печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2800/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2015 суддя Печерського районного суду м. Києва Литвинова І. В., розглянувши матеріали заяви Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за спожиту електроенергію, -

В С Т А Н О В И В:

Представник ТОВ «Київенерго» - Соляник Ю. В., керуючись п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України, звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23.12.2011, судовий наказ може бути виданий за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Отже, судом видаються судові накази у разі відсутності між сторонами спору про право, що підтверджуються наявністю письмового договору про надання послуг, доказів виникнення боргу та його розмірів, а також за наявності документів, які вказують на правильність і безспірність розрахунків з застосуванням тарифів на відповідні послуги.

Вимога заявника полягає у видачі наказів про стягнення боргу із споживачів житлово-комунальних послуг, самостійно покладаючи на них солідарну відповідальність за невиконання обов'язку щодо сплати.

Відповідно до ЖК Української РСР із змінами від 15.05.2013 № 239-VII, зокрема ст. 162 передбачено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.

Як вбачається з матеріалів, договір № 5 про користування електричною енергією укладено 20.03.2014 між енергопостачальником ТОВ «Київенерго» та споживачем ОСОБА_1 та заборгованість нарахована стягувачем за період з березня 2014 по січень 2015 року.

Разом з тим, відповідно до Акту № 128377 про відключення споживача від електричної мережі, електроустановка споживача відключена 11.08.2014, що дає сумніви у безспірності розрахунку заборгованості, тому, що з часу відключення споживача від електричної мережі послуга електропостачання не здійснювалася, а отже не може бути нарахована заборгованість.

Оскільки заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на їхню безспірність, що ТОВ «Київенерго» не виконано, у свою чергу, свідчить про наявність спору про право, який має бути вирішений у позовному провадженні, а тому суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу у повному обсязі.

При цьому, суд роз'яснює, що відповідно до ч. 2 ст. 101 ЦПК України, відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою, але, заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Згідно ч. 2 ст. 99 ЦПК України, у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 99, 100, 101 Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

У прийнятті заяви Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за спожиту електроенергію - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя І. В. Литвинова