Справа № 214/7770/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 січня 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Попова В.В.,

при секретарі - Ткаченко К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Криворізької міської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, треті особи - Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить визначити частку кожного із співвласників - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та ОСОБА_2, в приватній спільній сумісній власності у вигляді належної їм квартири АДРЕСА_1 рівною та як 1/2 частку, а також визнати за нею право власності на 1/2 частку вказаної квартири в порядку спадкування за законом після смерті її матері - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з 01.03.1961 року її мати ОСОБА_3 та батько ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 09.04.1993 року, її батькам на праві приватної спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді належної їй частки вказаної квартири. З метою прийняття цієї спадщини вона звернулась до Сьомої криворізької державної нотаріальної контори за отриманням Свідоцтва про право на спадщину за законом, однак отримала відмову у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на квартиру не зареєстрований в уповноваженому на те органі та для вирішення цього питання їй було рекомендовано звернутись до суду.

Позивач та її представник у судове засідання не з'явились, але, кожен окремо, надали письмові заяви, в яких позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд розглянути справу за їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, але надав письмову заяву, в якій пред'явлені позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача - Територіальної громади в особі Криворізької міської ради, в судове засідання не з'явилась, але надала письмове клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату, яке задоволенню не підлягає, оскільки вказані нею причини неявки суд уважає неповажними, як не підтверджені належними доказами.

Представник третьої особи - Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав.

Представник третьої особи - Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, у судове засідання не з`явився, але надав письмову заяву, в якій не заперечив проти позовних вимог та просив суд розглянути справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Так, ОСОБА_2, який є батьком позивача, та ОСОБА_3, яка є матір'ю позивача, з 01.03.1961 року перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.6).

Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 09.04.1993 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, на праві приватної спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_1 (а.с.8-9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 померла (а.с.5).

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді належної їй частки зазначеної квартири.

З метою прийняття цієї спадщини позивач звернулась до Сьомої криворізької державної нотаріальної контори за отриманням Свідоцтва про право на спадщину, однак отримала відмову у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на квартиру не зареєстрований в уповноваженому на те органі (а.с.10).

Отже, розглядаючи позовні вимоги в частині визначення часток у праві спільної сумісної власності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 ЦК України.

Так, у зв'язку з тим, що судом не встановлено ніякої домовленості між співвласниками - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про інший розмір часток в приватній спільній сумісній власності у вигляді належної їм квартири, суд доходить висновку, що частка кожного із співвласників у цій квартирі є рівною та складається із 1/2 її частки.

Відтак, суд уважає, що ця частина позовних вимог є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Стосовно частини позовних вимог щодо визнання за позивачем права власності на 1/2 частину вказаної квартири в порядку спадкування, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Так, спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є її дочка - позивач у справі ОСОБА_1 та її чоловік - відповідач у справі ОСОБА_2 (а.с.6-7).

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Отже, суд уважає, що позивач будучи спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3, є такою, що прийняла зазначену спадщину, оскільки хоча й не проживала зі спадкодавицею постійно, але у встановлений законом строк звернулась з відповідною заявою до нотаріальної контори та, окрім того, інший спадкоємець - відповідач у справі ОСОБА_2, визнав пред'явлені позовні вимоги у повному обсязі.

Таким чином, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 364, 368, 370, 1261, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 174, 209, 256-258, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити частку кожного із співвласників - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та ОСОБА_2, в приватній спільній сумісній власності у вигляді квартири НОМЕР_1 загальною площею 56,72 кв.м., житловою площею 36,9 кв.м., що розташована в будинку АДРЕСА_1 рівною та як ? частку.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири НОМЕР_1 загальною площею 56,72 кв.м., житловою площею 36,9 кв.м., що розташована в будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її матері - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Попов.