Провадження № 2/234/563/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2015 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

у складі головуючого судді Кравченко О.Ю.

при секретарі Каліберді А.О.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

До Краматорського міського суду Донецької області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона зареєстрована за адресою АДРЕСА_1. В даній квартирі зареєстровані також її колишній чоловік ОСОБА_2 та їхні діти ОСОБА_3 і ОСОБА_4. Відповідач приблизно з серпня 2007 року вибув із даної квартири на постійне невідоме місце проживання в інше житлове приміщення і до теперішнього часу в квартирі не мешкає. Відповідач також не бере участь в утриманні квартири та оплаті комунальних послуг за користування квартирою. Своїми діями відповідач перешкоджає їй в здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Просить суд усунути перешкоди в користуванні квартирою. Визнавши ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Суду пояснила, що відповідач є її колишнім чоловіком. Квартира є приватизованою. Власниками квартири є вона, відповідач та їх син, ОСОБА_3 На протязі тривалого часу відповідач не мешкає у спірній квартирі, не оплачує комунальні послуги. Також відповідач не сплачував аліменти на утримання дітей, за що був притягнутий до кримінальної відповідальності. Має заборгованість по аліментах.

Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Суду пояснив, що він дійсно не мешкає у спірній квартирі приблизно з 2007 року, оскільки мешкає разом із своєю матір'ю за адресою АДРЕСА_4

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вислухав пояснення представників сторін, проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу (дружина, їх діти, батьки). Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Відповідно до частини 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Судом встановлено, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані позивачка ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_2 та їхні діти - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.6).

Власником квартири АДРЕСА_1 є позивачка ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (А.с.7).

Таким чином, відповідач разом з позивачкою є співвласником квартири АДРЕСА_1.

Як вбачається з акту СЕЗ від 21.02.2014 року, відповідач ОСОБА_2 не мешкає за місцем реєстрації з серпня 2007 року по теперішній час (а.с.8).

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Оскільки відповідач є співвласником квартири АДРЕСА_1, то він має право користування вказаною квартирою.

Таким чином, законні підстави для позбавлення відповідача права користування житловим приміщенням відсутні.

Керуючись ст.ст. 3,8,10,60,61,88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до суду Апеляційного суду Запорізької області через Краматорський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. Ю. Кравченко