У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мартинюк В.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Бориславського міського суду Львівської області від 29 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 12 лютого 2015 року у справі за позовом виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області до ОСОБА_3, ОСОБА_2, треті особи: виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області (як орган опіки та піклування), ОСОБА_4, про виселення без надання іншого жилого приміщення,

в с т а н о в и в:

У серпні 2012 року виконавчий комітет Бориславської міської ради Львівської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2, треті особи: виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області (як орган опіки та піклування), ОСОБА_4, про виселення без надання іншого жилого приміщення.

Рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 29 травня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 12 лютого 2015 року, позов виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області задоволено.

Виселено ОСОБА_3 та ОСОБА_2 разом з її малолітніми дітьми ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, з квартири АДРЕСА_1 без надання їм іншого жилого приміщення.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовлено.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Бориславського міського суду Львівської області від 29 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 12 лютого 2015 року разом з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень.

Клопотання підлягає задоволенню, оскільки причини пропуску строку на касаційне оскарження, вказані заявником, є поважними.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять рішення Бориславського міського суду Львівської області від 29 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 12 лютого 2015 року скасувати, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити їх зустрічні позовні вимоги в повному обсязі, а у задоволенні позову виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області відмовити.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Задовольняючи позов виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив із встановлених у справі обставин, зокрема із того, що ухвалою Верховного Суду України від 10 лютого 2010 року було скасовано рішення апеляційного суду Львівської області від 9 червня 2008 року, на підставі якого ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було надано спірне жиле приміщення, яке в подальшому відповідачі приватизували. Відповідно до ухвали Бориславського міського суду Львівської області від 16 квітня 2010 року про поворот виконання рішення, яка набрала законної сили, ордер на вказане вище жиле приміщення, виданий відповідачам, було визнано недійсним, розпорядження органу приватизації житла визнано незаконним та скасовано свідоцтво про право власності на таке жиле приміщення. ОСОБА_3 ОСОБА_2 зобов'язано звільнити спірну квартиру. На виконання ухвали Бориславського міського суду Львівської області від 16 квітня 2010 року відділом ДВС Бориславського МУЮ Львівської області 13 лютого 2012 року було проведено виселення відповідачів зі спірної квартири у примусовому порядку та знято їх з реєстраційного обліку у вказаній квартирі, однак 27 квітня 2012 року було встановлено, що відповідачі разом із малолітніми дітьми самовільно вселились у спірну квартиру.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Керуючись ст. ст. 325, 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_3 та ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Бориславського міського суду Львівської області від 29 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 12 лютого 2015 року.

Відмовити ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області до ОСОБА_3, ОСОБА_2, треті особи: виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області (як орган опіки та піклування), ОСОБА_4, про виселення без надання іншого жилого приміщення.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.І. Мартинюк