Ухвала

Іменем України

про відмову відкритті провадження у справі

Справа № 712/2249/15-ц

Провадження № 2о/712/54/15

04 березня 2015 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Мельник І.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 особа, щодо якої вимагається розкриття інформації: ОСОБА_2, Банки, що обслуговують особу: відділення публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», відділення публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк», філія банку «Русский Стандарт», публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з заявою про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю, посилаючись на те, що він з матірю ОСОБА_2 громадянкою ОСОБА_3 проживав однією сімєю, без реєстрації шлюбу з лютого 2012 року. Маючи намір оформити відносини та покращити житлові умови , вони з ОСОБА_3І вирішили придбати двокімнатну квартиру, що належала її дочці ОСОБА_2, а та в совою чергу за отримані від заявника кошти мала намір придбати трикімнатну квартиру. Для придбання квартири належні заявникові кошти в суммі 142 698 грн., що зберігались на рахунку відкритому на його імя в АТ «Ощадбанк» він 24 травня 2011 року зняв та передав особисто громадянці ОСОБА_2, яка в той же день вклала ці кошти на своє імя в якись один із наведених ним вище банків. Через похилий вік та незвичність ситуації, що повязана з передачею заявником значної грошової суми, він перебував у стресовому стані іне зміг запамятати в який саме банк ОСОБА_2 вклала мої грошові кошти, в разі виявлення вказаних грошових коштів, що зберігаються на рахунку в банку відкритому на імя ОСОБА_2, ця обставина може бути доказом, що обґрунтовує мої вимоги про повернення коштів За таких обставин, заявник змушений звернутися до суду з даною заявою.

Дослідивши матеріали заяви, доходжу до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

Згідно ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000 року інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку і розголошення якої може завдати матеріальної чи моральної шкоди клієнту, є банківською таємницею. Банківською таємницею, зокрема є: відомості про стан рахунків клієнтів, у тому числі стан кореспондентських рахунків банків у Національному банку України, операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди.

Порядок розкриття банками банківської таємниці встановлено ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», згідно якої інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками на письмову вимогу суду або за рішенням суду (п.2 ч.1 ст. 62 Закону).

Під час розгляду заяви ОСОБА_1 приходжу до висновку, що розкриття банківської таємниці щодо рахунків ОСОБА_2 потрібно йому для подальшої вимоги про повернення коштів.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 30.09.2011 року «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб», у тому разі, коли буде встановлено, що заява про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи ґрунтується на спорі, зокрема про виконання цивільно-правового договору, який виник з інших зобовязальних правовідносин тощо, суд відмовляє у відкритті провадження у справі, а якщо спір про право буде встановлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ч.4 ст. 256 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду

Аналогічне положення міститься в ч. 3 ст. 289 ЦПК України щодо розгляду судом справ про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

Відмовляючи ОСОБА_1 у відкритті окремого провадження, суддя виходить з того, що розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю відносно клієнта банку ОСОБА_2, необхідна заявникові для предявлення вимоги про повернення коштів.

Тобто, вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на спорі, який має розглядатися в порядку позовного провадження.

Таким чином, суддя дійшов до висновку про необхідність відмови у відкритті окремого провадження ОСОБА_1 на підставі ч. 3 ст. 289 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 11, ч. 3 ст. 289 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1 особа, щодо якої вимагається розкриття інформації: ОСОБА_2, Банки, що обслуговують особу: відділення публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», відділення публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк», філія банку «Русский Стандарт», публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю.

Роз»яснити заявнику його право звернення до суду в порядку з позовного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 5 днів з моменту оголошення до апеляційного суду Черкаської області, через Соснівський райсуд м. Черкаси.

Суддя Соснівського

районного суду м. Черкаси ОСОБА_4