Справа № 461/604/15-ц
Провадження № 6/461/21/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2015 року Галицький районний суд м.Львова в складі: головуючого судді Волоско І.Р., при секретарі Підлужному Р.А., розглянувши подання державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,

в с т а н о в и в :

Державний виконавець Галицького ВДВС Львівського МУЮ ОСОБА_1 звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника, громадянина України ОСОБА_2, що проживає: ІНФОРМАЦІЯ_1/7а до сплати ним заборгованості по виконавчому листу №2-3193-1/10 виданого 02.04.2014р. Святошинським районним судом м.Києва на користь ПАТ «Універсал Банк» суму заборгованості за договором позики № 009/2914/840-0211 від 27.09.2007 року в сумі 1 197 452, 97 грн., а також понесені судові витрати в розмірі 1700, 00 грн. судового збору та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, всього 1 199 272,97 грн.

Державний виконавець Галицького ВДВС Львівського МУЮ ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, проте надіслав до суду заяву в якій просить подання слухати у його відсутності, підтримує його в повному обсязі та просить задоволити.

У звязку з неявкою у судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 УПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання».

Згідно ч.2 ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцем знаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до п.18. ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звернутись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязання за рішенням.

Як зазначено в ч.1 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобовязаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження надсилаються адресатам із супровідним листом простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмові у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувану відповідно до ст..47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою зазначеною у виконавчому документі.

Як вбачається з матеріалів подання та матеріалів справи, такі не містять доказів надіслання державним виконавцем боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Право особи на вільне пересування є основоположною Конституційною гарантією людини.

Положенням ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобовязання до виконання зобовязань або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Однак в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують свідоме ухилення ОСОБА_2 від виконання зобовязання за рішенням суду, а також докази, що боржником вказана заборгованість в добровільному чи примусовому порядку не сплачена.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні подання державного виконавця Галицького ВДВС Львівського МУЮ ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 слід відмовити, оскільки суду не надано доказів ухилення чи намагання ухилення боржником від своїх зобовязань покладених на нього виконавчим документом №2-3193-1/10 виданого 02.04.2014р. Святошинським районним судом м.Києва на користь ПАТ «Універсал Банк» суму заборгованості за договором позики № 009/2914/840-0211 від 27.09.2007 року в сумі 1 197 452, 97 грн., а також понесені судові витрати в розмірі 1700, 00 грн. судового збору та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, всього 1 199 272,97 грн.

Керуючись ст.377-1 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», с.33 Конституції України, суд, -

у х в а л и в :

у задоволенні подання державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.Р.Волоско.