Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/1885/15 Головуючий у 1-й інстанції: Діденко С.О.
Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Савченко О.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

Кочеткової І.В.,

При секретарі: Книш С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Добропілля та Добропільському районі Донецької області про встановлення факту батьківства,

за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Добропілля та Добропільському районі Донецької області на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 19 січня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що з 6 жовтня 2001 року по 28 травня 2004 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 Після розірвання шлюбу продовжували проживати однією сім'єю, вести спільне господарство. У грудні 2008 року вона народила доньку ОСОБА_4, батьком якої був ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Народження доньки було зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану за правилами ч. 1 ст. 135 СК України і в свідоцтві про народження дитини батьком вказано ОСОБА_3

З огляду на зазначене, просила встановити факт батьківства ОСОБА_3 щодо доньки ОСОБА_4., ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки встановлення цього факту необхідно для призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника.

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 19 січня 2015 року позовні вимоги задоволено. Встановлено факт, що ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьком дитини ОСОБА_4, яка народилась у ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Добропілля та Добропільському районі Донецької області.

В апеляційній скарзі про скасування судового рішення і ухвалення нового про відмову у позові УПФУ в м. Добропілля та Добропільському районі Донецької області посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом установлено, що з 2001 року по травень 2004 року ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з ОСОБА_3, після розірвання шлюбу продовжували проживати однією сім'єю в АДРЕСА_1, вели спільне господарство. Під час спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася Донька ОСОБА_4.

У Книзі реєстрації народжень запис про батька дитини було вчинено за вказівкою матері. У свідоцтві про народження ОСОБА_4, в графі по батькові зазначено "ОСОБА_4", батьком дитини записано "ОСОБА_3", відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.8).

За життя ОСОБА_3 визнавав своє батьківство по відношенню до доньки, опікувався та утримував її. Інших дітей ОСОБА_3 не мав, в шлюбі не перебував.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер (а.с.5).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Задовольняючи позовні вимоги та встановлюючи факт батьківства, суд першої інстанції керувався ст. 130 СК України і виходив з того, що для встановлення факту батьківства позивачкою надані докази, які підтверджують факт спільного проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_2 під час якого народилася ОСОБА_4, а ОСОБА_3 є її батьком.

Оскільки за життя померлий ОСОБА_3 визнавав своє батьківство, що підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_5 ( батьком померлого), ОСОБА_6 (сусідом) та фотографіями, а будь-яких належних доказів на спростування цього не надано, суд обґрунтовано вважав доведеним факт батьківства померлого ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд мав призначити судово-генетичну експертизу для визначення батьківства померлого, не спростовують висновків суду, оскільки підставою для встановлення факту батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

При цьому,якщо помер батько дитини, яка народжена після 1 січня 2004 р., факт його батьківства може бути встановлений на підставі різних доказів, та висновок судово-медичної експертизи відповідно до ч.1. та 2 статті 57 ЦПК України не є переважним перед іншими доказами.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону, виходячи з наступного.

Встановивши, що належними та допустимими доказами підтверджено факт спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 однією сім'єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, суд першої інстанції, дослідивши наявні у справі докази та давши їм належну оцінку, дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, розглядаючи справу про встановлення батьківства в порядку позовного провадження, суд першої інстанції виходив з того, що існує спір про право, оскільки вирішення справи потрібно позивачці для прийняття призначення пенсії у зв'язку із втратою годувальника.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що судом правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оскаржуване рішення ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст. ст.307,308,313, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Добропілля та Добропільському районі Донецької області відхилити.

Рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 19 січня 2015 року по цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: