Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/3459/14-ц Головуючий у 1-й інст. Михайловська А. В.
Категорія 54 Доповідач Коломієць О. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Зарицької Г.В., Жигановської О.С.

при секретарі

судового засідання: Добровольській Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до приватної фірми «Альфа-Україна Лізинг» про зобов'язання внести зміни до наказу про прийом на роботу та трудової книжки, про визнання незаконними та скасування наказів про оголошення догани та про звільнення з роботи, поновлення на роботі та зобов'язання зробити запис про поновлення у трудовій книжці,

за апеляційною скаргою приватної фірми «Альфа-Україна Лізинг» на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10 грудня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вищевказаним позовом, вимоги якого в подальшому уточнила та збільшила. В обґрунтування позову зазначила, що з 04.11.2013 р. перебувала в трудових відносинах з відповідачем - приватною фірмою «Альфа-Україна Лізинг», де працювала на посаді касира торгівельного залу аптеки «Аптека Здоров'я» по вул. Шевченка, 28/2 в м. Новоград-Волинський. 14.08.2014 р. її було звільнено з роботи за прогул без поважних причин. Дане звільнення позивач вважає незаконним та безпідставним, оскільки відповідачем було порушено порядок накладення дисциплінарного стягнення. Просила суд зобов'язати відповідача внести зміни до наказу № 164-К від 04.11.2013 р. про прийом на роботу ОСОБА_2 в частині назви посади з «провізор» на «касир торгівельного залу» та внести в трудову книжку відповідний запис; визнати незаконним та скасувати наказ директора приватної фірми «Альфа-Україна Лізинг» № 1 від 04.08.2014 р. про оголошення ОСОБА_2 догани за порушення трудової дисципліни; визнати незаконним та скасувати наказ директора вказаної вище фірми №111 від 14.08.2014 р. про звільнення ОСОБА_2 з роботи з підставі п.4 ст.40 КЗпП України; поновити на попередній роботі ОСОБА_2 та зобов'язати відповідача зробити запис про поновлення на роботі в трудовій книжці.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10 грудня 2014 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ директора приватної фірми «Альфа-Україна Лізинг» від 04.08.2014 р. про оголошення ОСОБА_2 догани за порушення трудової дисципліни; визнано незаконним та скасовано наказ №111 від 14.08.2014 р. про звільнення ОСОБА_2 з роботи на підставі п.4 ст.40 КЗпП України та поновлено її на попередній роботі. У решті позовних вимог відмовлено, вирішено питання про судові витрати.

Посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що при розгляді справи судом першої інстанції були неповно з'ясовані обставини справи, порушені норми процесуального і матеріального права. Зазначає, що суд не надав належної правової оцінки запереченням відповідача та доказам позивача, не обґрунтував та не навів мотивів їх неприйняття.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про визнання незаконним та скасування наказів про оголошення догани та звільнення з роботи ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушено порядок застосування дисциплінарного стягнення та звільнення працівника, що є підставою для поновлення її на роботі.

Такий висновок суду є вірним виходячи з наступного.

Згідно з п.4 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Відповідно до п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 р. №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за п.п.3,4,7,8 ст.40 і п.1 ст.41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст.ст. 147-1, 148, 149 правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

У пункті 24 Постанови судам роз'яснено, що при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п. 4 ст.40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв'язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов'язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу).

Судом встановлено, що відповідно до наказу № 164-к від 04.11.2013 р. ОСОБА_2 було прийнято на посаду провізора аптеки з повною матеріальною відповідальністю з посадовим окладом згідно штатного розкладу (а.с.25). З посадовою Інструкцією провізора позивач ознайомлена 31.12.2013 р., про що свідчить її підпис (а.с.42-43).

04.08.2014р. завідуючою аптеки №7 ОСОБА_3 на адресу директора ЧП «Альфа-Україна Лізинг» було надіслано службову записку про відсутність на робочому місці протягом всього робочого дня ОСОБА_2 з пропозицією про розгляд питання щодо винесення догани (а.с.26).

Наказом № 1 від 04.01.2014 р. директором ПФ «Альфа-Україна Лізинг» за порушення трудової дисципліни і правил внутрішнього розпорядку ОСОБА_2 оголошено догану. Підставою винесення догани стала службова записка завідуючої аптеки №7 Крижановської О.М. та акт відсутності на робочому місці (а.с.28).

Згідно наказу № 111 від 14.08.2014 року ОСОБА_2, провізора апетити, було звільнена за п.4 ст.40 КпП України за прогул без поважних причин з 14 серпня 2014 року (а.с.44).

Відсутність без поважних причин на робочому місці встановлена службовими записками завідуючої аптеки №7 Крижановської О.М. від 04.08.2014р., 13.08.2014р. та актами від 04.08.2014 р., 11.08.2014 р., 12.08.2014 р. та 13.08.2014 р. про порушення трудової дисципліни, згідно яких комісією ПФ «Альфа-Україна Лізинг» зафіксовано відсутність позивачки на робочому місці у вказані дні з 09-00 год. до 18-00 год. за адресою: вул. Шевченка, 28/2 м. Новоград-Волинський аптека №7 ПФ «Альфа-Україна Лізинг» (а.с.27,32-34, 36).

Згідно листів непрацездатності та довідок Новоград-Волинського міськрайонного ТМО від 24.10.2014р. № 1889 та від 05.11.2014р. № 1959, ОСОБА_2 у період з 14.08.2014р. по 12.09.2014 року перебувала на лікарняному (а.с.48-50,59,75).

Відповідно до законодавства України про працю прогул є дисциплінарним проступком, за вчинення якого передбачено один з таких заходів стягнення: догана або звільнення (ст.147 КЗпП України).

Згідно з ч. ч. 1, 4 ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач вимоги про надання позивачем письмових пояснень про порушення трудової дисципліни не ставив, ступінь тяжкості вчиненого проступку, заподіяну шкоду, обставини, за яких вчинено проступок не з'ясовував; з наказом про звільнення позивача під розписку не ознайомив.

Судом встановлено, що позивачку не було ознайомлено з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності від 04 серпня 2014 року № 1, що підтверджується даним наказом, який став підставою для звільнення, яким порушено вимоги ч. 4 ст. 149 КЗпП України. Матеріалами справи підтверджується, що згідно з актом від 14.08.2014 року, складеним та підписаним зав.аптекою № 7 Крижановською О.М., начальником служби контролю Кожемяка О.В., касиром Волинською І.В., ОСОБА_2 відмовилась надавати пояснення та ставити підпис про ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності №1 від 04.08.2014р. (а.с.29). Відповідачем в порушення ч. 1 ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення не взято у позивача письмових пояснень.

Відповідно до п.17 Постанови ПВС України від 06.11.1992 р. №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» правила про недопустимість звільнення працівника в період тимчасової непрацездатності, а також у період перебування у відпустці (ч. 3 ст.40 КЗпПУ) стосуються як передбачених статтями 40, 41 КЗпП України, так й інших випадків, коли розірвання трудового договору відповідно до чинного законодавства провадиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. При цьому маються на увазі щорічні, а також інші відпустки, що надаються працівникам як із збереженням, так і без збереження заробітку.

Розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не може бути визнано обґрунтованим, якщо в день звільнення працівнику видано лікарняний листок (довідку в установлених законом випадках) про його тимчасову непрацездатність.

Судом встановлено, що відповідачу 14.08.2014р. був виданий лікарняний листок про її тимчасову непрацездатність (а.с.48).

Відповідно до наказу № 111 від 14.08.2014 року, ОСОБА_2 була звільнена з роботи за прогул без поважних причин з 14 серпня 2014 року, тобто звільнення позивача відбулось у період її тимчасової непрацездатності.

Оскільки звільнення з підстав п.4 ст. 40 КЗпП України вимагає дотримання вимог, передбачених ст.ст. 43, 149 КЗпП України, а доказів про їх виконання відповідачем не надано, звільнення позивача відбулось, в порушення ч.3 ст. 40 КЗпП України, в період тимчасової непрацездатності, а тому звільнення слід вважати таким, що проведено із порушенням відповідного порядку.

Доводи апеляційної скарги в частині висновків суду про встановлення адміністрацією підприємства ОСОБА_2 іншого режиму роботи ніж той, який встановлений «Правилами внутрішнього трудового розпорядку ПП «Альфа-Україна Лізінг» та Посадовою інструкцією провізора (фармацевта) на правильність ухваленого рішення не впливають, оскільки судом відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні вимог про внесення змін до наказу № 164-К від 04.11.2013 р. про прийом на роботу в частині назви посади з «провізор» на «касир торгівельного залу» і рішення в даній частині не оскаржується.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, які являються безумовною підставою для скасування судового рішення.

Статтею 308 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу приватної фірми «Альфа-Україна Лізинг» відхилити.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : Судді :