АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/757/15 Головуючий 1 інстанції -Рубіжний С.О.
Справа №639/3554/14 Доповідач - Яцина В.Б.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року м. Харків

Судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської

області у складі:

головуючого - судді Яцини В.Б.,

суддів колегії: Бурлака І.В., Карімової Л.В.,

за участю секретаря Костюченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват банк" на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 листопада 2014 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват банк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

23 квітня 2014 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся ПАТ КБ «Приватбанк» (далі - Банк) з позовом до ОСОБА_3, в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмір 64746,76 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що відповідно до укладеного між сторонами договору № DNH4KP 11521111 від 19.07.2006 року ОСОБА_3 отримав від банку кредит у розмірі 5552,30 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки відповідач підписав заяву, в якій після ознайомлення погодився з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, які діють як умови укладеного між сторонами договору кредиту. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, сплатив лише суму кредиту, а відсотки в сумі 17119,78 грн. за користування кредитом, а також - неустойку, у вигляді 44067,61 грн. пені за несвоєчасне виконання обов?язків за договором і штрафу за п. 5.3 Умов та Правил надання банківських послуг, 500,0+3059,37 грн., - не сплатив, внаслідок чого станом на 08.04.2014 року заборгованість за договором становить 64746,76 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 листопада 2014 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду Банк в апеляційній скарзі просить його скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному розмірі, посилаючись на те, що рішення незаконне, винесено з порушенням норм процесуального та матеріального права, за недоведеністю обставин, що мають значення та невідповідності висновків суду обставинам справи. Апелянт вказав, що суд не з?ясував, що згідно до наявного у справі розрахунку банка відповідач сплатив лише суму кредиту, заборгованість складають проценти і неустойка, а висновки про те, що виходячи із передбаченого у ст. 534 ЦК України порядку погашення заборгованості позов не доведений - ґрунтується на припущеннях і не відповідає розрахункам банку, які нічим не спростовані.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, за відсутності відповідача, повідомленого у передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України порядку, відповідно до ст. 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовольнити частково.

Судом встановлено, що 19.07.2006 року, відповідно до укладеного між сторонами договору № № DNH4KP11521111, ОСОБА_3 отримав від Банку кредит у розмірі 5552,30 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25, 08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Взяті на себе зобов'язання за кредитним договором банк виконав вчасно й повністю, надавши відповідачу строковий кредит у сумі 5552, 30 грн. на строк 24 місяці, по 18.07.2008 рік включно.

Відповідно до статті 610 ЦК порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позик якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором, пункт 1 статті 1048 Цивільного кодексу України.

Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають праві наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені).

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошова зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст, 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності! неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У результаті невиконання умов кредитного договору з боку відповідача, станом на 08.04.2014 року Банком нарахована заборгованість в сумі 64746,76 грн., яка складається з наступного: 0,00 грн, заборгованість за кредитом; 17 119,78 грн. - заборгованість по процентам за користувач кредитом; 44067,61 - пеня за несвоєчасне виконання кредиту; 500 грн. - штраф (фіксованна частина), 3059,37 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до ст. 534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; 2)у другу чергу сплачуються процент, неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу

Відмовляючи у задоволенні позову, суд послався на те, що у відповідача ОСОБА_3 відсутня основна сума боргу за кредитом, тому з урахуванням вказаною нормою ЦК України і за відсутності доказів для нарахування процентів, пені та штрафу, Банк не довів наявність заборгованості.

Однак, всупереч положенням ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд не запропонував Банку надати докази на підтвердження наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості (а.с. 3-4).

Як пояснив представник позивача при апеляційному розглядів справи, відповідач домовився з Банком про зміну черговості сплати заборгованості кредиту, внаслідок чого в першу чергу відбувалося погашення заборгованості суми отриманого кредиту, а потім - процентів. Оскільки відповідач при цьому допустив прострочення своїх зобов'язань, то відповідно до умов договору кредиту йому було нараховані пеня і штраф, внаслідок чого заборгованість відповідача за договором складає заявлені у позові суми.

Відповідно до наведеної норми ст. 534 ЦК України кредитор може дозволити позичальнику змінити черговість погашення його вимог, що й відбулося у даному випадку. Відповідач на спростування розрахунків позивача ніяких доказів не надав, участі у розгляді справи особисто, або через свого представника не взяв, хоча мав таку процесуальну можливість, тому колегія суддів не погоджується з висновками суд про недоведеність позову.

Таким чином, оскільки суд неповно з'ясував обставини стосовно доведеності заборгованості відповідача за договором кредиту, внаслідок чого неправильно застосував норми матеріального права, то з передбачених п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підстав рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне застосувати положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, оскільки нарахований Банком розмір неустойки значно перевищує розмір його збитків внаслідок неповернення процентів за кредит, прострочення у сплаті суми кредиту і процентів пов'язані зі скрутним матеріальним положенням у родині відповідача, як це вбачається із листа його матері (а.с. 85), і цей факт визнав представник позивача.

Тому, судова колегія вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь Банку 17119,78 грн. процентів, а також - неустойку лише в розмірі зазначеної у розрахунку Банку за останній рік пені, яка складає 44067,61-34656,16=9411,45 грн. В іншій частині у задоволенні позову необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України також відповідач також зобов'язаний відшкодувати понесені банком судові витрати.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 309, 316, 317, 319-325 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк задовольнити частково.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 листопада 2014 року скасувати.

Позов Публічного акціонерного товариства "Приватбанк" задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват банк» 17 119,78 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 9411,45 грн. неустойки, а також - 647,47 грн. судового збору.

В іншій частині у задоволенні позову - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя :

Судді колегії: