АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Басюк Ю.В.

за участю: представника відповідача Сімонової Є.О.

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» - Сімонової Євгенії Олександрівни на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 03 лютого 2015 року в справі за клопотанням представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Відкритого акціонерного товариства «Банк Універсальний» про розірвання кредитного договору, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивача ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача ВАТ «Банк «Універсальний» про розірвання кредитного договору.

В судовому засіданні представник позивача заявив клопотання про забезпечення позову шляхом заборони банку нараховувати штрафні санкції, пеню на період розгляду справи по суті, мотивуючи це тим, що на даний час існує розбіжності у проведених Банком нарахуваннях та сплачених позивачем коштів на погашення кредиту, що дає підстави вважати, що Банк буде зловживати своїми правами і проведе зняття сум залишку на поточному рахунку для погашення штрафних санкцій та інших платежів.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 03 лютого 2015 року клопотання представника позивача про забезпечення позову - задоволено.

Справа № 754/21226/2014
№ апеляційного провадження:22-ц-796/4314/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Лісовська О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Не погоджуючись з ухвалою суду представником ПАТ «Універсал банк» -Сімоновою Є.О. подано апеляційну скаргу в якій вона просить скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 03 лютого 2015 року про забезпечення позову шляхом заборони ПАТ «Універсал банк» нараховувати штрафні санкції та пеню за кредитним договором № 001-2914/840-0431 від 05.11.2007 року, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

В судовому засіданні представник відповідача Сімонова Є.О., яка діє на підставі довіреності в інтересах ПАТ «УніверсалБанк», підтримала доводи апеляційної скарги.

Позивач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, представник позивача ОСОБА_4 був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи (а.с.22), а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за їх відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи в провадженні Деснянського районного суду м.Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до Відкритого акціонерного товариства «Банк Універсальний» про розірвання кредитного договору.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідачем були порушені суттєві умови оскаржуваного кредитного договору.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. В заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими необхідно забезпечити позов, вид забезпечення позову, з обґрунтуванням необхідності його застосування, та інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Подаючи клопотання про забезпечення позову, представник позивача посилався на те, що на даний час існує розбіжність у проведених Банком нарахуваннях та сплачених позивачем коштів на погашення кредиту, що дає підстави вважати, що Банк буде зловживати своїми правами і проведе зняття сум залишку на поточному рахунку для погашення штрафних санкцій та інших платежів.

Отже, задовольняючи клопотання представника позивача, суд першої інстанції виходив з того, що як убачається з письмового клопотання та письмових матеріалів справи, зокрема, розрахунку, наданого позивачем, сума боргу нарахована банком, значно відрізняється від суми боргу, розрахованою позивачем та на заяви позивача банком не було надано відповідних відомостей щодо залишку тілу кредиту та залишку по поточному рахунку.

Крім того, зазначені обставини в заяві представника позивача про забезпечення позову дають підстави вважати, що Банк в період розгляду справи по суті може допустити порушення прав позивача при нарахуванні сум заборгованості, провести зняття сум залишку на поточному рахунку для погашення штрафних санкцій та інших неузгоджених платежів, що може у подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно роз'яснень п 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», тобто розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема,в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й осіб, права яких можуть бути порушені у зав'язку із застосуванням відповідних заходів.

Колегія суддів вважає, що інтереси Банку судом першої інстанції залишені поза увагою, оскільки як убачається з матеріалів справи, позивачем з вересня 2014 року зобов'язання за кредитним договором не виконуються.

Пунктами 6.1 та 6.4 розділу 6 кредитного договору передбачено, що за невиконання взятих на себе зобов'язань сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених чинним законодавством України та кредитним договором.

Отже, нарахування штрафних санкцій та пені за невиконання, або неналежне виконання зобов'язання чітко передбачено нормами цивільного законодавства та умовами кредитного договору.

Оскільки при постановленні ухвали, судом першої інстанції не з'ясовані обставини справи і забезпечено позов шляхом накладення заборони ВАТ «Банк Універсальний» проводити нарахування штрафних санкцій та пені відносно ОСОБА_3

За таких обставин, ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової про відмову у задоволенні клопотання представника позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 305, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» - Сімонової Євгенії Олександрівни - задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 03 лютого 2015 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволені клопотання представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Відкритого акціонерного товариства «Банк Універсальний» про розірвання кредитного договору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: