пр. № 2/759/6234/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Коваль О.А., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м.Києві про визнання права власності на траспортний засіб,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м.Києві про визнання права власності на траспортний засіб, зокрема на автомобіль марки «Mitsubishi Pajero», модель V 2001 року випуску, реєсраційний номер НОМЕР_1, зазначаючи, що вона його придбала у відповідача згідно договору купівлі-продажу від 03.07.2012 року, тоді як Відділ державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м.Києві здійснив арешт майна належного ОСОБА_2, зокрема і вказаного автомобіля, який має невиконані кредитні зобов»язання, що вказує на не визнання відповідачами її права власності на цей автомобіль.

До матеріалів вказаного позову, представником позивача була подана заява про забезпечення позову, шляхом заборони реалізації автомобіля марки «Mitsubishi Pajero», модель V 2001 року випуску, реєсраційний номер НОМЕР_1 та зняття з публічних торгів реалізацію вказаного автомобіля.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, вдень її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Статтею 152 ЦПК України визначені види забезпечення позову, серед яких зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Дослідивши надані до матеріалів позову документи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника позивача про забезпечення позову шляхом заборони реалізації автомобіля марки «Mitsubishi Pajero», модель V 2001 року випуску, реєсраційний номер НОМЕР_1 та шляхом його зняття з публічних торгів, оскільки ст. 152 ЦПК України передбачено одним із виду забезпечення позову у вигляді зупинення продажу арештованого майна, а не заборону такої реалізації арештованого майна. Крім того, доказів такої реалізації вказаного автомобіля, чи його виставлення на публічні торги згідно відповідного Порядку реалізації арештованого майна, надано суду не було.

Сторона позивача лише надала суду копії постанов ВДВС Святошинського РУЮ м.Києва про відкриття виконавчих проваджень та копію постанови про доручення проведення виконавчих дій щодо з»ясування інформації про місцезнаходження спірного автомоблія та щодо опису та арешту вказаного транспортного засобу, а не його реалізацію, з огляду на, що посилання представника позивача на обставини продажу ВДВС Святошинського РУЮ м.Києва автомобіля є недоведеними, а тому така заява задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.151, 152, 153, ст.210, ст. 293 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва протягом пяти днів з дня її проголошення (рішення Коституційного Суду України, від 27.01.2010 року за № 3-рп/2010 та інші, лист Вищого Спецалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.07.2011 року ).

Суддя: