Справа №592/3644/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Князєв В. Б.
Номер провадження 22-ц/788/339/15 Суддя-доповідач - Гагін М. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Гагіна М. В.,

суддів - Попруги С. В. , Рибалки В. Г.

за участю секретаря - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 09 січня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гумат» про стягнення компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що з 02 серпня 2011 року вона працювала в ТОВ «Гумат» на посаді менеджера.

01 грудня 2012 року на підставі наказу №14-К від 01 грудня 2012 року її було звільнено за власним бажанням на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України.

За час роботи щорічна основна відпустка позивачем не використовувалась та в порушення ст.ст.83, 116 КЗпП України ОСОБА_3 не було виплачено грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки.

Відповідно до ст.117 КЗпП України разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Адміністрацією підприємства порушена ст.116 КЗпП України (строки розрахунку при звільненні), у зв'язку з чим повинна бути виплачена середньомісячна заробітна плата по день фактичного розрахунку згідно ст.117 КЗпП України.

Розрахунок було проведено 16 грудня 2013 року та виплачено позивачеві 672 грн. 32 коп. грошової компенсації за невикористану відпустку, однак позивач вважає, що їй була недоплачена компенсація в сумі 293 грн. 74 коп.

Просила стягнути з відповідача заборгованість за невикористану відпустку та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 09 січня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

При цьому доводить, що за час роботи позивача в ТОВ «Гумат» на посаді менеджера нею не використовувалася щорічна основна відпустка.

Вказує, що адміністрацією підприємства порушена ст.116 КЗпП України (строки розрахунку при звільненні), в зв'язку з цим позивачу разом з заборгованістю по виплаті компенсації за невикористану відпустку повинна бути виплачена середньомісячна заробітна плата по день фактичного розрахунку згідно ст.117 КЗпП України. Розрахунок було проведено частково лише 16 грудня 2013 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4, які підтримали доводи апеляційної скарги, представника відповідача Зікратого А.В., який заперечував проти доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що представник позивача відмовився від проведення бухгалтерської експертизи, відтак встановити факт чи правильно була нарахована відповідачу грошова компенсація за всі не використані дні щорічної відпустки позивачеві за період з 02 серпня 2011 року по 01 грудня 2012 року неможливо, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Проте, погодитись з таким висновком неможливо, оскільки цих висновків суд дійшов при неповному з'ясуванні обставин справи, що призвело до неправильного застосування норм матеріального і процесуального права.

Зазначені порушення, у відповідності до п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України, є підставою для скасування оскаржуваного рішення й ухвалення нового рішення про задоволення позову ОСОБА_3

За правилами ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей.

Згідно ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

З матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечується, що з 02 серпня 2011 року по 01 грудня 2012 року ОСОБА_3 працювала в ТОВ «Гумат» на посаді менеджера по строковому трудовому договору, тобто відпрацювала 16 календарних місяців й своє право на оплачувану відпустку, яку не використала.

01 грудня 2012 року позивача було звільнено за власним бажанням за ст.38 КЗпП України.

При звільненні ОСОБА_3 не була виплачена грошова компенсація за всі невикористані нею 32 дні щорічної відпустки, як це передбачено Законом України «Про відпустки» за відпрацьованих 16 календарних місяців.

У грудні 2013 року Територіальною державною інспекцією з питань праці у Сумській області була проведена перевірка ТОВ «Гумат» з питань дотримання законодавства про працю, за результатами перевірки директору товариства був вручений припис.

На виконання зазначеного припису підприємством було нараховано ОСОБА_3 820 грн. 50 коп. компенсації за 24 дні невикористаної відпустки і заробітної плати з грудня 2011 року по листопад 2012 року в загальній сумі 12170 грн. 75 коп.

З нарахованої суми компенсації за невикористану відпустку (820,50 грн.) утримано 3,6% єдиного соціального внеску на суму 29 грн. 54 коп. та 15% податку на доходи фізичних осіб на суму 118 грн. 54 коп., а 16 грудня 2013 року 672 грн. 32 коп. зараховано на рахунок позивача, чого нею і не заперечується.

Отже, враховуючи вимоги ч.1 ст.6 Закону України «Про відпустки», розмір заробітної плати позивача за останні 12 місяців, кількість відпрацьованого часу, відповідач повинен був нарахувати та виплатити працівнику у день звільнення компенсацію за 32 дні невикористаної відпустки у сумі 1094 грн. 08 коп. (12170,75 : 356 =34,19 середній заробіток за 12 місяців перед звільненням; 34,19 х 32 = 1094,08 грн.).

Таким чином, недоплачена відповідачем сума компенсації за невикористані позивачем за 8 днів відпустки складає 273 грн. 58 коп. (1094,08 - 820.50 = 273,58), які і підлягають стягуванню на користь ОСОБА_3, з утриманням з цієї суми відповідних податків і зборів.

Відповідачем на день ухвалення судового рішення зазначена сума компенсації за невикористану відпустку позивачу не виплачена, затримка складає з 01 грудня 2012 року по 23 березня 2015 року двадцять сім місяців і п'ятнадцять днів.

Згідно довідки відповідача середньомісячна заробітна плата позивача за останні два місяці, що передували звільненню, складає 217 грн. 28 коп. та середньоденна - 12 грн. 42 коп., відтак на її користь підлягає стягненню 6052 грн. 86 коп. середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, з яких при виплаті мають бути утримані відповідні податки та збори.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору у справах даної категорії, то такий збір, згідно частин 3, 5 ст.88 ЦПК України, за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанції в загальній сумі 365 грн. 40 коп. підлягає стягненню з ТОВ «Гумат» в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 09 січня 2015 року у даній справі скасувати й ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Стягнути з Товариства обмеженою відповідальністю «Гумат» на користь ОСОБА_3 273 грн. 58 коп. компенсації за невикористану відпустку та 6052 грн. 86 коп. середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, з утриманням з цих сум відповідних податків та зборів.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гумат» в дохід держави 365 грн. 40 коп. судового збору.

Рішення набрало законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -