Справа № 206/225/15-ц
Провадження № 2/206/246/15
02 лютого 2015 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська
головуючий суддя: Маштак К.С.
при секретарі: Колісник В.Ю.
за участю прокурора: Гукасян А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Орган опіки та піклування виконкому Самарської районної у місті Дніпропетровську ради, Центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Самарської районної у місті Дніпропетровську ради про позбавлення батьківських прав, -
19 січня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2про позбавлення батьківських прав.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що сторони перебували у цивільному шлюбі та мають спільну малолітню доньку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 18 серпня 2012 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 21 серпня 2014 року позивач звернулась до органу опіки та піклування Самарської районної у місті Дніпропетровську ради з заявою про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки відповідач покинув свою малолітню доньку коли їй виповнилось два роки. До теперішнього часу відповідач не бачив дитину та усіляко ухилявся від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Позивач була змушена розірвати свій цивільний шлюб з відповідачем, так як останній часто наносив їй побої. Відповідач не піклується про здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток дитини, не переймається здобуттям доньки освіти, не готує її до самостійного життя й не утримує її. Дитина постійно мешкає зі своєю матір'ю, ОСОБА_4 та маленькою сестрою, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_4 дуже бажає удочерити доньку позивача, так як любить її, приймає участь у її вихованні вже понад 4 років, піклується про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Позивач просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає судові підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Позивач не заперечувала проти такого порядку розгляду справи.
Представник третьої підтримала позовні вимоги позивача та просила задовольнити.
Вислухавши доводи та пояснення учасників процесу, а також думку прокурора, яка вважала за доцільне, враховуючи інтереси дитини позбавити відповідача батьківських прав, дослідивши в сукупності матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 18 серпня 2012 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, про що Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис № 470 (а.с. 7).
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилась ОСОБА_3, батьками дитини зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження виданого 16 вересня 2008 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 990 (а.с. 8).
В результаті проведення обстеження умов проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 Управлінням - службою у справах дітей Амур - Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради зазначено, що в помешканні по АДРЕСА_1 - належні умови для проживання та розвитку дитини (а.с. 9).
Як вбачається з довідки, виданої 11.08.2014 року ОСОБА_1 дійсно зареєстрована в АДРЕСА_1 та проживає разом з чоловіком ОСОБА_4 та донькою ОСОБА_2, що підтверджено підписами сусідів та директором КП «Жилсервіс 9» (а.с. 10-11).
Довідкою виданою завідувачем КЗО ДНЗ № 338 підтверджено, що ОСОБА_3 дійсно відвідує КЗО «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 338 комбінованого типу» Дніпропетровської міської ради. До дитячого садка дитину завжди приводять тільки мати і вітчим та забирають, батько не з'являється, на батьківських зборах, святкових заходах участі не приймає. Плату за харчування батько не вносить (а.с. 13).
Згідно психолого-педагогічної характеристики вихованця старшої групи КЗО «ДНЗ № 338 комбінованого типу» ДМР ОСОБА_3 зазначено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 поступила у дошкільний навчальний заклад у травні 2010 року. Дівчинка виховується у повній сім'ї. Вихованням дитини займається мати ОСОБА_1 та вітчим ОСОБА_4 За весь час перебування дитини в дошкільному закладі, батько не з'являвся. Вероніка фізично розвинена, рухлива. Рівень знань і умінь відповідає віковому періоду (а.с. 12).
Заявою від 10 червня 2014 року засвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 діючи вільно, цілеспрямовано і добровільно, розумно та, на власний розсуд, попередньо ознайомлений з приписами цивільного законодавства не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно його доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Просив справу про позбавлення його батьківських прав розглядати за його відсутності (а.с. 14).
За висновок управління - служби у справах дітей Самарської районної у місті Дніпропетровську ради від 12 вересня 2014 року № 12/03-16-1296/1 є за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 15-16).
Вищезазначені спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України та Цивільним кодексом України.
Відповідно до ст. 19 СК України орган опіки та піклування повинен надати суду письмовий висновок щодо можливості позбавлення одного з батьків батьківських прав.
У відповідності до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей.
Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке розлучення може бути необхідним, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків.
Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Приймаючи до уваги встановленні в судовому засіданні обставини справи, враховуючи, що відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню своєї доньки, що проявляється в безвідповідальному ставленні до неї, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не хвилюється за її фізичний та духовний розвиток, не висловлює до неї ні найменшої зацікавленості, а також діючого матеріального закону, з урахуванням загальних засад цивільного судочинства відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного Кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 150, 164, СК України, ст.ст. 3, 11, 60, 61, 131, 158, 169, 208, 209, 212 - 215, 224, 225 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1- задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис № 990 від 16 вересня 2008 року, зроблений Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Головуючий суддя: К.С. Маштак