Справа № 219/5187/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

22.06.2015р. cуддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Давидовська Т.В., розглянувши матеріали за заявою Публічного акціонерного товариства «Часівоярський вогнетривкий комбінат» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 суми боргу за послуги з теплопостачання в розмірі 11 073,11 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Часівоярський вогнетривкий комбінат» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на свою користь заборгованості за надані послуги з теплопостачання за період з 01.10.2008р. по 01.05.2015р. в сумі 11 073,11 грн., а також судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з розрахунку заборгованості, заявлені вимоги виходять за межі строку позовної давності, визначених ст.257 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказаного провадження", наявність спору про право є підставою для відмови у відкритті провадження за заявою про видачу судового наказу якщо з доданих документів вбачається пропуск позовної давності - така вимога може бути розглянута тільки у позовному провадженні.

Відповідно до п.10 зазначеної Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Цивільний процесуальний кодекс України не передбачає можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки, він видається лише за умови безспірності вимог.

Таким чином, у зв'язку з тим, що з наданих заявником документів вбачається пропуск позовної давності та враховуючи неможливість часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, вимога щодо стягнення заборгованості не може бути визнана судом безспірною. З огляду на викладене, зазначена заява не підлягає розгляду у порядку наказаного провадження у зв'язку із наявністю спору про право.

Відповідно до вимог п. 2 ч.3 ст. 100 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

За таких обставин, суддя вважає за необхідне відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу, та роз'яснити заявникові, що відповідно до ч. 2 ст. 101 Цивільного процесуального кодексу України, відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч.3 ст. 100 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяви Публічного акціонерного товариства «Часівоярський вогнетривкий комбінат» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 суми боргу за послуги з теплопостачання в розмірі 11 073,11 грн.

Роз'яснити заявнику право на звернення до суду в позовному порядку.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом п'яти днів після отримання копії ухвали.

Суддя: Т. В.Давидовська