У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - Ковалевича С.П.

суддів: Ковальчук Н.М., Шеремет А.М.

секретар судового засідання - Ковальчук Л.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 26 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Перевіривши докази та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 26 листопада 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вважаючи дане рішення незаконним через порушення судом норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу.

На обґрунтування своєї скарги вказує, що суд першої інстанції не об'єктивно оцінив докази на підставі яких він просив зменшити розмір аліментів. Відповідачка по справі отримує на матеріальне забезпечення сина 1/3 частину його щомісячного заробітку (доходу).Позивач крім цих аліментів несе щоденні витрати на утримання сина так як проживає з сином в одній квартирі, за свої кошти забезпечує його щоденне харчування, в кімнаті сина за його кошти зроблено ремонт. Після сплати аліментів і всіх коштів, які він витрачає добровільно на сина в нього не залишається майже нічого на власні потреби. Синові необхідно слуховий апарат. Медичний висновок, який доказує цей факт, суду було подано. Зменшення розміру аліментів до ? щомісячної заробітної плати дозволить йому зібрати кошти на слуховий апарат для сина

Посилаючись на викладені обставини, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення його позову.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 23.03.2011 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягуються аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.10.2010 року до досягнення дитиною повноліття.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачем в судове засідання не були надані належні та допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, а витрати, пов'язані з організацією дозвілля чи побуту дитини, не є підставою для задоволення позову, оскільки ця обставина не передбачена як одна з умов застосування положень ст. 192 СК України.

На підтвердження таких висновків в рішенні наведені відповідні мотиви та висновки з якими погоджується і колегія суддів, оскільки такі висновки суду ґрунтуються на вимогах закону, зокрема узгоджуються з положеннями ст.180, 182, 192 СК України.

Матеріальне становище ОСОБА_1 з часу постановлення рішення від 23.03.2001 року про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 не погіршилося, немає погіршень стану здоров'я чи змін у сімейному стані, що унеможливлюють відповідача надавати допомогу дитині в розмірі, що був визначений за рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 23.03.2011 року.

Покликання в апеляційній скарзі як на підставу для задоволення позовних вимог та зменшення розміру аліментів, що позивач крім аліментів несе щоденні витрати на утримання сина та після сплати аліментів і всіх коштів, які він витрачає добровільно на сина в нього не залишається майже нічого на власні потреби не заслуговують на увагу, так як не можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів.

Доводи апелянта, які викладені в його апеляційній скарзі не спростовують висновків суду, з якими погоджується і колегія суддів.

Оскільки суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував дійсні обставини по справі, дав належну оцінку зібраними доказам і постановив рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст.307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 26 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Сторони по справі мають право оскаржити рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня проголошення ухвали апеляційної інстанції в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: С.П. Ковалевич

Судді: Н.М. Ковальчук

А.М. Шеремет