Справа №589/4086/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Сінгур В. О.
Номер провадження 22-ц/788/604/15 Суддя-доповідач - Криворотенко В. І.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

18 березня 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Дубровної В. В. , Лузан Л. В. ,

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13 лютого 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частини житлового будинку та усунення перешкод в користуванні ним,

в с т а н о в и л а:

Звертаючись з позовом ОСОБА_4 просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями в розмірі 1/2 частини будинку та господарських будівель в виді погребу «Пг» та огорожі за адресою: АДРЕСА_1, усунути перешкоди в користуванні зазначеним житловим будинком шляхом вселення та зобов'язати ОСОБА_3 не чинити перешкоди в користуванні зазначеним будинком та господарськими будівлями.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13 лютого 2015 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину житлового будинку та 1/2 частину господарських споруд в виді погребу «Пг» та огорожі за адресою: АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку та 1/2 частину господарських споруд в виді погребу «Пг» та огорожі за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язано ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_4 у здійсненні ним права користування жилим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 та вселено ОСОБА_4 до вищевказаного будинку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення про визнання за ОСОБА_4 право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції сторони з 13.09.1997 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Шосткинського міськрайонного суду від 19.07.2013 року. Мають малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За час перебування в шлюбі подружжя придбало житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1. Зазначений будинок зареєстровано в Шосткінському МБТІ № 2734584, на підставі договору купівлі продажу, де покупцем значиться ОСОБА_3 (а.с.8).

Внаслідок неприязних стосунків між сторонами, відповідач провела заміну замків та почала перешкоджати позивачу проживати в будинку по АДРЕСА_1. Зазначені обставини підтверджуються висновком ДІМ Шосткинського МВ УМВС України в Сумській області, в якому зазначено відсутність складу кримінального правопорушення та роз'яснено право вирішення питань користування та поділу будинку в судовому порядку (а.с.16).

Вказані факти з достатньою повнотою встановлені судом першої інстанції на підставі належним чином зібраних, досліджених та оцінених доказів.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Суд першої інстанції вірно з'ясував спірні правовідносини, повно, всебічно встановив обставини, що мають значення для справи у відповідності з ч.1 ст.212 ЦПК України, проаналізувавши матеріали справи, пояснення учасників процесу, керуючись положеннями норм ЦК України, СК України дійшов правильного висновку про визнання спірного будинку спільною сумісної власністю подружжя, придбаного під час шлюбу і внаслідок спільної праці, а тому обґрунтовано визнав за позивачем право власності на 1/2 частину зазначеного будинку та господарських будівель, зобов'язавши відповідача не чинити перешкод останньому у користуванні його власністю.

Даний висновок місцевого суду доводами апеляційної скарги не спростовується, остання матеріалами справи не підтверджується і зводиться фактично до переоцінки доказів, що були дослідженні місцевим судом та обґрунтовано покладені в основу рішення.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що місцевим судом при визнанні за позивачем права власності на 1/2 частину спірного будинку та господарських будівель не було враховано інтересів малолітньої дитини, яка проживає разом з нею та положень ст. 71 СК України, є необґрунтованими.

Так, ст.70 СК України передбачено, що при вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд може відступити від засади рівності часток подружжя за певних обставин, проте, як правильно зазначив суд першої інстанції вимог про виділ частки в натурі позивачем в даній справі не заявлялося, таких вимог не заявлено і самою відповідачкою, а отже вирішення питання про збільшення частки відповідача в спільному майні, враховуючи проживання з нею малолітньої дитини, є передчасним.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна, є слушними.

Застосовуючи положення ст.60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, необхідно також встановлювати не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Зазначена правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України висловленої у постанові №6-79цс13 від 02.10.2013 року, яка згідно зі ст.360-7ЦПК України є обов'язковою для судів.

Однак, колегія суддів вважає, що відповідачкою не доведено факт придбання житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 за кошти, які не були спільними коштами подружжя, належали їй особисто.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому не можуть бути підставою для скасування обґрунтованого рішення суду.

За таких обставин, коли суд ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13 лютого 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -