АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 676/7042/14-ц
Провадження № 22-ц/792/95/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого-судді Ярмолюка О.І.,

суддів Власенка О.В., Талалай О.І.,

при секретарі Шевчук Ю.Г.,

з участю позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 3 листопада 2014 року,

встановила:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

ОСОБА_1 зазначила, що з 15 квітня 2005 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, у сім'ї відсутні взаєморозуміння, довіра і взаємоповага. Сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства, збереження сім'ї неможливе.

За таких обставин ОСОБА_1 просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 15 квітня 2005 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області (актовий запис № 164) між нею і ОСОБА_2

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 3 листопада 2014 року позов задоволено. Шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 розірвано. Після розірвання шлюбу прізвища сторін залишено незмінними. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243 грн. 60 коп. судового збору.

Суд виходив з того, що подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження сім'ї суперечить інтересам сторін та їх малолітньої дитини.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в позові посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, позивачка ОСОБА_1 зазначила, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.

Відповідач ОСОБА_2, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не з'явився.

Заслухавши учасницю процесу та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом вірно з'ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Встановлено, що з 15 квітня 2005 року ОСОБА_2 і ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сімейне життя сторін не склалось через несумісні характери та життєві погляди, в сім'ї часто виникають конфлікти. З червня 2014 року вони не підтримують подружні відносини, не ведуть спільне господарство та проживають окремо.

Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

В силу ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Як передбачено ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд першої інстанції з'ясував фактичні взаємини сторін, врахував наявність у них малолітньої дитини, встановив, що ОСОБА_1 заявлено позов про розірвання шлюбу у зв'язку з неможливістю спільного життя, частих конфліктів і припинення шлюбних відносин.

Оцінивши в сукупності надані докази, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх малолітньої дитини.

Твердження ОСОБА_2 про відсутність проблем у сім'ї та неприпинення сторонами шлюбних відносин суперечать фактичним обставинам справи. Посилання відповідача на те, що він має намір зберегти сім'ю, самі по собі не можуть бути підставою для відмови в позові, оскільки позивачка ОСОБА_1 категорично заперечує проти збереження шлюбу.

Доводи ОСОБА_2 про порушення судом норм процесуального права є безпідставними.

Згідно до ч. 1 ст. 74 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування (ч. 3 ст. 76 ЦПК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

З матеріалів справи вбачається, що місце проживання ОСОБА_2 зареєстровано у квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 6). На вказану адресу судом першої інстанції відповідачу направлялися повістки, однак ОСОБА_2 і членів його сім'ї не було виявлено в місці проживання. У зв'язку з цим, повістки були вручені виконавчому комітетові Кам'янець-Подільської міської ради Хмельницької області (а.с. 10, 18), який не вручив їх ОСОБА_2 через його відсутність у місці проживання, про що були складені відповідні акти (а.с. 17, 28).

ОСОБА_2 не повідомляв суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження), натомість, він подав до суду заяву від 20 жовтня 2014 року (а.с. 19) про розгляд справи без його участі. При цьому ОСОБА_2 зазначив, що позов про розірвання шлюбу визнає. У суду відсутні достатні дані, що дана заява ОСОБА_2 є сфальсифікованою.

Отже, ОСОБА_2 був оповіщений у встановленому порядку про час і місце судового розгляду та не повідомив суд про причини неявки, від ОСОБА_2 до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, тому у суду першої інстанції були відсутні підстави, передбачені ст. 169 ЦПК України, для відкладення розгляду справи.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 3 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/ Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О. І. Ярмолюк

_____________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Лисюк А.І.

Доповідач - Ярмолюк О.І. Категорія 49