Провадження №2/635/678/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2015 року смт. Покотилівка

Суддя Харківського районного суду Харківської області Савченко Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Покотилівка Харківського району цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Будянської селищної ради Харківського району Харківської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із зазначеним позовом та просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті його батьків: ОСОБА_2 та матері ОСОБА_3, на житловий будинок АДРЕСА_1

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що рішенням виконкому Харківської ради депутатів трудящих від 07.06.1957р. за № 245, ОСОБА_2 була виділена земельна ділянка площею 732,00 кв.м. під будівництво житлового будинку в АДРЕСА_1

Позивач зазначає що ІНФОРМАЦІЯ_2. помер його батько ОСОБА_2, який постійно мешкав та сам побудував будинок розташований за вищевказаною адресою. На день смерті, батько позивача проживав разом із своєю дружиною - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

ОСОБА_1 на момент смерті своїх батьків проживав разом із ними та спадщину прийняв фактично, через це заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавав.

У зв'язку з вищевикладеним позивач не може оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки право власності на спірний житловий будинок не зареєстровано.

Вищевикладені обставини спонукали позивача звернутися до суду за захистом своїх цивільних прав.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4, у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги позивача підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутністі.

Представник Будянської селищної ради Харківського району Харківської області в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності та прийняти рішення на розсуд суду.

Вивчивши матеріали справи та проаналізувавши спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням виконкому Харківської ради депутатів трудящих від 07.06.1957р. за № 245, ОСОБА_2 була виділена земельна ділянка площею 732,00 кв.м. під будівництво житлового будинку в АДРЕСА_1, що підтверджується копією даного рішення (а.с.36).

Після цього, між Комунальним відділом Харківської ради депутатів трудящих та ОСОБА_2 було укладено договір на право будівництва будинку, дерев'яного сараю, дерев'яної вбиральні і безстрокового користування земельною ділянкою площею 732,00 кв. м за адресою АДРЕСА_1, який був посвідчений Мерефянською нотаріальною конторою м. Мерефа 26 вересня 1957 року, реєстр № 4693, що підтверджується копією даного договору (а.с.33-35).

На вищевказаній земельній ділянці батьком позивача у 1969 році було побудовано житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який останнім не було зареєстровано в КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», що підтверджується відповіддю № Л-675 від 11.12.2014р. (а.с.13).

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 знаходилися в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується повторною копією свідоцтва про народження останнього серії НОМЕР_1 від 17.12.2014р. (а.с.15).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього серії НОМЕР_2 (а.с.10).

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Оскільки правовідносини виникли під час дії Цивільного Кодексу 1963 року, то згідно з п. 4 Заключних та перехідних положень ЦК України 2003 року, необхідно застосовувати норми ЦК України 1963 року.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 524 ЦК України 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Враховуючи, що ОСОБА_2 заповітів складено не було, то має місце спадкування за законом.

У відповідності до ст. 529 ЦК України при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Позивач та його мати - ОСОБА_3 були спадкоємцями першої черги, оскільки являються дружиною та рідним сином останнього.

Вивчивши матеріали справи та проаналізувавши спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч. 1 ст. 61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

В період шлюбу і за загальні кошти мати позивача разом зі своїм чоловіком (спадкодавцем) збудували на вищевказаній земельній ділянці житловий будинок, господарські будівлі та споруди, тому ? частину вищевказаного житлового будинку господарських будівель та споруд, необхідно вважати як частку в спільному майні подружжя.

Статтею 548 ЦК України 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

У відповідності до ст. 549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

На час смерті батька, позивач проживав разом із матір'ю та фактично прийняли спадщину у вигляді ? частини житлового будинку в наступних частках: ОСОБА_3 ? частку, як спадкоємець першої черги та ОСОБА_1 ? частку, як спадкоємець першої черги, оскільки є рідним сином спадкодавця.

Інша ? частка житлового будинку АДРЕСА_1, належала ОСОБА_3, як спільне майно подружжя.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача - ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, виданим Будянською селищною радою 17.11.1998р. (а.с.11).

Спадщину після смерті матері у вигляді ? частин прийняв позивач, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки на день смерті матері проживав разом з нею, що підтверджується Актом депутата Будянської селищної ради Харківського району Харківської області від 21.01.2015р. (а.с.40).

Позивач не відмовлявся від спадщини та крім нього на це майно ніхто не претендує, що підтверджується відповіддю з Харківського обласного державного нотаріального архіву від 29 січня 2015 року за № 139/01-21 (а.с.29) та відповіддю Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 15.12.2014р. за № 3154/01.16 (а.с.14).

Також у відповідності до наказу Мінрегіона від 09.08.2012 р. № 404 внесено зміни до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, відповідно до яких до самочинного будівництва не належать індивідуальні житлові будинки, господарські будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року.

На житловий будинок АДРЕСА_1 26 січня 2015 року виготовлено технічний паспорт (а.с.37-39).

Враховуючи вищевикладене, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки житловий будинок АДРЕСА_1 не являється самочинним, земельна ділянка виділялася батьку позивача саме для будівництва будинку да вищевказане будівництво не порушує права третіх осіб, в зв'язку з чим необхідно визнати право власності за ОСОБА_1 на житловий будинок літ «А-1» з верандою літ «а», загальною площею 47,10 кв.м., житловою площею 26,50 кв.м. та господарські будівлі, а саме: погріб літ. «Б», вбиральню літ. «В», в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та матері - ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України, судові витрати суд залишає за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст.10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 524, 529, 549 ЦК України в редакції 1963 року, ст. ст. 60, 61 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Будянської селищної ради Харківського району Харківської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування за законом право власності, після смерті його батьків: ОСОБА_2 та матері ОСОБА_3, на житловий будинок № 47, загальною площею 47,1 кв.м., житловою площею 26,50кв.м., який складається з наступних приміщень: № 1-1 - кухня площею7,6 кв.м., №1-2 - житлова кімната площею 20,7 кв.м., №1-3 - житлова кімната площею 5,8 кв.м., № І - веранда площею 13,0 кв.м., а також надвірні будівлі: погреб літ «Б», вбиральня літ. «В», що розташований за адресою: АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.М. Савченко