АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/636/15 Головуючий ІІ інстанції - Бездітко В.М.
Категорія: захист прав споживачів
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - Бездітка В.М.,

суддів колегії - Сащенка І.С., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря - Сашко Я.С.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства банк «Меркурій» на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Банк «Меркурій» про захист прав споживачів та повернення коштів по депозитному вкладу, -

ВСТАНОВИЛА :

У жовтні 2014 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 17.10.2005 року вона уклала договір №21059/01 з АКБ «Меркурій» про банківський рахунок «Пенсійний», 06.11.2013 року уклала договір № 26/21059 з ПАТ Банк «Меркурій» про банківський вклад «Соціальний», строком на 180 днів, сума вкладу складала 23080 дол. США, 03.01.2014 року уклала договір № 27/21059 з ПАТ Банк «Меркурій» про банківський вклад «Соціальний» строком на 90 днів, сума вкладу складала 51000 грн.

24.06.2014 року вона письмово звернулась у відділення банку із вимогою про отримання суми вкладу та процентів по ньому. Сума коштів у вимозі складала 119616,51 грн.

Вважає, що відповідач не виконав свої зобов'язання по договорам щодо повернення суми вкладу та процентів. За таких обставин, змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Пояснила, що за договорами вкладів їй було виплачено частину коштів в розмірі 200000 грн.

Просила суд стягнути з відповідача недоплачені їй грошові вклади та проценти за цими вкладами у розмірі 119616,51 грн.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з AT банк «Меркурій» на користь ОСОБА_3 кошти за договорами банківського вкладу у загальній сумі 119616,51 грн., з яких за договором № 21059/01 від 17.102005 року проценти у розмірі 168,41 грн., за договором № 26/21059 від 06.11 2013 року у розмірі 106138,43 грн., за договором № 26/21059 від 06.11.2013 року проценти у розмірі 12518, 82 грн., за договором № 27/21059 від 03.01.2014 року, у розмірі 790,85 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ банк «Меркурій» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на неповне з»ясування судом обставин, які мають значення для вирішення справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права. В обґрунтування скарги зазначили, що відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» позивачу виплачено ФГВФО відшкодування за вкладами в AT БАНКУ «МЕРКУРІЙ» в сумі 200 000 грн., яке гарантувалося ФГВФО. Кошти в сумі 119 616,51 грн. не гарантуються ФГВФО. Позивачем подано кредиторські вимоги в загальній сумі 119 616,51 грн., які визнані відповідачем в повному обсязі та відповідно до ч. 1 ст. 52 вказаного Закону включені у 4 чергу задоволення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

По справі встановлено, що 17.10.2005 року між АКБ «Меркурій» та ОСОБА_3 було складено договір №21059/01.

Згідно до п.1.1. договору банк відкриває клієнту поточний рахунок в національній валюті НОМЕР_1, для зарахування виплати пенсії, грошової допомоги, інших грошових коштів, та здійснює нарахування процентів у порядку та розмірі, визначених цим договором.

Відповідно до п. 3.1.6. Договору, за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку, банк щомісяця нараховує із розрахунку 12 % річних на залишки коштів за рахунком.

06.11.2013 року між ПАТ Банк «Меркурій» та ОСОБА_3 було укладено договір банківського вкладу «Соціальний» №26/21059.

Відповідно до п. 1.1. договору банк приймає від вкладника кошти на вкладний рахунок НОМЕР_1 в сумі 23080 дол. США у формі депозиту на строк зберігання 180 днів з 06.11.2013 року та зобов'язується виплачувати вклад та нараховані проценти на умовах та в порядку, визначених договором. Термін повернення вкладу 04.05.2014 року шляхом видачі готівкою або за заявою вкладника в безготівковій формі.

Згідно до п. 2.1. Договору за повний строк зберігання вкладу банк нараховує та виплачує проценти у розмірі 9 % річних.

03.01.2014 року між ПАТ Банк «Меркурій» та ОСОБА_3 було укладено договір банківського вкладу «Соціальний» №27/21059.

Відповідно до п.1.1. договору банк приймає від вкладника кошти на вкладний рахунок НОМЕР_1 в сумі 51000 грн. у формі депозиту на строк зберігання 90 днів з 03.01.2014 року та зобов'язується виплачувати вклад та нараховані проценти на умовах та в порядку, визначених договором. Термін повернення вкладу 02.04.2014 року шляхом видачі готівкою або за заявою вкладника в безготівковій формі.

Згідно до п. 2.1. договору за повний строк зберігання вкладу банк нараховує та виплачує проценти у розмірі 24 % річних.

Як було встановлено в судовому засіданні, підтверджено позивачем та не заперечувалось представником відповідача, ОСОБА_3 за вищезазначеними договорами банківського вкладу отримала з фонду гарантування вкладів фізичним особам 200000 грн.

24.06.2014 року ОСОБА_3 звернулась до відділення AT Банк «Меркурій» із кредиторською вимогою № 7519-Ф/1028/21059/138 щодо отримання коштів по вкладам у сумі 119616,51 грн., з яких за договором № 21059/01 від 17.102005 року проценти у розмірі 168,41 грн., за договором № 26/21059 від 06.11 2013 року у розмірі 106138,43 грн., за договором № 26/21059 від 06.11.2013 року проценти у розмірі 12518, 82 грн., за договором № 27/21059 від 03.01.2014 року, у розмірі 790,85 грн.

Як встановлено у судовому засіданні та визнано представником відповідача, сума процентів за вказаними договорами, розрахована за період до моменту відкликання банківської ліцензії та ліквідування АБ Банк «Меркурій», тобто до 12.06.2014 року.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що сума за вкладами та процентами за ними, що нараховані до дня ліквідаційної процедури, позивачу не виплачені, а відповідачем не надано суду доказів щодо визнання кредиторської вимоги позивача та включення її до 4-ої черги задоволення.

Колегія суддів з такими висновками рішення суду не погоджується, оскільки вони не відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.06.2014 р. Національним банком України винесена Постанова № 340 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію AT БАНКУ «МЕРКУРІЙ». 12.06.2014 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято Рішення № 47 «Про початок ліквідації AT БАНК «МЕРКУРІЙ» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію /а.с. 20/.

Рішенням Виконавчої дирекцієї Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 47 від 12.06.2014 року розпочато ліквідацію ПАТ БАНК «МЕРКУРІЙ» з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами з 12.06.2014 року.

17.06.2014 року в газеті «Урядовий кур'єр» за № 107 було опубліковано оголошення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію AT БАНКУ «МЕРКУРІЙ». В оголошені також повідомлялося, що вимоги кредиторів банку приймаються за адресою 61002, м. Харків, вул. Петровського, 23, протягом 30 днів з дня публікації оголошення.

Відповідно до ч. 5 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 20 днів з дня затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів уповноважена особа Фонду сповіщає кредиторів про акцептування їх вимог шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Фонду, неплатоспроможного банку, а також у приміщеннях такого банку в доступному для відвідувачів місці.

Докази того, що вимоги позивача акцептовані міститься на офіційних сайтах ФГВФО та AT БАНКУ «МЕРКУРІЙ», а оскільки ця інформація міститься в публічному доступі, то така обставина, у відповідно до статті 61 ЦПК, визнається загальновідомою, а тому відповідач звільняється від її доказування.

Згідно із ч. 1 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у такій черговості:

4 черга) вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом.

Позивачу виплачено ФГВФО відшкодування за вкладами в AT БАНКУ «МЕРКУРІЙ» в сумі 200 000 грн., яке гарантувалося ФГВФО. Кошти в сумі 119 616,51 грн. не гарантуються ФГВФО.

Позивачем подано кредиторські вимоги в загальній сумі 119 616,51 грн., які визнані відповідачем в повному обсязі та включені у 4 чергу задоволення, про що відповідач зазначив і в апеляційній скарзі.

В період здійснення ліквідаційної процедури AT БАНКУ «МЕРКУРІЙ» задоволення вимог позивача має здійснюватися у порядку задоволення вимог кредиторів до банку та черговості, передбачених ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Задоволення позовних вимог є фактично погашенням вимог кредитора позачергово в порушення порядку ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що не припускає задоволення вимог окремих кредиторів у індивідуальному порядку поза межами ліквідаційної процедури.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального права і підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства банк «Меркурій» задовольнити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення. У позові ОСОБА_3 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення. Рішення може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя -

Судді колегії -