АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 635/8068/14-ц Головуючий І інстанції - Назаренко О.В.
Провадження№22ц/790/1530/15 Суддя-доповідач - Кіпенко І.С.
УХВАЛА

іменем України

03 лютого 2015 р. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Кіпенка І.С.,

суддів - Шаповал Н.М., Котелевець А.В.,

за участі секретаря - Таран В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 10 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и л а:

05 вересня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 на свою користь аліментів на утримання неповнолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000 гривень на кожну дитину, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також про стягнення з відповідача додаткових витрат на дітей у розмірі 5481 грн. 50 коп.

Позивач в судове засідання суду першої інстанції не з'явилась, подала суду заяву, в якій позов підтримала і просила суд розглянути справу за її відсутності.

Відповідач в судове засідання суду першої інстанції не з'явився, подав суду заяву, про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав частково.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 10 листопада 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Суд стягнув зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 500 (п'ятсот) гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 05.09.2014 року та до досягнення ними повноліття. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. Суд стягнув з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. на користь держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення районного суду скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення додаткових витрат в розмірі 5481 грн. 50 коп. та ухвалити нове рішення, яким вказану частину позовних вимог задовольнити.

Судова колегія, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 303ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє скаргу, якщо встановить, що суд першої інстанції постановив рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Як встановлено судовим розглядом суду першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі в якому мають дві доньки - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6,7).

Згідно рішення Харківського районного суду Харківської області від 03 травня 2012 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.8).

Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального права при вирішенні питання щодо участі батька у додаткових витратах на дитину безпідставні.

Зі змісту п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо», можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати.

В рішенні суду першої інстанції зазначено, що суд враховує, що половину таких витрат повинна нести і позивач, а відповідач за минулий період такі витрати достатньо компенсував, про що свідчать грошові перекази на користь позивача.

Суд обґрунтовано виходив з того, що відповідач є приватним підприємцем, та до звернення позивачки до суду добровільно надавав матеріальну допомогу на утримання та розвитик дітей.

З копій наданих в судовому засіданні апеляційної інстанції вбачається, що ОСОБА_3 регулярно перераховував кошти на імя позивачки на утримання дітей, як підтверджується платіжними документами, за 2013 рік сума грошових переказів складає 47800грн., що в декілька разув перевищує як розмір стягнутих аліментів так і суму додаткових витрат за вказаний період. За таких обставин відсутні підстави для задоволення позову в частині додаткових витрат.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які привели або могли привести до неправильного вирішення справи, оскільки рішення судом першої інстанції постановлено відповідно до вимог закону.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч.1 ст. 307, ст.308, 313-315, 317,319 ЦПК Україна, судова колегія,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 10 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -