощадний» від 27.11.2009 р. станом на 18.09.2013р. склала 74,44 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 18.09.2013 р. (7,993 грн. за 1 дол. США) складає 594,99 грн.

Таким чином, судом першої інстанції було застосовано до правовідносин сторін норми матеріального що не підлягали застосуванню, а саме договірна норма п.п. 2.2. договору № ДРД.055.ОЩЛОЯЛ03-3389/11-2009 від 27.11.2009 року, якою передбачено виплату 10,5% річних суми вкладу, вказаної у п. 1.1. договору, а саме норму договору, якою встановлено проценти строкового вкладу, що є помилковим судженням, оскільки строк вкладу сплинув 27.02.2010 р. та позивач не звернулась до банку за поверненням вкладу в зазначені в договорі строки, а тому договір продовжив дію на умовах вкладу на вимогу, а також не застосовано норми ст. 1058 ЦК України, які регулюють механізм виплати відсотків за банківськими вкладами (строковими, та вкладами на вимогу).

Крім того, позивачка у позовній заяві зазначила, що у 2011 році було ухвалено рішення Червонозаводським районним судом м. Харкова по справі № 2-405/11 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Родовід Банк» про відшкодування матеріальних збитків за неповернення депозитів.

Проте, ні позивачем, ні відповідачем не було надано копії вказаного рішення, а також відомостей про виконання цього рішення (повністю або частково).

Районний суд ухвалив рішення без врахування вказаної обставини. Тому судова колегія вважає, що рішення по справі необхідно ухвалити у відповідності з наданими сторонами доказами.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального права і підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про часткове задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» задовольнити.

Заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення. Позов ОСОБА_1 задовольнити частково. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за договором № ДРД.055.ОЩЛОЯЛ03-3389/11-2009 про строковий банківський вклад «Ощадний» 594,99 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення. Рішення може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий -

Судді -