Справа № 226/1311/14-ц
Провадження № 2/643/1773/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2015 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Погасій О.Ф., при секретарі Бровкіної М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Дельта Банк» 14 травня 2014 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 714-006/ФКВ-08 від 21.08.2008 року у розмірі 1 271 322,23 гривень.

За ухвалою Димитровського міського суду Донецької області від 12.08.2014 року справу передано за підсудністю до Московського районного суду м. Харкова (а.с.79).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 21.08.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 714-006/ФКВ-08, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі з розрахунку 11,2 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 21.08.2008 року по 19.08.2033 року, з метою кредитування - придбання нерухомості. Окрім цього був укладений забезпечувальний договір, за якими виконання зобов'язання за кредитним договором відповідно до укладеного Договору поруки № 714-006/Zфпор-08 від 21.08.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_2, ОСОБА_1, згідно з яким Поручитель ОСОБА_2 поручається перед Кредитором за виконання Боржником зобов'язань за кредитним договором № 714-006/ФКВ-08 від 21.08.2008 року.

30.06.2010 року між ТОВ «Український промисловий банк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Український промисловий банк» на користь АТ «Дельта Банку», згідно з яким ТОВ «Український промисловий банк» передав ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, у тому числі за кредитним договором № 714-006/ФКВ-08 від 21.08.2008 року. У результаті чого до ПАТ «Дельта Банк» переходить право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитним та забезпечувальними договорами.

Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору. Однак зобов'язання не виконуються, у зв'язку з чим, станом на 17.04.2014 року наявна заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 271 322,23 гривень.

До початку судового розгляду 21.07.2014 року від відповідачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 надійшла заява про застосування позовної давності до цих правовідносин, і про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування вимог відповідачі посилаються на те, що позивач за договором про передачу Активів та Кредитних зобов'язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку від 30.06.2010 року отримав передачу активів Укрпромбанку з відступленням права вимоги на його користь за кредитними і забезпечувальними договорами, у тому числі і право вимоги за споживчим кредитом № 714-006/ФКВ-08 від 21.08.2008 року, отже у ПАТ «Дельта Банк» виникло право пред'явити вимогу про повернення кредиту і сплати процентів щонайменше з 30 липня 2010 року, оскільки позивачу достовірно було відомо, що на 01.06.2010 року вони, відповідачі, не сплачують грошові кошти, як щомісячні платежі повернення кредиту та процентів, перебіг позовної давності у позивача почався з 30.06.2010 року і сплинув 01.07.2013 року (а.с.66-68).

Представник позивача Мотора Є.О., яка діє на підставі довіреності (а.с.93), позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити та розглядати справу за її відсутністю, про що виклала у письмовій заяві (а.с.92).

В судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_5, який діє на підставі договору про надання правової допомоги та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.115,117), позовні вимоги не визнав, просив застосувати позовну давність до цих правовідносин та у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Відповідачі у справі ОСОБА_2 і ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.08.2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 714-006/ФКВ-08, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 85 500,00 доларів США, з розрахунку 11,2 % річних за весь час фактичного користування кредитом, комісією за управління кредитом у розмірі 0,14% щомісячно від суми кредиту, на строк з 21.08.2008 року по 19.08.2033 року. Мета кредитування - придбання нерухомості на вторинному ринку (а.с.5-11).

За умовами кредитного договору повернення кредиту здійснюється щомісячно частинами у розмірі не менш 285,00 доларів США по 20 число (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання Кредиту. Шляхом безготівкового перерахування коштів з рахунку Позичальника та/або шляхом внесення готівки до каси банку.

Згідно п.1.5, 2.6, 2.7 кредитного договору проценти за користування Кредитом нараховуються у валюті Кредиту за період з дня його надання до дня його повернення. Проценти нараховуються щомісячно на фактичну заборгованість по Кредиту за період з першого по останній день кожного календарного місяця. Нараховані проценти сплачуються позичальником у валюті кредиту по 20 число включно кожного наступного місяця за місяцем нарахування процентів та одночасно з остаточним поверненням Кредиту, шляхом внесення готівкових коштів у касу банку або шляхом безготівкового перерахування з поточного рахунку позичальника.

Згідно п. 1.7, п.2.10 кредитного договору щомісячна комісія за управління кредитом складає 0,14% від суми кредиту. Нарахування щомісячної комісії за управління кредитом здійснюється щомісячно у валюті кредиту (для кредитів у національній валюті) або у гривневому еквіваленті по офіційному курсу НБУ на день нарахування (для кредитів в іноземній валюті). Нарахована комісія сплачується позичальником у національній валюті по 20 число (включно) кожного наступного місяця, що слідує за місяцем її нарахування та одночасно з остаточним поверненням кредиту шляхом внесення готівкових коштів у касу Банку або шляхом безготівкового перерахування на рахунок Банку.

Разом з основним Договором був укладений Договір поруки № 714-006/Zфпор-08 від 21.08.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_2, ОСОБА_1, згідно з яким Поручитель ОСОБА_2 поручається перед Кредитором за виконання Боржником зобов'язань за кредитним договором № 714-006/ФКВ-08 від 21.08.2008 року. Відповідальність Поручителя настає у випадку невиконання (неналежного виконання) Боржником зобов'язань за Договором. Поручитель і Боржник несуть перед Кредитором солідарну відповідальність, а Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник (а.с.13).

Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договори про надання кредиту укладаються на власний розсуд кредитора і позичальника та з урахуванням вимог цивільного та банківського законодавства та правил. Одним із загальних принципів цивільного законодавства є принцип свободи договору, який знайшов своє відображення у ст. ст. 3, 627 ЦК України. Свобода договору включає в себе й вільне визначення сторонами його умов, де фіксуються взаємні права та обов'язки учасників.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Умовами кредитного договору № 714-006/ФКВ-08 від 21.08.2008 року, укладеного між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1, визначений строк виконання зобов'язання, дата повернення кредиту - 19.08.2033 року (п.1.3.).

Умовами договору поруки № 714-006/Zфпор-08 від 21.08.2008 року, укладеного між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_2, визначений строк його дії, а саме, до повного виконання зобов'язань по кредитному договору та договору кредитної лінії боржником чи поручителем (п.10).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, посилання відповідачів та представника відповідачки про пропущення позивачем строку позовної давності, через те, що позивачу достовірно було відомо, що на 01.06.2010 року відповідачі не сплачують грошові кошти, як щомісячні платежі повернення кредиту та процентів, є безпідставні, оскільки строк пред'явлення кредитором вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі, і таким строком не може бути лише несплата чергового платежу.

Обов'язок позичальника повернути позикодавцеві суму позики передбачений ст. 1049 ЦК України.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи боржника).

30.06.2010 року між ТОВ «Український промисловий банк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Український промисловий банк» на користь АТ «Дельта Банку», згідно з яким ТОВ «Український промисловий банк» передав ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, у тому числі за кредитним договором № 714-006/ФКВ-08 від 21.08.2008 року. У результаті чого до ПАТ «Дельта Банк» переходить право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитним та забезпечувальними договорами (а.с.31-40).

Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення йому та поручителю письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору. Однак заборгованість за кредитним договором погашена не була.

Внаслідок невиконання зобов'язань за кредитним договором, станом на 17.04.2014 року наявна заборгованість у розмірі 1 271 322 грн. 23 коп., яка складається з тіла кредиту у розмірі 911 656 грн. 19 коп., відсотків у розмірі 323 516 грн. 82 коп., комісії за ведення кредиту у розмірі 36 149 грн. 22 коп. (а.с.14).

До теперішнього часу сума заборгованості за кредитним договором не погашена, умови кредитного договору продовжують порушуватися.

Відповідно ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Таким чином, судом встановлена наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654,00 грн. (а.с.1).

Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ч.1 ст. 88 ЦПК України та стягує з відповідачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь позивача судовий збір у розмірі 3654,00 грн., в рівних частках, по 1827,00 грн. з кожного.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 512, 526, 553, 554, 610, 625-627, 638, 1048-1050, 1054, 1056-1, 1077 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 169, 209, 213-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованої в АДРЕСА_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, зареєстрованого в АДРЕСА_2, на користь АТ «Дельта Банк» (МФО 380236, , р/р 373980009) заборгованість за кредитним договором № 714-006/ФКВ-08 від 21.08.2008 року у розмірі 1 271 322,23 гривень (один мільйон двісті сімдесят одну тисячу триста двадцять дві гривень 23 копійок), яка складається з тіла кредиту у розмірі 911 656 грн. 19 коп., відсотків у розмірі 323 516 грн. 82 коп., комісії за ведення кредиту у розмірі 36 149 грн. 22 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь АТ «Дельта Банк» (МФО 380236, , р/р ) судовий збір у розмірі 3 654, 00 грн., в рівних частках, по 1827 грн. (одній тисячі вісімсот двадцять сім гривень), з кожного.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду

Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя (Погасій О.Ф.)