АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/2062/15 Головуючий ІІ інстанції - Бездітко В.М.
Категорія: визнання спадщини відумерлою
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Бездітка В.М.,

суддів - Сащенка І.С., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря - Сашко Я.С.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 17 березня 2014 року у справі за заявою Харківської міської ради Харківської області, заінтересована особа Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради про визнання спадщини відумерлою та передачу майна до комунальної власності територіальної громади м. Харкова, -

встановила:

У вересні 2013 року Харківська міська рада звернулася до суду з вищевказаною заявою, посилаючись на те, що Харківській міській раді з матеріалів наданих КП «Жилкомсервіс» стало відомо, що квартира АДРЕСА_1 є вільною з ІНФОРМАЦІЯ_1 року після смерті її власника ОСОБА_1.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 05.07.1994 р. ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1.

Таким чином, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_1 відкрилась спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1.

До теперішнього часу спадщина, що відкрилася після смерті ОСОБА_1 ніким із спадкоємців не прийнята.

Просили визнати відумерлою спадщину на квартиру АДРЕСА_1, що належала на праві власності ОСОБА_1 та передати квартиру до комунальної власності територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 17 березня 2014 року заяву Харківської міської ради Харківської області задоволено. Визнано відумерлою спадщину на квартиру АДРЕСА_1, що належала на праві власності ОСОБА_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та передано квартиру до комунальної власності територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на незаконність, необґрунтованість ухваленого рішення, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування скарги зазначено, що в порушення вимог ч. 1 ст. 1277 ЦК України, судом першої інстанції не встановлено наявність або відсутності спадкоємців за заповітом і за законом. Також не взято до уваги інформаційні довідки зі Спадкового реєстру від 06.02.2014 року за № 36547271 та № 36547301. В порушення вимог ст. 277 ЦК України судом першої інстанції справа розглядалася без повідомлення усіх заінтересованих осіб.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 була власником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05.07.1994 р. № 915 /а.с. 9/.

Згідно свідоцтва про смерть, виданого Відділом реєстрації актів стану по м. Харкову Харківського МУЮ серії НОМЕР_1 від 11.08.2011 року, ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року /а.с. 7/.

За інформацією, наданою Восьмою Харківською держаною нотаріальною конторою від 04.12.2013 року, після ОСОБА_1, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, яка мешкала в АДРЕСА_1, спадкова справа не заводилася, з заявами про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини ніхто із спадкоємців не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалося /а.с. 29/.

Згідно довідки з місця проживання про склад сім»ї та прописку дільниці №19 КП «Жилкомсервіс» № 447 від 27.05.2013 р. в квартирі АДРЕСА_1 з 14.09.2011 року ніхто не проживає /а. с. 8/.

Станом на 01.09.2013 року заборгованість по сплаті за житлово - комунальні послуги за вищевказаною адресою складає 1554 грн. 09 коп. /а.с. 12-13/.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що спадкоємців за законом та заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 р. - ОСОБА_1 не має, а тому відповідно до ст.ст. 1272, 1277 ЦК України заява Харківської міської ради підлягає задоволенню.

Колегія суддів з такими висновками рішення суду не погоджується, оскільки вони не відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Відповідно до ст. 277 ЦК України, справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов'язковою участю заявника та з обов'язковим повідомленням усіх заінтересованих осіб.

Судом першої інстанції, в порушення вимог ч. 1 ст. 1277 ЦК України, не було встановлено наявність або відсутність заповіту у державному реєстрі від спадкодавця; наявність або відсутність спадкоємців за заповітом та за законом, або інших зацікавлених осіб та виявлення кола таких осіб; наявність або відсутність відмови від спадкування; наявність обставин, які унеможливлювали прийняття спадкоємцями спадщини з поважних причин (перебування у лікарні, відрядженні, місцях позбавлення волі, проходження військової служби, перебування за кордоном); обізнаність спадкоємців про наявність заповіту або спадкового майна, яке підлягає спадкуванню; використання та реалізація, передбаченого законом, права спадкоємців на відновлення строків на вступ у спадщину, з поважних причин.

З інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 06.02.2014 року за № 36547271 та № 36547301, наданих Восьмою Харківською держаною нотаріальною конторою, вбачається, що 22.10.2008 р. ОСОБА_1 склала заповіт, посвідчений 22.10.2008 р. Восьмою ХДНК, який станом на 06.02.2014 р. є чинний, № 45670884 у спадковому реєстрі /а.с.41, 42/.

Згідно заповіту від 22.10.2008 р. ОСОБА_1 заповіла належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 своїй дочці - ОСОБА_2 та своїй онукі - ОСОБА_3 в рівних частинах кожній та належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_2 своєму онуку - ОСОБА_4 Заповіт посвідчений Ахмад А.П., державним нотаріусом Восьмої ХДНК, зареєстрований у реєстрі № 7-1776 /а.с. 81/.

Вказаний заповіт судом першої інстанції не досліджувався, не отримав належної оцінки, внаслідок чого не були залучені до участі у розгляді справи заінтересовані особи (спадкоємці).

Згідно свідоцтва про смерть, виданого Відділом реєстрації актів стану по м. Харкову Харківського МУЮ серії НОМЕР_2 від 31.10.2014 року, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року /а.с. 83/.

19.11.2014 року Восьмою Харківською держаною нотаріальною конторою ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване у реєстрі за № 3-752 на квартиру АДРЕСА_1 /а.с. 80/.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.11.2014 р. власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом /а.с. 79/.

Висновки суду про те, що у спірній квартирі ніхто не проживає спростовуються матеріалами справи, а саме: угодою № К/19-04.02-362 про розстрочення погашення боргу, укладеною 01.02.2013 р. між КП «Жилкомсервіс» та ОСОБА_2, квитанціями про сплату комунальних послуг, актом про смерть ОСОБА_4, приписом дільниці КП «Жилкомсервіс», по квартирною книгою /а.с. 86, 87, 88, 89, 90-98/.

Таким чином, за наявності спадкоємців, а саме: дочки - ОСОБА_2 та онуки - ОСОБА_3, вони повинні були б бути залучені до участі у справі, повідомлені про час та місце розгляду справи.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального права і підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про відмову у задоволенні заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 17 березня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення. У задоволенні заяви Харківської міської ради Харківської області відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення. Рішення може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий -

Судді -