Справа №583/4326/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Ільченко В. М.
Номер провадження 22-ц/788/296/15 Суддя-доповідач - Бойко В. Б.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Бойка В. Б.,

суддів - Шевченка В. А. , Сибільової Л. О.

за участю секретаря -

Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12 грудня 2014 року про відмову у відкритті провадження у справі

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Охтирської районної державної адміністрації Сумської області в особі органу опіки та піклування, ОСОБА_2 , Міністерства оборони України, військової частини польова пошта НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту проживання неповнолітньої дитини з батьком, перебування неповнолітньої дитини на утриманні батька та самостійного виховання неповнолітньої дитини батьком,

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Охтирського міськрайонного суду Сумської області з позовом, в якому просить встановити юридичні факти проживання з ним неповнолітнього сина, перебування останнього на утримання та знаходження на самостійному вихованні у позивача.

Ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12 грудня 2014 року у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 відмовлено, в зв`язку з тим, що заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на те, що оскаржувана ухвала постановлена внаслідок неправильного застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить її скасувати, а матеріали справи повернути до Охтирського міськрайонного суду Сумської області для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_1 та відповідачки ОСОБА_2 , які підтримали доводи апеляційної скарги, пояснення представника військової частини польова пошта НОМЕР_1 , який проти задоволення апеляційної скарги заперечує, перевіривши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суддя виходив з того, що спірні правовідносини пов`язані з проходженням позивачем військової служби під час мобілізації, тому захист його права має здійснюватись шляхом оскарження дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

У ч. 1 ст. 256 ЦПК України наводиться не вичерпний перелік фактів, що можуть встановлюватися в порядку окремого провадження.

Частиною 2 даної статті ЦПК визначено також, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Позивач в позовній заяві зазначив, що 24.03.2014 року він вже був призваний по мобілізації для проходження служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 .

Із пояснень позивача та представника зазначеної військової частини в суді апеляційної інстанції вбачається, що ОСОБА_1 на даний час дійсно проходить військову службу.

Відповідально до ст. 1 Закону України « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію » ( в ред., яка діяла станом на 24.03.2014 року ), мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу.

Статтею 22 цього ж Закону було передбачено, що громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до військових комісаріатів для постановки на військовий облік та визначення призначення на воєнний час.

Під час мобілізації та переведення Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту на штати воєнного часу громадяни ( крім тих, які проходять службу у військовому резерві ) зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти військових комісаріатів у строки, зазначені в отриманих ними документах ( мобілізаційних розпорядження, повістках або розпорядженнях військових комісарів ( військовозобов`язані Служби безпеки України - керівників органів, де вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту ). Резервісти зобов`язані з`явитися до військових частин у строки, визначені командирами військових частин, в яких вони проходять службу у військовому резерві.

Призов громадян на військову службу ( крім тих, що проходять службу у військовому резерві ) під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють місцеві органи виконавчої влади через військові комісаріати ( військовозобов`язаних Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту ). Резервістів на військову службу під час оголошення мобілізації призивають командири військових частин, в яких вони проходять службу у військовому резерві.

Громадянам, які перебувають на військовому обліку, з моменту оголошення мобілізації забороняється зміна місця проживання без дозволу посадової особи, визначеної у частині третій цієї статті.

Отже, з викладеного слід зробити висновок про те, що військова служба є різновидом державної служби, а військові комісаріати та відповідні військові частини стосовно призваних на військову службу громадян під час мобілізації є суб`єктами владних повноважень.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 зазначав, що, на його думку, в силу ст. 23 Закону України « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію », він ( як чоловік, що самостійно виховує неповнолітнього сина ) має право на відстрочку від призову під час мобілізації, може бути призваним на військову службу тільки за його згодою та тільки за місцем свого проживання.

Між тим, у позові також було зазначено, що таке право позивача не визнається з боку військових підрозділів.

Після проведення мобілізаційних заходів, питання подальшого звільнення військовослужбовців з військової служби регулюється нормами Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу « ( ст. 26 та інш. ).

В суді апеляційної інстанції представник військової частини польова пошта НОМЕР_1 пояснив, що керівництво військової частини не вбачає підстав для звільнення позивача з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини. Більше того, і про звернення позивача з цього приводу нічого не відомо.

Згідно зі ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку з здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв`язку з публічним формуванням суб`єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Статтею 42 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу « передбачено, що військові комісаріати зобов`язані під час призову на військову службу та проходження зборів ознайомити громадян України з їх правами та обов`язками згідно з вимогами цього Закону.

Окрім того, даною нормою передбачено, що керівники, інші посадові особи органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, а також підприємств, установ та організацій незалежно від підпорядкування і форм власності та громадяни України, винні у порушенні порядку військового обліку, проходження служби у військовому резерві, проходження зборів, мобілізаційної підготовки та мобілізаційної готовності, прибуття за викликом до військового комісаріату, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

Отже, зі змісту позовної заяви вбачався публічно-правовий спір між позивачем та державними органами щодо призову та проходження військової служби під час мобілізації, ці ж обставини знайшли своє підтвердження і під час апеляційного розгляду справи, тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про необхідність відмови у відкритті провадженні в справі.

З огляду на вищевикладене, колегією суддів не виявлено неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які були б підставою для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12 грудня 2014 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -