Справа №591/1274/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Міліціанов Р. В.
Номер провадження 22-ц/788/1131/15 Суддя-доповідач - Рибалка В. Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Рибалки В. Г.,

суддів - Ільченко О. Ю. , Попруги С. В.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 08 травня 2015 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_3

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 08 травня 2015 року позов ПАТ «ПриватБанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору № SUC0AL00001943 від 27 лютого 2008 року в розмірі 6 935, 42 доларів США - заборгованість за кредитом; 4 418, 02 доларів США - заборгованість по процентах за користування кредитом; 132, 44 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 4 974, 96 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором за період з 06 лютого 2014 року по 26 грудня 2014 року, а всього 16 460, 84 доларів США, що на дату винесення судового рішення згідно офіційного курсу НБУ становить 341 109 грн. 10 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3 654 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом першої інстанції при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення Зарічного районного суду м. Суми від 08 травня 2015 року та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. Просить застосувати строк позовної давності до всіх позовних вимог.

Судом першої інстанції встановлено, що 27 лютого 2008 року між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір № SUC0AL00001946, про отримання ОСОБА_3 кредитних коштів в сумі 11 118, 12 доларів США на купівлю автомобіля, 1 946,01 доларів США на сплату страхових платежів на строк до 27 лютого 2015 року зі сплатою відсотків у розмірі 1,18% на місяць. ОСОБА_3 свої зобов'язання по вказаному кредитному договору не виконує. Станом на 26 грудня 2014 року має заборгованість по кредитному договору: 6 935, 42 доларів США - заборгованість за кредитом; 4 418,02 доларів США - заборгованість по процентах за користування кредитом; 132, 44 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 4 974, 96 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором. Згідно розрахунку заборгованості прострочення виникло починаючи з 19 вересня 2008 року .

Колегія суддів заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень

При розгляді справи суд першої інстанції належним чином з`ясував та перевірив доводи та заперечення сторін, дав належну оцінку зібраним у справі доказам та обґрунтував висновки викладені в рішенні.

Суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк».

Доводи ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» не укладав з ним договір про відкриття поточного рахунку у доларах США та на нього не було нараховано вказаної суми кредитних коштів, а тому кредитний договір між сторонами по справі не є укладеним є безпідставними. Відповідно до положень ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Підписавши кредитний договір № SUC0AL00001943 від 27 лютого 2008 року, ОСОБА_4 прийняв умови вказаного договору та сплачував регулярні платежі, а тому посилання останнього на те, що вказаний кредитний договір є неукладеним необґрунтовані.

Ствердження ОСОБА_3 в апеляційній скарзі щодо пропущення позивачем строку позовної давності висновків суду не спростовують. При ухваленні рішення суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що вимоги банку з приводу стягнення суми боргу, процентів та комісії пред'явлено в межах трирічного строку позовної давності. Посилання відповідача в апеляційній скарзі про те, що він перестав сплачувати суми по кредиту з 20 січня 2012 року, а ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором 24 лютого 2015 року, тобто з пропуском строку позовної давності є необґрунтованими, оскільки строк позовної давності щодо конкретних платежів був перерваний у зв'язку з пред'явленням позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до суду про звернення стягнення на заставне майно, виконання зобов'язання по кредитному договору визначено 27 лютого 2015 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що сума коштів вказана у заяві на видачу готівки від 28 лютого 2008 року становить 10 520 доларів США, а сума заборгованості по розрахунку позивача станом на 27 лютого 2008 року складає 11 188, 14 доларів США не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», оскільки в кредитному договорі № SUC0AL00001943 від 27 лютого 2008 року зазначено, що Банк зобов'язаний надати позичальнику кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу на строк з 27 лютого 2008 року по 28 лютого 2008 року включно у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 11 188,14 доларів США на купівлю автомобіля , а також у розмірі 1 946,01 доларів США на сплату страхових платежів. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення кредитних коштів в розмірі зазначеному в кредитному договорі є обґрунтованими.

Ствердження ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про те, що розмір пені повинен бути значно менший ніж вказано в розрахунку ПАТ КБ «ПриватБанк» або пеня має бути взагалі відсутня є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги про те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» не мав права надавати кредит ОСОБА_3 в іноземній валюті обґрунтовано спростовано рішенням суду першої інстанції. При ухваленні рішення суд посилався на положення Закону України «Про Національний банк України», Генеральну ліцензію та письмовий дозвіл на здійснення позивачем валютних операцій.

Інші доводи апеляційної скарги не є підставою для скасування рішення суду.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судове рішення ухвалено, з додержанням вимог матеріального та процесуального права

У зв'язку з цим апеляційну скаргу на рішення необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315, ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 08 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: