Справа № 186/376/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2015 р. Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Кривошеї С. С.

при секретарі Кравченко А.Г.

за участю: позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про вселення до житлового приміщення.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обгрунтовує тим, що рішенням Першотравенської міської ради №44 від 04 лютого 1998 року він отримав однокімнатну квартиру АДРЕСА_1. Зазначена квартира знаходиться в комунальній власності.

З моменту отримання квартири ОСОБА_3 за даною адресою взагалі не проживала. У 2004 році він розірвав шлюб з дружиною, донька залишилася жити з матір'ю. Він же весь час проживає за спірною адресою та сумлінно виконує обов'язки квартиронаймача.

Впродовж всього періоду найму, всі обов'язки, що випливають з договору найму житлового приміщення, повністю покладено лише на нього. Будь-якої домовленості про збереження за відповідачкою житлової площі за період її не проживання не існує.

Відповідачка не зацікавлена в утриманні зазначеної квартири, догляді за нею, втратила до неї будь-який інтерес. На ці обставини, на думку позивача, вказує несплата відповідачкою комунальних платежів, не отримання кореспонденції за адресою місця реєстрації, відсутність в квартирі особистих речей, втрата інтересу до майна, не проведення поточних ремонтів та інше.

На теперішній час ОСОБА_3 фактично проживає зі своїм чоловіком в його квартирі, та цілком забезпечена житлом.

Прохав суд визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням по АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_2 підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі та прохали суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 звернулася до суду з зустрічною позовною заявою про вселення в житлове приміщення за адресою АДРЕСА_1.

Свої позовні вимоги ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що рішенням Першотравенської міської ради №44 від 04 лютого 1998 року ОСОБА_1, який в той час знаходився у зареєстрованому шлюбі з її матір'ю, отримав квартиру АДРЕСА_1, куди вона була вселена на правах члена сім'ї наймача. Однак сумісне життя її матері та батька не склалося і у 2004 році шлюб між ними було розірвано, але незважаючи на розірвання шлюбу вона залишилася проживати в спірній квартирі.

Після розірвання шлюбу між батьками, її батько ОСОБА_1 почав створювати їй умови, спрямовані на виселення її з квартири. Так у 2006 році за рішенням Першотравенського міського суду вона була вселена у спірну квартиру. Однак, незважаючи на рішення суду ОСОБА_1 продовжував створювати їй умови для неможливості користуватися квартирою. Він змінював замки на дверях, погрожував їй, а тому вона знову звернулася до суду, та рішенням Першотравенського міського суду від 07 липня 2011 року знову була вселена в квартиру.

Однак ОСОБА_1 відмовився виконати рішення суду, змінив замки на вхідних дверях, погрожував їй фізичною розправою. Вона неодноразово зверталася до правоохоронних органів, але їй так і не допомогли.

З вини ОСОБА_1 вона втратила дитину, так як він в період її вагітності, штовхнув її, внаслідок чого в неї стався викидень, а тому коли вона завагітніла вдруге, їй були протипоказані будь-які хвилювання.

13 грудня 2013 року вона народила дитину - сина ОСОБА_4, який був зареєстрований за місцем її реєстрації, по АДРЕСА_1, але у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 створив умови які перешкоджають її праву вільно користуватися житловим приміщенням вона зі своєю родиною змушена знімати квартиру у чужих людей, яким вона сплачує гроші за користування житлом. ОСОБА_1 має іншу квартиру яка належить йому на праві приватної власності, але спірну квартиру він використовує виключно для створення з нею сварок, та умов для її неможливості користуватися спірною квартирою та для судової тяганини.

Прохала суд винести рішення яким вселити її в квартиру АДРЕСА_1 Дніпропетровської області та зобов'язати ОСОБА_1 не перешкоджати їй у праві користування квартирою АДРЕСА_1 Дніпропетровської області.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, прохала суд їх задовольнити, позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала повністю та прохала суд відмовити в їх задоволенні його позовних вимог. Крім того ОСОБА_3 пояснила, що фактично вона в даній квартирі не живе, так як вона вийшла заміж і проживає сім'єю з чоловіком та сином за іншою адресою, дана квартира їй потрібна лише для реєстрації. Комунальні послуги по спірній квартирі вона ніколи не сплачувала, але як член сім'ї ОСОБА_1 надавала йому довідку, про те що вона не користується пільгами передбаченими Гірничим законом України, так як працює на підприємстві вугільної промисловості, та також має право на пільги по оплаті газу, опалення та електроенергії.

Представники третіх осіб Першотравенського МЖКП та Першотравенської міської ради підтримали позовні вимоги ОСОБА_1 та прохали суд їх задовольнити з тих підстав, що ОСОБА_3 в спірній квартирі не проживає довгий час, комунальні послуги не сплачує, що свідчить про відсутність у неї інтересу до житла.

У судове засідання 19 березня 2015 року представники третіх осіб не з'явилися, надали суду заяву з проханням розглянути справу по суті за їх відсутності.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона є працівником ПП "Комунальщик-3" в обов'язки якого входить обслуговування будинку АДРЕСА_1. Вона в силу своїх професійних обов'язків періодично відвідує зазначений вище будинок. В період часу 2010-2011 роки, коли вона обходила жителів будинку, то бачила ОСОБА_3 в квартирі №1 з якимось молодим чоловіком, вони в квартирі робили ремонт. Більше вона ОСОБА_3 в спірній квартирі не бачила. Зараз в квартирі проживає ОСОБА_1 з дружиною.

Свідок ОСОБА_6, підтвердила в судовому засіданні, що вона була присутньою, коли ОСОБА_3 намагалася вселитися в квартиру АДРЕСА_1, та завезти в квартиру меблі, десь приблизно 2-3 роки тому, але ОСОБА_1 змінив замки на вхідних дверях і вони не змогли зайти до квартири.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона на теперішній час є сусідкою ОСОБА_3, яка проживає в квартирі АДРЕСА_2 з чоловіком та сином. Їй відомо, що вони там мешкають з літа 2014 року, де роблять хороший ремонт. Раніше в цій квартирі проживало подружжя Огурцових, за якими доглядала мати чоловіка ОСОБА_3, але вони померли і квартира відійшла батькам чоловіка ОСОБА_3

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи суд вважає встановленими наступні факти та обставини.

Так в судовому засіданні було встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьком та донькою.

Відповідно до рішення виконкому Першотравенської міської Ради народних депутатів №44 від 04 лютого 1998 року було видано ордер від 11.03 1998 року №17255 серії ОВГ ОСОБА_1 та дозволено зайняти в будинку АДРЕСА_1 однокімнатну квартиру житловою площею 19,0 кв. м. №1. Склад сім'ї два чоловіка: ОСОБА_1 та його донька ОСОБА_8

На теперішній час в спірній квартирі зареєстровані (згідно довідки ПП "Комунальщик -3"):

з 05 травня 1998 року ОСОБА_1, 1957 р.н., наймач;

з 03 вересня 2009 року ОСОБА_3, 1990 р.н., донька;

з 10 січня 2014 року ОСОБА_9, 2013 р.н., онук.

Квартира АДРЕСА_1 перебуває у комунальній власності.

Між сторонами неодноразово з приводу житлового приміщення виникали судові спори, так відповідно до рішення Першотравенського міського суду від 27 грудня 2005 року ОСОБА_8 було визнано такою, що має право користуватися житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1. Рішення суду було виконано в примусовому порядку 08 лютого 2006 року, відповідно до акту державного виконавця Молчанову О.П. було вселено в спірну квартиру.

Згідно до рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 07 липня 2011 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2012 року, визнано за ОСОБА_8 право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 та вселено її в зазначену квартиру. ОСОБА_1 зобов'язано не чинити перешкод ОСОБА_8 в праві проживання в даній квартирі.

04 серпня 2014 року ОСОБА_3 звернулася до Першотравенського МУЮ з заявою про примусове виконання вищезазначеного рішення суду. Постановою від 05 серпня 2014 року ОСОБА_3 було відмовлено в відкритті виконавчого провадження з тих підстав, що строк пред'явлення виконавчого листа, який становить один рік, починаючи з 15 травня 2012 року, на момент його пред'явлення до виконання сплив.

20 серпня 2011 року ОСОБА_8 зареєструвала шлюб з ОСОБА_10, прізвище подружжя після реєстрації шлюбу - ОСОБА_10, даний шлюб було розірвано 15 травня 2012 року, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу НОМЕР_1, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області.

26 січня 2013 року ОСОБА_3 зареєструвала шлюб з ОСОБА_12, прізвище подружжя після реєстрації шлюбу - ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 народила дитину - ОСОБА_9.

Відповідно до акту №73 від 20 лютого 2014 року, виданого ПП "Комунальщик - 3" ОСОБА_3 не проживає в квартирі АДРЕСА_1 з 2009 року.

Відповідно до ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і порядку, передбачених законом.

Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Частина третя даної статті передбачає виключний перелік осіб за якими жиле приміщення зберігається понад шість місяців. ОСОБА_3 до даного переліку не відноситься.

Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводяться в судовому порядку.

Постановою Верховного суду України №2 від 12 квітня 21985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування житлового кодексу України" роз'яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Коли відсутній повернувся на жилу площу за згодою членів сім'ї, його не можна вважати таким, що втратив право на жилу площу.

Наявність рішення суду про право громадянина користуватися жилим приміщенням не є перешкодою до розгляду і задоволення позову про визнання його таким, що втратив це право з мотивів, що після набрання рішенням законної сили або після його виконання він був відсутнім понад шість місяців, у тому числі і в тих випадках, коли строк для виконання рішення не скінчився.

Наймачеві або членові його сім'ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо).

При постановленні рішення суд враховує те що відповідно до матеріалів справи у ОСОБА_3 виникає інтерес до житла тільки при надходженні до суду позовної заяви ОСОБА_1 про визнання її втратившою право користування житловим приміщенням. В інший час вона житлом не цікавиться, в квартирі не проживає, витрати по оплаті комунальних послуг не несе. Як пояснила сама ОСОБА_3 в судовому засіданні дана квартира їй потрібна не для проживання, а для того щоб бути в ній зареєстрованою.

Як було встановлено судом ОСОБА_3 не проживає за спірною адресою з 2011 року, хоча 07 липня 2011 року Першотравенським міським судом і було постановлено рішення про її вселення, яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.05.2012 року. За примусовим виконанням рішення про вселення ОСОБА_3 звернулася до виконавчої служби лише в серпні 2014 року, коли вже в суді знаходився позов ОСОБА_1 про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що на думку суду свідчить про відсутність у ОСОБА_3 інтересу та потреби у спірному житлі.

При таких обставинах суд вважає, що ОСОБА_3 втратила право користування жилим приміщенням за адресою АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 10,11, 209,212, 214-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Першотравенський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С. С. Кривошея