Справа № 297/461/15-ц
24 березня 2015 року м. Берегово
Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого Фейіра О. О., при секретарі Гоцинець О.Ю., з участю прокурора Міндака В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Берегово цивільну справу за позовом Берегівського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Берегівської ЦРЛ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого, -
Берегівський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Берегівської ЦРЛ звернувся в Берегівський районний суд Закарпатської області із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого в сумі 2 038, 19 грн..
Позовні вимоги мотивовано тим, що вироком Берегівського районного суду від 17 жовтня 2013 року ОСОБА_1 засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України на 2 роки позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком 1 рік, із покладенням обов"язків, передбачених п. 3, 4 ст. 76 КК України. Потерпіла від кримінального правопорушення ОСОБА_2, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Берегівської ЦРЛ. Витрати, пов"язані із наданням медичної допомоги потерпілій від даного кримінального правопорушення ОСОБА_2 в сумі 2 038, 19 коп. державі в добровільному порядку ОСОБА_1 не відшкодовано. Враховуючи, що в результаті вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, державою в особі Берегівської ЦРЛ витрачено 2 038, 19 грн. на лікування потерпілої ОСОБА_2, чим самим спричинено шкоду державним інтересам на вищевказану суму, прокурор просить стягнути з ОСОБА_1 в користь держави в особі Берегівської ЦРЛ 2 038, 19 грн. витрат на стаціонарне лікування потерпілої.
В судовому засіданні прокурор Міндак В.В. позовні вимоги підтримав, з підстав, зазначених в позовній заяві та пояснив, що кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 122 КК України, ОСОБА_1 державі в особі Берегівської ЦРЛ спричинено матеріальну шкоду в сумі 2 038, 19 грн., як кошти витрачені на лікування потерпілої ОСОБА_2. Вироком Берегівського районного суду від 17 жовтня 2012 року ОСОБА_1 засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України, однак в ході розгляду даного кримінального провадження, питання щодо відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням не вирішувалося, оскільки цивільний позов прокурором не пред"являвся. Просив позов задоволити.
Відповідач ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з"явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду справи чи про розгляд справ за його відсутності від нього не надходило (а.с. 12).
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, - у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які прокурор посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України,- майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 17 жовтня 2013 року, ОСОБА_1 засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України на 2 роки позбавлення, на підставі ст. 75 КК України, останнього звільнено від відбування покарання, з іспитовим строком 1 рік, із покладенням обов"язків, передбачених п.п. 3, 4 ст. 76 КК України (а.с. 5-6).

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України,- вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ч. 1 ст. 1206 ЦК України,- особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Так, як встановлено в ході судового розгляду справи, потерпіла від кримінального правопорушення ОСОБА_2, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, спричинених ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Берегівської ЦРЛ з 08 липня 2013 року по 19 липня 2013 року, що стверджується довідкою Берегівської ЦРЛ №115/01-25 від 11 лютого 2015 року (а.с. 4, 5-6).

Згідно довідки Берегівської ЦРЛ №115/01-25 від 11 лютого 2015 року, вартість лікування потерпілої ОСОБА_2 становить 2 038, 19 грн. (а.с. 4).

Відповідно до п. п. 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07 липня 1995 року "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат", - витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відшкодуванню підлягають тільки кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого в лікарні, госпіталі, диспансері чи в іншому стаціонарному лікувальному закладі.

Враховуючи вищевикладене, те, що в результаті вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України потерпіла від кримінального правопорушення ОСОБА_2, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, завданих кримінальним правопорушенням, перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Берегівської ЦРЛ, витрати, пов"язані із наданням медичної допомоги потерпілій від даного кримінального правопорушення ОСОБА_2 в сумі 2 038, 19 коп. державі в добровільному порядку ОСОБА_1 не відшкодовано, суд вважає стягнути з останнього в користь держави 2 038, 19 коп. витрат на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, приймаючи до уваги, що прокурор при пред'явленні позову був звільнений від сплати судового збору, на підставі п. 11 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", на виконання вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп..

Керуючись ч. 1 ст. 1166, ч. 1 ст. 1206 ЦК України, ст.ст. 57-60, ч. 3 ст. 88, 208, 209, 218, 224-226, 292, 294 ЦПК України,-

рішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави в особі Берегівської центральної районної лікарні 2 038 (дві тисячі тридцять вісім) грн., 19 коп. витрат на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в користь держави 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судового збору.

З повним текстом рішення сторони можуть ознайомитись 25 березня 2015 року.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення- протягом десяти днів з дня отримання його копії, до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Фейір О. О.