АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі - Шалапуда Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 17 листопада 2014 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення, дії і бездіяльність головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Білан Юлії Станіславівни, заінтересована особа: ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИЛА:

Справа № 753/11748/14
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1369/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Каліушко Ф.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
26 червня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на рішення, дії і бездіяльність головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Білан Ю.С., у якій просив визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця стосовно невстановлення місця роботи та джерел і розміру доходів скаржника за весь період виконання аліментних зобов'язань, починаючи з 04.11.2008 року, зобов'язати державного виконавця вчинити дії щодо встановлення місця роботи та джерел і розміру доходів скаржника за весь період виконання аліментних зобов'язань, починаючи з 04.11.2008 року, визнати неправомірними та скасувати вимоги державного виконавця від 26.05.2014 року за №735/9 та 167/9, визнати неправомірною та скасувати постанову про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.06.2014 року, стягнути з ВДВС Дарницького районного управління юстиції у м. Києві витрати на правову допомогу.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що на виконанні у ВДВС Дарницького районного управління юстиції у м. Києві знаходяться два виконавчі листи про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24 березня 2014 року зобов'язано державного виконавця Білан Ю.С. одержати достовірну інформацію про джерела та розмір доходів боржника ОСОБА_1 і з врахуванням одержаних даних здійснити розрахунок його заборгованості за аліментами у відповідності до норм законодавства. На виконання зазначеної ухвали державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості боржника, за яким заборгованість ОСОБА_1 по аліментним зобов'язанням за рішенням суду визначено у розмірі 60 527,76 грн. та направлено скаржнику вимоги про добровільне погашення цієї заборгованості. У зв'язку з невиконанням рішення суду, зокрема щодо погашення заборгованості державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Вважає, що державним виконавцем не вчинено дії щодо направлення належно оформлених запитів з метою підтвердження джерел та розміру доходів боржника, не враховано документів ПП «ДС», де працює боржник, а також відсутності у скаржника заборгованості згідно раніше проведених розрахунків.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 17 листопада 2014 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 було відмовлено.

02 грудня 2014 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на вказану ухвалу, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просив її скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення його скарги. В обґрунтування заявлених вимог апелянт вказав, що рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 лютого 2009 року і 30 вересня 2009 року були виконані ОСОБА_1 у повному обсязі, про що свідчать розрахунки державного виконавця, що не були оскаржені ОСОБА_3 На думку апелянта, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24 березня 2014 року державного виконавця зобов'язано здійснити розрахунок заборгованості за аліментами на наступний період, а не за минулий, та встановити місце роботи і дійсні доходи боржника. Також апелянт вважає, що державний виконавець не встановив місце роботи боржника і його кваліфікацію, не врахував незадовільний стан здоров'я боржника.

У судовому засіданні представники ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_7 і ОСОБА_8 апеляційну скаргу підтримали і просили її задовольнити.

Представник ОСОБА_3 за довіреністю - ОСОБА_9, головний державний виконавець ВДВС Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Білан Ю.С. апеляційну скаргу просили відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Вислухавши доповідь суддів Гаращенка Д.Р., пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 15 травня 2009 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 4 листопада 2008 року.

14 жовтня 2013 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 2 серпня 2013 р. і до повноліття дитини.

ОСОБА_1 працює на посаді директора в ПП «ДС» і вказаним підприємством на підставі ст. 69 Закону України «Про виконавче провадження» надавались до відділу державної виконавчої служби звіти про здійснені відрахування та виплати із його заробітної плати.

Згідно даних вказаних звітів ОСОБА_1 нараховувалась заробітна плата в наступних розмірах:

- листопад 2008 р. - 617,50 грн., грудень 2008 р. - 700 грн.;

- січень 2009 р. - 700 грн.; лютий 2009 р. - 700 грн., березень 2009 р. - 700 грн., квітень 2009 р. - 700 грн., травень 2009 р. - 519,16 грн., червень 2009 р. - 618,96 грн., липень 2009 р. - 618,96 грн., серпень 2009 р. - доходи відсутні, вересень 2009 р. - 618,96 грн., жовтень 2009 р. - 618,96 грн., листопад 2009 р. - 659,93 грн., грудень 2009 р. - 659,93 грн.;

- січень - серпень 2010 р. - доходи відсутні, вересень 2010 р. - 900 грн., жовтень 2010 р. - 900 грн., листопад 2010 р. -930 грн., грудень 2010 р. - 930 грн.;

- з травня 2011 р. по квітень 2014 р. - доходи відсутні.

З огляду на те, що 1/3 частка від вищевказаного заробітку боржника реально складає суму, що є меншою, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, протягом усього строку сплати аліментів з ОСОБА_1 стягувалися аліменти в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років. У такому ж розмірі з нього стягувалися аліменти за період, коли йому згідно звітів заробітна плата взагалі не нараховувалась.

Відповідно до проведеного державним виконавцем 14.01.2014 року перерахунку заборгованості №167/9 заборгованість у ОСОБА_1 за аліментними зобов'язаннями відсутня.

Пославшись на те, що вказаний перерахунок здійснено державним виконавцем невірно, оскільки нею прийняті до уваги надані боржником довідки про нульовий дохід і не враховано законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати, нижче якого не може провадитись оплата за виконану роботу, стягувач звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця щодо проведення зазначеного перерахунку.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24 березня 2014 року, що набрала законної сили, визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо невжиття належних заходів для одержання достовірної інформації про джерела та розмір доходів ОСОБА_1 та зобов'язано її одержати вказану інформацію і з врахуванням одержаних даних здійснити розрахунок його заборгованості за аліментами у відповідності з нормами ст. 195 Сімейного кодексу України та п. 7.13.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень.

06 травня 2014 року державним виконавцем надіслано запити до Державної податкової служби України про джерела отриманих доходів боржником, за відповіддю на який інформації стосовно ОСОБА_1 щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня, та до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами стосовно ОСОБА_1, за яким також інформація щодо боржника відсутня.

З урахуванням одержаної від Державної податкової служби України та Пенсійного фонду України інформації про джерела та розмір доходів боржника ОСОБА_1 та на виконання ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 24 березня 2014 року державний виконавець здійснила перерахунок його заборгованості, за яким заборгованість ОСОБА_1 за аліментними зобов'язаннями становить 60 527, 76 грн. На далі державним виконавцем направлено боржнику вимоги про добровільне виконання рішення суду та у зв'язку з його невиконанням винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Відмовляючи у задоволенні скарги суд першої інстанції правильно виходив з того, що державним виконавцем виконано вимоги ухвали суду про одержання інформації про джерела та розмір доходів боржника та з урахуванням отриманих даних проведено розрахунок заборгованості боржника за аліментними зобов'язаннями у відповідності до вимог ст. 195 СК України та п. 7.13.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень. Також державним виконавцем відповідно до правомірно накладено арешт в суми боргу відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції вірно виходив з того, що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24 березня 2014 року державного виконавця зобов'язано вчинити дії щодо отримання відповідної інформації і зобов'язано здійснити перерахунок з урахуванням одержаної інформації. Відхиляючи посилання апелянта на те, що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24 березня 2014 року державного виконавця зобов'язано здійснити розрахунок заборгованості за аліментами на наступний період, а не за минулий, колегія суддів виходить з того, що ОСОБА_3 не погодилася з розрахунком заборгованості за аліментами станом на 14 січня 2014 року.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що державним виконавцем не вчинено дій щодо направлення належно оформлених запитів з метою підтвердження джерел та розміру доходів боржника, оскільки державним виконавцем на виконання ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 24 березня 2014 року направлено запити до Державної податкової служби України і Пенсійного фонду України з метою встановлення місця роботи і доходів боржника.

Незадовільний стан здоров'я не має значення при визначенні розміру заборгованості скаржника.

Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів до уваги не приймає, оскільки ОСОБА_1 розрахунок заборгованості за аліментами у розмірі 60 527, 76 грн. відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» не оскаржувався, а дії, на які подано скаргу, були вчинені державним виконавцем на виконання ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 17 листопада 2014 року.

Отже, ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 17 листопада 2014 року є такою, що постановлена з додержанням вимог закону, а тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, п. 1 ч. 2 ст. 307, ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 312, ст.ст. 314-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 17 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді