Справа № 643/6675/15-ц
Номер провадження 6/643/143/15
23 квітня 2015 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді Єлізарова І.Є.,при секретарі Зубковій Г.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за поданням державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_1 про обмеження права виїзду за межі України ОСОБА_2 про обмеження права виїзду за межі України ,
Державний виконавець Московського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_1 звернувся до суду із поданням , погодженим із начальником Московського ВДВС ХМУЮ, яким просить суд тимчасово обмежити боржника ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 у праві виїзду за межі України.
Зазначений наказ Господарського суду Харківської області надійшов на виконання до Московського ВДВС ХМУЮ 23.09.2014 року та у відповідності до вимог ЗУ «Про виконавче провадження » винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано боржнику строк для добровільного виконання рішення суду, копію постанови про відкриття виконавчого провадження було надіслано боржнику для виконання та відома, але у встановлений термін державним виконавцем для добровільного виконання дій, спрямованих на виконання рішення суду, боржником вчинено не було .
Суд , дослідив матеріали справи, вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Керуючись ст. ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 23.09.2014 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії яких направлені сторонам виконавчого провадження.
Однак, боржником у строк надано для самостійного виконання рішення суду не виконано.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем розпочато примусове виконання рішення.
Державним виконавцем було вжито наступні заходи примусового виконання рішень, що підтверджують повноту вчинення виконавчих дій.
Державним виконавцем Московського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_1 було направлено запит до органів Державної фіскальної служби України для отримання відомостей про наявні розрахункові рахунки боржника.
Отримавши дані про рахунки боржника в банківських установах , державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на рахунки , яку спрямовано до зазначених установ , а також виставлені платіжні вимоги про перерахування грошових коштів та отримано відповідь про відсутність коштів на рахунку.
Отримано інформацію з органів ДАІ МВС України про відсутність в ТОВ «Будівельна Компанія фірма «В.І.А.» транспортних засобів.
Отримано інформацію з реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна в порядку, згідно якої будь яке майно у боржника відсутнє, державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, та інформацію про заборону внесені до державного реєстру речових прав на нерухоме майно та державного реєстру обтяжень рухомого майна.
На імя директора ТОВ «Будівельна комерційна фірма «В.І.А.» було спрямовано виклик на прийом до державного виконавця, який керівником був проігнорований, та на прийом останній не зявився;
Примусове виконання рішень в Україні покладається на виконавчу службу, яка входить до системи Міністерства юстиції України. Відповідно до ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення.
Згідно з п. 18 ч. З ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням. Окрім того в зазначеному ракурсі слід зазначити, що від стягувача надійшла заява про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України директора вищезазначеної юридичної особи.
Також відповідно до статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України» право виїзду за кордон громадянина України може бути тимчасово обмежено, зокрема у таких випадках: якщо щодо нього діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; якщо щодо нього подано цивільний позов до суду до закінчення провадження у справі.
Відповідно до ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Невиконання боржником зобовязань, покладених на нього судовим рішенням , є підставою для обмеження його у праві виїзду за межі України.
Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і порядок розв'язання спорів у цій сфері визначає та встановлює Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» № 3857-ХІ від 21 січня 1994 року (далі - Закону).
Згідно пункту 5 ст. 6 Закону громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо існують неурегульовані аліментні зобов'язання та він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобов'язань.
Згідно абзацу другого статті 6 Закону громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.
Відповідно до положень ст.2 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» № 661-ІУ від 3 квітня 2003 року, однією із основних функцій Державної прикордонної служби України є здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна, а також виявлення і припинення випадків незаконного їх переміщення.
Згідно пункту 8 ст.19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються, окрім іншого, запобігання та недопущення виїзду з України осіб, яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України.
З цих підстав боржника ОСОБА_2 належить тимчасово обмежити у праві на виїзд за межі України до виконання зобов'язань покладених судовим рішенням.
Керуючись ст. 5 Закону України „Про виконавче провадження"; ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» № 3857-ХІ від 21 січня 1994 року (з наступними змінами); ст.ст. 2 і 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» № 661-ІУ від З квітня 2003 року (з наступними змінами), ст. ст. 197 ч.2, 377-1 ЦПК України, суд,-
Подання державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_1 про обмеження права виїзду за межі України ОСОБА_2 - задовольнити.
Виконання ухвали покласти на Державну прикордонну службу України.
Копію ухвали після набрання її законної сили направити державному виконавцю Московського ВДВС ХМУЮ для подання до Державної прикордонної служби України.
Копію ухвали направити боржнику.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя Єлізаров І.Є.