У х в а л а

іменем україни

27 травня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Амеліна В.І., Гончара В.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Монастирецької Ганни Василівни про стягнення безпідставно отриманих коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_6, поданою в інтересах ОСОБА_4, на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 28 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 06 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 27 липня 2013 року між ОСОБА_6, в інтересах позивача ОСОБА_4, та адвокатом Монастирецькою Г.В. було укладено усну угоду про надання правової допомоги в цивільній справі № 703/5219/12. За надання правової допомоги він перерахував через банківську установу 8 000 грн на користь адвоката Монастирецької Г.В. Посилаючись на те, що відповідач безпідставно отримала ці гроші від ОСОБА_6 від імені ОСОБА_4 за надання послуг адвоката, однак несумлінно поставилась до своїх обов'язків по справі, відмовилася вести справу у суді, при цьому договору про правову допомогу між відповідачем та позивачем укладено не було, просила суд стягнути з відповідача на свою користь 8 000 грн.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 28 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 06 лютого 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_4, просить скасувати зазначені судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив із безпідставності позовних вимог.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами попередніх інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, подану в інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 28 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 06 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В.І. Амелін
В.П. Гончар Д.О. Остапчук