АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді : Пікуля В.П.,

суддів : Панченка О.О., Прядкіної О.В.,

при секретарі: Кальник А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 06 листопада 2014 року та додаткове рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02 грудня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: виконавчий комітет Октябрської районної у м. Полтаві ради, Реєстраційна служба Полтавського міського управління юстиції Полтавської області,

про визнання права власності на спадкове майно та виділ частки із майна спільної сумісної власності, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2012 року позивачка ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно та виділ частки із майна спільної сумісної власності. Позов мотивувала тим, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_4 та матері позивачки ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 Проте, нотаріусом було відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадшину за відсутності визначеного розміру земельної частки померлої у земельній ділянці.

А тому позивачка просила:

- встановити, що в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 та на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №007245, вона має право власності на 2/3 частини земельної ділянки, розміром 1617 кв.м, розташованої в АДРЕСА_1, кадастровий номер :19:001:0076;

- на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №007245, ОСОБА_4 має право власності на 1/3 частину земельної ділянки, розміром 809 кв.м, розташованої в АДРЕСА_1, кадастровий номер :19:001:0076;

- виділити в натурі ОСОБА_3 земельну ділянку, розміром 1617 кв.м, а ОСОБА_4 земельну ділянку розміром 809 кв.м, розташованих в АДРЕСА_1, кадастровий номер :19:001:0076, згідно Плану розподілу земельної ділянки, площею 2426 кв.м (додаток №1 до висновку експертного земельно-технічного дослідження №209 від 30.11.2012 року), припинивши право спільної часткової власності на це майно.

23.08.2013 року ОСОБА_3 подала уточнення позовних вимог, де відповідачем у справі визначила ОСОБА_2, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, а ОСОБА_2 є спадкоємцем майна померлої.

Згідно останніх уточнень до позовної заяви від 05.03.2014 року, ОСОБА_3 зазначила, що в даний час у неї виникла необхідність отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_5, але звернувшись до нотаріуса позивач отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, що посвідчити договір розподілу часток у спільній сумісній власності на майно не має можливості, оскільки співвласники зазначеної земельної ділянки є померлими; подальшу реєстрацію права спільної часткової власності на кожного співвласника у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, здійснити не можливо, так як реєстрація права власності на померлих не передбачена законодавством України.

Остаточно ОСОБА_3 просила:

1) визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частину земельної ділянки, розміром 809 кв.м, розташованої в АДРЕСА_1, кадастровий номер :19:001:0076, в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_5;

2) провести поділ земельної ділянки, виділивши позивачці у власність частину земельної ділянки, площею 1617 кв.м, залишивши за ОСОБА_4 земельну ділянку, площею 809 кв.м, розташованих в АДРЕСА_1, кадастровий номер :19:001:0076, згідно Плану розподілу земельної ділянки, площею 2426 кв.м (додаток №1 до висновку експертного будівельно-технічного дослідження №11 від 27.01.2014 року:

а) із земельної ділянки, площею 1000 кв.м з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку виділити ОСОБА_3 у власність 245 кв.м, що становить 245/1000, 353 кв.м, що становить 353/1000, всього 598 кв.м. що становить 598/1000, замальованих на плані жовтим, синім та коричневим кольорами; залишивши за ОСОБА_4 - 402 кв.м, що становить 402/1000 частин земельної ділянки, замальованих на плані зеленим кольором;

б) із земельної ділянки площею 1426 кв.м з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, виділити ОСОБА_3 у власність 563 кв.м, що становить 563/1426, 456 кв.м, що становить 456/1426, всього 1019 кв.м, що становить 1019/1426, замальованих на плані жовтим та синім кольорами, залишивши за ОСОБА_4 407 кв.м, що становить 407/1426 частин земельної ділянки замальованих на плані зеленим кольором;

в) встановити постійний сервітут, площею 91 кв.м на земельній ділянці, площею 809 кв.м, що залишається за ОСОБА_4 для можливості користування ОСОБА_3 мережами водопроводу, каналізації, електропостачання, телефонізації та сервітут, площею 8 кв.м на земельній ділянці ОСОБА_3, площею 35 кв.м для можливості обслуговування стіни своєї квартири спадкоємцям ОСОБА_4

3) виділити в самостійний об'єкт нерухомого майна окрему садибу 61/100 частину дмоволодіння у складі:

- земельна ділянка площею 1617 кв.м;

- частина житлового будинку літ.А-1 у складі приміщень: кухня 2-1 площею 22,3 кв.м, санвузол 2-2 площею 4,8 кв.м., кімната 2-3 площею 17,0 кв.м., кімната 2-4 площею 11,4 кв.м., кімната 2-5 площею 29,2 кв.м, тамбур VI площею 3,9 кв.м., кладова VII площею 2,0 кв.м., всього площею 90,6 кв.м.;

- господарські будівлі і споруди: сарай Б, сарай б, навіс б1 , погріб б2 , гараж Д, сарай Ж, сарай ж, погріб ж1 , частина огорожі №1, частина огорожі №3, хвіртка №5, ворота огорожі №6, розташованих у АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_3 на праві приватної власності, припинивши право спільної часткової власності на це майно.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 06 листопада 2014 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи : виконавчий комітет Октябрської районної у м. Полтаві ради, Реєстраційна служба Полтавського міського управління юстиції Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно та виділ частки із майна спільної сумісної власності, - задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частину земельної ділянки розміром 809 кв.м., розташованої в АДРЕСА_1, кадастровий номер :19:001:0076, в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, матері ОСОБА_5.

Проведено поділ земельної ділянки, виділено ОСОБА_3 у власність частину земельної ділянки площею 1 617 кв.м., залишивши за ОСОБА_4 - земельну ділянку площею 809 кв.м., розташовану в АДРЕСА_1, кадастровий номер :19:001:0076 згідно Плану розподілу земельної ділянки площею 2 426 кв.м. - Додаток №1 до висновку експертного будівельно-технічного дослідження №11 від 27.01.2014 року

а) із земельної ділянки пл.1000 кв.м з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку виділено ОСОБА_3 у власність 245 кв.м, що становить 245/1000, 353 кв.м, що становить 353/1000, всього 598 кв.м., що становить 598/1000, замальованих на Плані жовтим, синім та коричневим кольорами; залишивши за ОСОБА_4 - 402 кв.м, що становить 402/1000 частин земельної ділянки, замальованих на Плані зеленим кольором;

б) із земельної ділянки площею 1426 кв.м з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства виділено ОСОБА_3, у власність 563 кв.м, що становить 563/1426, 456 кв.м що становить 456/1426, всього 1019 кв.м, що становить 1019/1426, замальованих на Плані жовтим та синім кольорами; залишивши за ОСОБА_4 407 кв.м, що становить 407/1426 частин земельної ділянки, замальованих на Плані зеленим кольором;

в) встановлено постійний сервітут площею 91 кв.м на земельній ділянці пл.809 кв.м, що залишається за ОСОБА_4 для можливості користування ОСОБА_3, мережами водопроводу, каналізації, електропостачання, телефонізації та сервітут площею 8 кв.м на земельній ділянці ОСОБА_3 площею 35 кв.м., для можливості обслуговування стіни своєї квартири спадкоємцям ОСОБА_4.

Виділено в самостійний об'єкт нерухомого майна окрему садибу 61/100 частину домоволодіння у складі:

- земельна ділянка площею 1617 кв.м;

- частина житлового будинку літ.А-1 у складі приміщень: кухня 2-1 площею 22,3 кв.м, санвузол 2-2 площею 4,8 кв.м, кімната 2-3 площею 17,0 км.м, кімната 2-4 площею 11,4 кв.м, кімната 2-5 площею 29,2 кв.м, тамбур VI площею 3,9 кв.м, кладова VII площею 2,0 кв.м, всього площею 90,6 кв.м;

- господарські будівлі і споруди: сарай Б, сарай б, навіс б1 , погріб б2 , гараж Д, сарай Ж, сарай ж, погріб ж1 , частина огорожі №1, частина огорожі №3, хвіртка №5, ворота огорожі №6, розташовані у АДРЕСА_1, та належать ОСОБА_3 на праві приватної власності, припинено право спільної часткової власності на це майно.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 919,54 грн.

Додатковим рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 02 грудня 2014 року доповнено рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 06 листопада 2014 року.

Викладено сьомий абзац резолютивної частини рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 06 листопада 2014 року у такій редакції:

«Виділити в самостійний об'єкт нерухомого майна окрему садибу 61/100 частину домоволодіння у складі:

- земельна ділянка з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 598 кв.м;

- земельна ділянка з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 1019 кв.м;

- частина житлового будинку літ.А-1 у складі приміщень: кухня 2-1 площею 22,3 кв.м, санвузол 2-2 площею 4,8 кв.м, кімната 2-3 площею 17,0 км.м, кімната 2-4 площею 11,4 кв.м, кімната 2-5 площею 29,2 кв.м, тамбур VI площею 3,9 кв.м, кладова VII площею 2,0 кв.м, всього площею 90,6 кв.м;

- господарські будівлі і споруди: сарай Б, сарай б, навіс б1 , погріб б2 , гараж Д, сарай Ж, сарай ж, погріб ж1 , частина огорожі №1, частина огорожі №3, хвіртка №5, ворота огорожі №6, розташовані у АДРЕСА_1, та належать ОСОБА_3 на праві приватної власності, припинено право спільної часткової власності на це майно.»

З рішенням та додатковим рішенням суду не погодився ОСОБА_2, який його оскаржив, просив рішення та додаткове рішення суду скасувати та ухвалити нове. Апелянт вважає, що рішення суду прийнято із порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи.

При розгляді справи у суді апеляційної інстанції представник апелянта уточнила клопотання апеляційної скарги, а саме: просила рішення суду скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.п. 3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

У відповідності до ч.ч.4, 5 ст. 89 Земельного кодексу України, співвласники земельної ділянки, яка перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки; поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1226 ЦК частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Згідно з ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_5 Після її смерті залишилося спадкове майно: земельна ділянка, яка належить ОСОБА_3, ОСОБА_4 та належала ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності (частки співвласників не визначені), на підставі державних актів серії ПЛ №№007235, 007236, 007245 на право власності на земельну ділянку розміром 2 426 кв.м., розташовану в АДРЕСА_1, відповідно з цільовим призначенням: землі житлової та громадської забудови (для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд 1 000 кв.м., для ведення особистого селянського господарства 1426 кв.м.), кадастровий номер :19:001:0076.

У відповідності до ст.1261 ЦК України, спадкоємцем майна ОСОБА_5 є позивачка - її дочка ОСОБА_3, яка фактично прийняла спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. У відповідності до ст.1261 ЦК України, спадкоємцем її майна є чоловік померлої, ОСОБА_2, який фактично прийняв спадщину шляхом постійного проживання з спадкодавцем (ст.1268 ЦК України), що не заперечується сторонами (спадкова справа № 250/2013.

Таким чином, на підставі викладеного, ОСОБА_3 та померлі ОСОБА_4, ОСОБА_5 мали право власності по 1/3 частці земельної ділянки, розташованої у АДРЕСА_1, з яких позивач набуває право власності на 2/3 частин земельної ділянки, а за ОСОБА_4 залишається 1/3 її частина.

Оскільки в даний час у позивача зі спадкоємцем померлої ОСОБА_4 - ОСОБА_2 склалися недобросусідські відносини, що унеможливлюють подальше спільне використання земельної ділянки та поділ її згідно договору, позивач просила провести поділ майна в натурі відповідно до порядку фактичного користування, який склався на даний час та встановлений висновком експертного будівельно-технічного дослідження №11 від 27.01.2014 року з виділенням її частки домоволодіння, що розташоване на спірній земельній ділянці в самостійний об'єкт нерухомого майна.

Висновком експертного будівельно-технічного дослідження №11 від 27.01.2014 року на підставі проведених досліджень, відповідно до порядку фактичного користування між співвласниками, який склався станом на час проведення дослідження, експертом надано один варіант розподілу земельної ділянки площею 2 426 кв.м (для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 1000 кв.м та ведення селянського господарства площею 1 426 кв.м) за адресою: АДРЕСА_1, згідно якого ОСОБА_3, у володіння пропонується 808 кв.м земельної ділянки; співвласнику ОСОБА_5 - 809 кв.м; співвласнику ОСОБА_4 - 809 кв.м.

За цим варіантом розподілу земельної ділянки необхідно встановити сервітут площею 91 кв.м на земельній ділянці пл..809 кв.м, що пропонується ОСОБА_4 для можливості користування мережами водопроводу, каналізації, електропостачання, телефонізації ОСОБА_3 та сервітут площею 8 кв.м на земельній ділянці пл.35 кв.м., що пропонується ОСОБА_3, для можливості обслуговування стіни своєї квартири спадкоємцям ОСОБА_4

План розподілу земельної ділянки між сторонами визначено Додатком №1 до висновку експертного будівельно-технічного дослідження №11 від 27.01.2014 року.

Також, на підставі проведених досліджень, експерт робить висновок, що 61/100 частина домоволодіння за адресою АДРЕСА_1, до складу якої входить частина житлового будинку літ. А-1 з господарськими будівлями і спорудами, які належать ОСОБА_3 на праві приватної власності, має окремий вхід, необхідну сукупність житлових та підсобних приміщень, що відповідають будівельно-технічним нормам, а тому технічно можливо виділити її в самостійний об'єкт нерухомого майна за умови виділення у володіння земельної ділянки площею 1 617 кв.м (808+809) згідно плану, вказаному у додатку №1.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_3 є законною спадкоємицею ОСОБА_5. якій належала 1/3 частина земельної ділянки по АДРЕСА_1, на даний час виникла необхідність поділу спільної земельної ділянки між сторонами справи в натурі, з виділенням частки домоволодіння, що належить позивачці ОСОБА_3, та яке розташоване на спірній земельній ділянці, при цьому, згідно висновку експертного будівельно-технічного дослідження №11 від 27.01.2014 року експертом надано лише один варіант розподілу земельної ділянки, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та виділ частки із майна спільної сумісної власності.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про невирішення судом першої інстанції його клопотання про зупинення провадження у справі на час перебування його на лікуванні, оскільки з часу подання ним клопотання 28.01.2014 року по день ухвалення рішення у справі 06.11.2014 року судові засідання у справі не проводились.

Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України, порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Аналізуючи матеріали справи, колегія суддів приходить до переконання, що не вирішення судом питання про можливість зупинення провадження у справі та неналежне повідомлення відповідача не потягло за собою неправильного вирішення справи.

Необхідно також зазначити, що апелянт та його представник не були позбавлені можливості надати пояснення та докази до суду апеляційної інстанції, які не були надані ними у суді першої інстанції.

Безпідставними є також посилання ОСОБА_2 про зменшення площі належної йому земельної ділянки згідно його частки у домоволодінні, у зв'язку з проведеним розподілом згідно висновку експертного дослідження.

Так, спірна земельна ділянка по АДРЕСА_1 складається з двох земельних ділянок: землі житлової та громадської забудови (для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд) - 1000 кв.м та для ведення особистого селянського господарства - 1426 кв.м. Відповідно до варіанту розподілу земельної ділянки призначеної для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_2 було виділено 402/1000 частини даної ділянки, що на 12 кв.м більше, ніж у інших співвласників.

При цьому, питання про порушення прав ОСОБА_2 ОСОБА_3 шляхом використання його ділянки для проходу до будинку не було предметом судового розгляду, відповідні вимоги про усунення порушень у здійсненні ОСОБА_2 свого права користування або розпорядження земельною ділянкою ним не заявлялися.

Також, виділення в окрему одиницю майна ОСОБА_3 нічим не порушує права співвласника ОСОБА_2 у користуванні та розпорядженні домоволодінням і земельною ділянкою, окрім того, ОСОБА_2 також не позбавлений права виділити належну йому частину будинку в окрему одиницю.

Посилання апелянта на ту обставину, що позивач провела експертизу без участі ОСОБА_2 не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги так як, апелянт та його представник, не обґрунтували та не довели чому не може бути взятий до уваги висновок експертного будівельно-технічного дослідження №11 від 27.01.2014 року та не запропонували іншого варіанту розподілу.

Однак, провівши поділ спірної земельної ділянки між сторонами, місцевий суд, виділивши частину земельної ділянки ОСОБА_3, іншу частину виділив померлій ОСОБА_4, замість її законному спадкоємцю - відповідачу ОСОБА_2, вирішив таким чином питання про розподіл майна особі, цивільна правоздатність якої припинилася у момент її смерті (ч. 4 ст. 25 ЦК України).

За таких обставин, рішення місцевого суду слід змінити, уточнивши його, а саме зазначивши у резолютивній частині рішення замість померлої ОСОБА_4 - її спадкоємця ОСОБА_2

У іншій частині рішення суду та додаткове рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. 303, п.п.3,4 ч.1 ст. 309, ст. 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 06 листопада 2014 року - змінити, уточнивши його, а саме: зазначити у резолютивній частині рішення замість ОСОБА_4 - ОСОБА_2.

У іншій частині рішення суду та додаткове рішення суду - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя: В.П. Пікуль

Судді: О.В. Прядкіна

О.О. Панченко

З оригіналом згідно

суддя