Справа № 191/2189/14-ц
Провадження № 2/191/17/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2015 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Бондаренко Г.В.

при секретарі - Силкіній О.Г.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ПАТ КБ "Приватбанк" - про зобов'язання нарахувати відсотки на депозитний вклад; зобов'язання відкрити доступ до рахунку вкладу; розблокування картки; зобов'язання сплатити неустойку (пеню) за прострочення нарахування та виплати грошових коштів за вкладом; зобов'язати сплатити витрати на правову допомогу,

за участю представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Гуслістого С.О.

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» посилаючись на те, що 02.03.2012 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ«ПРИВАТБАНК» було укладено договір банківського вкладу у відділенні ПАТ КБ«ПРИВАТБАНК», яке знаходиться за адресою: м. Ялта, вул. Васильєва, буд.19, «Стандарт, 60 міс.» №SAMDN5478 від 02.03.2012р., тікет НОМЕР_4, о/р НОМЕР_1, пластикові картки - депозитна: № НОМЕР_2 та зарплатна картка № НОМЕР_3.

02.03.2012 року позивач, ОСОБА_1 здійснила вклад на депозитний рахунок відповідача у розмірі 1.040.000 гривень (один мільйон сорок тисяч гривень) про що є квитанція від 02.03.2012 року №350527235, Тr.N САGRAGR30248 та заява на оформлення вкладу «Стандарт, 60 міс.» № SAMDN5478 від 02.03.2012 року.

Згідно умов депозитного вкладу процентна ставка нарахування коштів на депозитний рахунок складала 17% річних, отже сума нарахувань, за один місяць складає: 15015 гривень 89 копійок (п'ятнадцять тисяч п'ятнадцять гривень вісімдесят дев'ять копійок) - за 31 день в місяці та 14491 гривня 80 копійок (чотирнадцять тисяч чотириста дев'яноста одна гривня вісімдесят копійок) - за 30 днів в місяці.

З 01.04.2014 (березня 2014 року) ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не здійснює нарахування процентів по депозиту, та неправомірно заблоковано доступ до всіх карток (дебетових карток) ОСОБА_1, на які нараховуються відсотки за депозитом, як наслідок позивач не може ними користуватися.

В подальшому позивач ОСОБА_1, в порядку, передбаченому ст.31 ЦПК України уточнила позовні вимоги та збільшила їх.

В уточненій позовній заяві ОСОБА_1 зазначила, що з 01.04.2014 (березня 2014 року) ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не здійснює нарахування процентів по депозиту, та неправомірно заблоковано доступ до всіх карток позивачки (дебетових карток), на які нараховуються відсотки за депозитом, як наслідок позивач не може користуватися .

Відповідач порушує свої зобов'язання за умовами депозитного вкладу та чинним законодавством, що спричиняє позивачу майнову та немайнову шкоду.

Як зазначено на офіційному сайті ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (http://privatbarik.ua/news/privatbank-can-not-restore-the-crimea/) «банк не може поновити операції по рахункам своїх клієнтів із за відсутності легітимної законодавчої бази, що визначає основи діяльності банківської системи у Криму».

10 квітня 2014 року за запитом позивача до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Індустріальне Відділення, позивачу була надана виписка за її картою НОМЕР_5, за період с 01.01.2014 року по 14.04.2014 року, де міститься інформація про зняття однієї гривні за перегляд балансу на картці.

10 квітня 2014 року за запитом позивача до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Індустріальне Відділення, позивачці була надана виписка за картою НОМЕР_6, за період с 01.01.2012 року по 14.04.2014 року, де міститься інформація про зняття однієї гривні за перегляд балансу на картці.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на ст.629, 1058, 1060, 1061, 1066 ЦК України, які регулюють договірні правовідносини та правовідносини, яки виникають внаслідок укладення договорів на банківський вклад.

В описовій частині позову позивачка зазначила, що за умовами депозитного договору, вклад є строковим - строк депозитного вкладу - 60 місяців. Повернення депозитних коштів позивачка не вимагає, оскільки строк договору ще не сплив (не закінчився), однак в резолютивній частині позовних вимог нею було заявлено про стягнення суми коштів за депозитним договором.

Відповідач не виконує свої зобов'язання згідно договору, а саме виплати, тому, що не нараховує грошові кошті на суму вкладу, що є грубим порушенням прав позивача та законодавства.

Грошові кошти не були нараховані починаючи с березня 2014 року, що згідно статті 1061 ЦК України - є порушенням. Згідно умов вкладу період нарахування грошей за вкладом - один місяць, на вимогу позивача сплатити проценти після спливу цього періоду були безрезультатні, відповідач відмовляється від виконання передбачених договором та законом зобов'язань.

Посилаючись на статтю 1066 ЦК України позивач зазначає, що цією нормою закону визначена заборону банку, встановлювати будь які обмеження щодо користування грошових коштів, обов'язок гарантувати право безперешкодно розпоряджатися цими коштами та виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Багато звернень позивача щодо нарахування, розблокування (відновлення доступу до рахунків, карток) банком були проігноровані з посиланням те, що «банк не може поновити операції по рахункам своїх клієнтів із за відсутності легітимної законодавчої бази, що визначає основи діяльності банківської систему у Криму».

На думку позивача, не дивлячись на те, що депозитний вклад було відкрито (написано заяву на відкриття депозитного рахунку - вкладу) в м. Ялта, банк не має права обмежувати право позивача користуватися (здійснювати договором та чинним законодавством встановлені операції) цим рахунком або картками в будь якій іншій територіальній одинці України, оскільки це суперечить ст. 56, закону України« Про національний банк України», іншим нормативно-правовим актам Національного банку України .

Крім того позивач зазначила, що згідно статті 550 Цивільного кодексу України, відповідач повинен сплатити неустойку (пеню) за несвоєчасне нарахування та блокування можливості користуватися рахунками, пеню за прострочення від суми нарахувань за 220 днів ( починаючи з 1 березня по 07.10.2014 року) в розмірі 0,1% за кожен день прострочення.

Позивачка зазначила, що загальна сума грошових коштів, що підлягає поверненню складає 1404442,18 грн. (один мільйон чотириста чотири тисячі чотириста сорок дві гривні вісімнадцять копійок), яка складається із:

- 1 046 161, 40 гривень (один мільйон сорок шість тисяч сто шістдесят одна гривня сорок копійок);

- заборгованість по виплаті процентів (відсотки за 220 днів) складає - 105 034, 38 грн. (сто п'ять тисяч тридцять чотири гривні тридцять вісім копійок);

- пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за депозитами дорівнює 253246,4 грн.

Нарахування та сплата відповідачем грошових коштів на рахунок позивача депозитного вкладу є обов'язковою умовою, якої відповідач не дотримується. Оскільки без нарахування у мене немає можливості користуватися цими грошовими коштами, то відповідач порушує свої зобов'язання та права позивача.

Відповідач не виконує свої зобов'язання згідно договору, а саме виплати, тому, що навіть не нараховує грошові кошті на суму вкладу, що є грубим порушенням прав позивача та законодавства.

У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти.

Грошові кошти не були нараховані починаючи з березня 2014 року, що є порушенням згідно статті 1061 ЦК України. Згідно умов вкладу період нарахування грошей за вкладом - один місяць, на вимогу позивача сплатити проценти після спливу цього періоду були без результатні, відповідач відмовляється від договором та законом передбачених зобов'язань.

Як зазначено на офіційному сайті ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (http://privatbarik.ua/news/privatbank-can-not-restore-the-crimea/) «банк не може поновити операції по рахункам своїх клієнтів із за відсутності легітимної законодавчої бази, що визначає основи діяльності банківської систему у Криму».

Не дивлячись на те, що депозитний вклад було відкрито (написано заяву на відкриття депозитного рахунку - вкладу) в м. Ялта, банк не має права обмежувати право позивача користуватися (здійснювати договором та чинним законодавством встановлені операції) цим рахунком або картками в будь якій іншій територіальній одинці України.

Також, відповідно до п.7 ч.1 ст. 5. ЗУ «Про судовий збір» позивач просила звільнити її від сплати судового збору.

Виходячи з вищенаведеного, керуючись статтями 550, 629, 1060, 1058, 1061, 1066 Цивільного кодексу України, ст. 56, «Про національний банк України», п. 7 ч.І ст. 5., закону України «Про судовий збір», ст. 31 ЦПК України, ОСОБА_1 просила суд :

- зобов'язати ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК нарахувати відсотки на депозитний вклад за заявою до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», «Стандарт, 60 міс.»

№ SAMDN5478 від 02.03.2012р., тікет НОМЕР_4, о/р

НОМЕР_1, в розмірі 105034,38 грн. (сто п'ять тисяч тридцять чотиригривні тридцять вісім копійок) та зобов'язати не чинити дії щодо обмеження користування та і розпорядження грошових коштів, що знаходяться на цьому рахунку;

- зобов'язати ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК (відкрити, відновити) доступ (можливість використання та розпорядження) рахунку вкладу ОСОБА_1 «Стандарт, 60 міс.» №SAMDN5478 від 02.03.2012р., тікет НОМЕР_4, о/р НОМЕР_1, та зобов'язати не чинити дії щодо обмеження користування та розпорядження грошових коштів, що знаходяться на цьому рахунку;

- розблокувати картки (відкрити, відновити) доступ до пластикових карток, депозитна: .№ НОМЕР_7 та зарплатна картка № НОМЕР_8, та зобов'язати не чинити дії щодо обмеження користування та розпорядження цими картками;

- зобов'язати ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК сплатити неустойку (пеню) за прострочення нарахування та виплати грошових коштів за вкладом в розмірі: 253246,40 грн. (двісті п'ятдесят три тисячі двісті сорок шість гривень сорок копійок);

- зобов'язати ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК сплатити витрати на правову допомогу в розмірі 5000 тисяч гривень;

- Звільнити позивача від сплати судового збору за подачу позовної заяви.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги на підставах, зазначених в уточненій позовній заяві та просив їх задовольнити в повному обсязі .

Представник відповідача ПАТ КБ « ПриватБанк» проти задоволення позову в судовому засіданні заперечував, надав суду заперечення на позовну заяву.

В запереченнях до позову зазначено, що у відповідності до положень ч.1 ст.3 Закону України « Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», територія Автономної Республіки Крим визначена як тимчасово окупована територія України.

З метою забезпечення стабільності грошової одиниці України, захисту інтересів вкладників та інших кредиторів банків України, запобігання та уникнення ризиків у діяльності банків, беручи до уваги Указ Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 "Про часткову мобілізацію", Закон України "Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію", Декларацію Верховної Ради України від 20 березня 2014 року № 1139-УІІ "Про боротьбу за звільнення України, Закон України " Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України, ураховуючи неможливість здійснювати Національним банком України банківське регулювання та банківський нагляд, валютний контроль і державний фінансовий моніторинг за діяльністю окремих банків та відокремлених підрозділів банків, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, а також неможливість виконання такими банками та відокремленими підрозділами банків вимог Законів України "Про банки і банківську діяльність", "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинних шляхом, або фінансування тероризму", Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", інших нормативно-правових актів Національного банку України, що свідчить про здійснення ними ризикової діяльності, яка загрожує інтересам вкладників чи кредиторів, у тому числі інших банків, Правлінням Національного банку України було прийнято Постанову від 6 травня 2014 року № 260 "Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя" (далі - Постанова НБУ № 260).

Згідно з п.5 Постанови НБУ № 260, банки, у тому числі ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", зобов'язані припинити діяльність відокремлених підрозділів банків, розташованих на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, та протягом місяця з дня набрання чинності цією постановою забезпечити закриття таких відокремлених підрозділів, про що повідомити Національний банк України.

Рішенням Центрального банку Російської Федерації (Банк Росії) № РН-ЗЗ/І від 21.04.2014 року, також було припинено з 21 квітня 2014 року діяльність відокремлених структурних підрозділів на території Республіки Крим і на території міста федерального значення Севастополя - ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК".

За законодавством України чинність на окупованій території Автономної Республіки Крим нормативних актів Російської Федерації не визнається, та вони не підлягають виконанню. В той же час, наявність вказаного рішення Банку Росії щодо припинення діяльності на території АРК ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" унеможливлювало діяльність відокремленого підрозділу банку на території АРК та міста Севастополя - Філії "Кримське РУ ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК".

Таким чином, відокремлений підрозділ ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" на території АРК та міста Севастополя не мав правових підстав та можливості здійснювати банківську діяльність, після окупації АРК та міста Севастополя.

Окупаційна влада ще з травня 2014 року фактично здійснила конфіскацію частини майнового комплексу ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", що використовувався у банківській діяльності відокремленого структурного підрозділу - Філії "Кримське РУ ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", а саме: приміщень банку, банкоматів, терміналів, транспортних засобів та ін. У зв'язку з цим відповідач не мав доступу до свого майна, що призначене для діяльності банківської установи на території АРК, не мав доступу до договорів з клієнтами на паперових носіях, платіжних документів, документів каси, готівки. Були арештовані також права за зобов'язаннями банку, у тому числі і права вимоги і борги за всіма зобов'язаннями. Крім того, відповідно до Постанов ДР Республіки Крим № 2085-6/14 від 30.04.2014 року, № 2474-6/14 від 03.09.2014 року, до майна, яке підлягає націоналізації, та обліковується як власність Республіки Крим, віднесено також майно ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", що знаходиться на території АРК та міста Севастополя. З цих причин відповідач також не мав можливості здійснювати банківську діяльність на окупованій території. У засобах масової інформації неодноразово оприлюднювалася офіційна інформація, що майно ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", яке знаходиться на території Криму, буде реалізоване, а за рахунок цих коштів здійснюватиметься розрахунок з вкладниками відповідача.

Відповідно до ч.6 ст.5 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок тимчасової окупації державі Україна, юридичним особам, громадським об'єднанням, громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, у повному обсязі покладається на Російську Федерацію як на державу, що здійснює окупацію. Таким чином, Законом України встановлено, на кого саме покладається відповідальність за відшкодування шкоди у результаті окупації.

02.04.2014 року було прийнято Федеральний Закон № 39-ФЗ "Про захист інтересів фізичних осіб, що мають вклади в банках та відокремлених структурних підрозділах банків, зареєстрованих та (чи) діючих на території Республіки Крим та на території міста федерального значення Севастополя". Метою цього Закону є забезпечення захисту інтересів фізичних осіб, що мають вклади в банках та відокремлених структурних підрозділах банків, що зареєстровані та (чи) діють на території Республіки Крим та на території міста федерального значення Севастополя станом на 16 березня 2014 року. У відповідності до ст.4 цього Закону, Державна корпорація "Агентство з страхування вкладів" (далі - Агентство) заснувало Агента у формі автономної некомерційної організації з метою реалізації цього Федерального закону, передає йому майно, видає щодо Агента розпорядчі акти та здійснює інші повноваження, що передбачені цим Федеральним законом.

Як вказано вище, Банком Росії було прийнято рішення № РН-ЗЗ/І від 21.04.2014 року про припинення з 21 квітня 2014 року діяльність відокремлених структурних підрозділів на території Республіки Крим і на території міста федерального значення Севастополя - ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК".

Вказане було підставами для придбання автономною некомерційною організацією "Фонд захисту вкладників" (далі - AHO "ФЗВ") прав (вимог) по вкладам і здійснення компенсаційних виплат у порядку, встановленому статтями 7 та 9 Федерального Закону від 2 квітня 2014 року № 39-ФЗ. Згідно з ст.7 Федерального Закону № 39-ФЗ Банком Росії направлено на адресу AHO "ФЗВ" повідомлення про виникнення підстав для придбання AHO "ФЗВ" прав (вимог) по вкладам, що розміщені в структурних підрозділах банків.

Таким чином, AHO "ФЗВ" законодавством РФ було призначено, а AHO "ФЗВ" взяв на зобов'язання, здійснювати компенсаційні виплати у тому числі вкладникам Філії "Кримське РУ ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", поза волею відповідача.

У відповідності до систематичних повідомлень, що розміщував AHO "ФЗВ" на своєму офіційному сайті - http://fzvklad.ru/- AHO "ФЗВ" замінив ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" за всіма зобов'язаннями відповідача, що укладалися працівниками Філії "Кримське РУ ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" - не лише депозитними, але і за орендними, кредитними та т.ін. Так, на сайті було розміщено номер рахунку AHO "ФЗВ", на який пропонувалось здійснювати зарахування заборгованості та чергових платежів за кредитним договорами, що укладалися Кримською філією банку http://www.fzvklad.ru/news/27/ (роздруківка додається). Також неодноразово AHO "ФЗВ" зазначалось, що виплата компенсацій вкладникам ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" буде здійснюватися за рахунок майна відповідача на території АРК.

Ухвалою Центрального районного суду м. Сімферополя від 21.04.2014 року AHO "ФЗВ" було передано в довірче управління майновий комплекс Філії "Кримське РУ ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", у зв'язку з чим AHO "ФЗВ" користується, володіє розпоряджається всім майном ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", що знаходиться на території АРК та міста Севастополя: нерухомістю, транспортом, банкоматами, терміналами, грошовими коштами, правами за всіма зобов'язаннями, а не лише депозитами. Вказана обставина підтверджується інформацією, розміщеною на сайті AHO "ФЗВ" http://www.fzvkIad.ru/news/27/ (роздруківка додається). Ухвалою Центрального районного суду м. Сімферополя від 04.06.2014 року AHO "ФЗВ" призначено управляючим майном банку за всіма зобов'язаннями (у тому числі кредитним, орендним та т.ін.), а також AHO "ФЗВ" ухвалою суду уповноважено здійснювати угоди щодо майна банку. Також в ухвалі вказано, що AHO "ФЗВ" передано права виконавчих органів банку щодо майнового комплексу банку на території АРК та міста Севастополя.

Крім того, заочним рішенням Центрального районного суду м. Сімферополя Республіки Крим від 16.09.2014 року зобов'язано ПАТ КБ "ПриватБанк" в особі Кримського регіонального управління припинити протиправні дії (бездіяльність), які проявляються у невиконанні зобов'язань, які випливають з укладених договорів банківського вкладу та договорів банківського рахунку на суму 5.85 рублів (копія додається). Також вищезазначені факти підтверджуються у ЗМІ на сайті http://news.allcrimea.netynews/2014/11/19/smi-simferopolskii-sud-obyazal-privatbank-vyplatit-vkladchikam-ll-mlrd-25755/.

ПАТ КБ "ПриватБанк" наголошує на тому, що позивач не довів відсутність вимоги позивача до державних та недержавних установ Російської Федерації за аналогічними підставами та те, що його позовні вимоги не входять до складу загальної суми, визначеної заочним рішенням Центрального районного суду м. Сімферополя Республіки Крим від 16.09.2014 року.

Зазначив, що викладені факти у сукупності свідчать про те, що зобов'язання за договорами депозитного вкладу, укладеними працівниками Філії "Кримське РУ ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", виконує AHO "ФЗВ", за рахунок майна банку, яке знаходиться на території АРК та міста Севастополь.

На думку відповідача, ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" є неналежним відповідачем у справі та просив у позові до ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" відмовити.

Представник позивача зазначив, що зазначені відповідачем обставини не звільняють його від виконання зобов'язань за договором і зобов'язання повинні виконуватися належним чином.

Суд вислухав пояснення представників сторін, дослідив матеріали справи.

Судом встановлено, що 02.03.2012 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ«ПРИВАТБАНК» надалі - позивач, було укладено договір банківського вкладу у відділенні ПАТ КБ«ПРИВАТБАНК», яке знаходиться за адресою: м. Ялта, вул. Васильєва, буд.19, «Стандарт, 60 міс.» № SAMDN5478 від 02.03.2012р., тікет НОМЕР_4, о/р НОМЕР_1, пластикові картки - депозитна: № НОМЕР_2 та зарплатна картка № НОМЕР_3.

Договір банківського вкладу оформлений у м. Ялта АР Крим у відділенні ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» яке знаходиться за адресою: м. Ялта, вул. Васильєва, буд.19.

02.03.2012 року позивач, ОСОБА_1 здійснила вклад на депозитний рахунок відповідача у розмірі 1.040.000 гривень (один мільйон сорок тисяч гривень) про, що є квитанція від 02.03.2012 року №350527235, Тr.N САGRAGR30248 та заява на оформлення вкладу «Стандарт, 60 міс.» № SAMDN5478 від 02.03.2012 року.

Згідно умов депозитного вкладу процента ставка нарахування коштів на депозитний рахунок складала 17% річних, отже сума нарахувань, за один місяць складає: 15015 гривень 89 копійок (п'ятнадцять тисяч п'ятнадцять гривень вісімдесят дев'ять копійок) - за 31 день в місяці та 14491 гривня 80 копійок (чотирнадцять тисяч чотириста дев'яноста одна гривня вісімдесят копійок) - за 30 днів в місяці.

Зазначені обставини підтверджуються копією заяви ОСОБА_1 від 02.03.2012 року (а.с.10) на оформлення вкладу «Стандарт, 60 міс»; копією квитанції №350527235 від 02.03.2012 року (а.с.11) про внесення грошей в касу ПАТ КБ « ПриватБанк».

Зазначені обставини, щодо укладення договору і внесення грошей на депозитний рахунок не заперечувалось і представником відповідача, та приймаються судом до уваги, відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України.

З урахуванням наданих позивачем копій документів та визнання відповідачем обставин щодо укладення депозитного договору між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» суд приходить до висновку що між сторонами склалися договірні відносини, які врегульовані ст.ст. статтями 550, 629, 1060, 1058, 1061, 1066 Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб, встановлений законом.

Разом з тим, вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд враховує положення статей 10, 11, 58, 59, 60 ЦПК України.

Відповідно до ст.10 ЦПК України - сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 ст.11 ЦПК України: суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Крім того, частиною 3 статті 60 ЦПК України встановлено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Суд роз'яснював сторонам положення статей 10,11 ЦПК України, а також їх процесуальні права, які передбачені ст.27,31 ЦПК України - текстуально.

Представником позивача ОСОБА_1 не було, у встановленому законом порядку, надано документів, які б підтверджували наявності залишків грошових коштів на рахунках, зазначених нею в позовній заяві, а саме виписки банку з банківського (депозитного) рахунку ОСОБА_1 щодо суми коштів на депозитному рахунку; розрахунок суми заборгованості; представник позивача не заявляв клопотання щодо витребування таких доказів у разі наявності складнощів при їх отриманні.

Виписки із карткових рахунків (а.с.14-15) надані представником позивача до матеріалів справи зроблені станом на 14.04.2014 року і відображають наявність коштів на період 14.04.2014 року та рух по карткам з 01.01.2014 року по 14.04.2014 року. Тому суд приходить до висновку, що цей доказ не є належним та допустимим доказом, з огляду на приписи ст.58, 59 ЦПК України.

Крім того, суд приймає до уваги те, що 27.04.2014 року набрав чинності Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", яким територія Автономної Республіки Крим і міста Севастополя» визначена тимчасово окупованою територією. За ч. 2 ст. 4 цього Закону правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Діяльність відокремленого підрозділу відповідача на території АРК та міста Севастополя було припинено Постановою Правління Національного банку України № 260 від 06.05.2014 року "Про відкликання - та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя", у зв'язку з чим відповідач протягом місяця з дня набрання чинності цієї Постановою повинен забезпечити закриття відокремленого підрозділу, про що повідомити Національний банк України.

Діяльність відокремленого підрозділу відповідача на території АРК і міста Севастополь також унеможливлювали нормативні акти Російської Федерації, зокрема рішення Банку Росії № РН"33/1 від 21.04.2014 року про припинення з 21.04.2014 року діяльності відокремлених структурних підрозділів на території Республіки Крим і на території міста федерального значення Севастополя - ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", Федеральний Закон № 39-ФЗ «Про захист інтересів фізичних осіб, що мають вклади в банках та відокремлених структурних підрозділах банків, зареєстрованих та (чи) діючих на території Республіки Крим та на території міста федерального значення Севастополя". Наслідком стало: придбання автономною некомерційною організацією "Фонд захисту вкладників" прав (вимог) по вкладам і здійснення компенсаційних виплат, у тому числі клієнтам відокремленого підрозділу відповідача; фактична заміна відповідача за всіма його зобов'язаннями, укладеними працівниками відокремленого підрозділу банку на території АРК і міста Севастополя; арешт та передача в управління "Фонду захисту вкладників" всього майна ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" на території АРК і міста Севастополя (нерухомості, транспорту, банкоматів, терміналів, готівкових грошових коштів, документації, у тому числі касових документів та укладених договорів); передання "Фонду захисту вкладників" прав виконавчих органів відповідача, виконання "Фондом захисту вкладників" зобов'язань ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" перед вкладниками за договорами Кримської філії банку за рахунок майна банку на території АРК і міста Севастополя. Викладені факти є загальновідомими та підтверджуються наданим відповідачем доказами та свідчать про те, що "Фонд захисту вкладників", поза волею банку, замінив ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" за всіма зобов'язаннями, укладеного працівниками відокремленого підрозділу, на території АРК і міста Севастополь, у тому числі договорами депозитних вкладів, та виконує зобов'язання за рахунок майка відповідача на окупованій території.

Ч. 5 ст. 6 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної внаслідок тимчасової окупації державі Україна, юридичним особам, громадським об'єднанням, громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, у повному обсязі покладається на Російську Федерацію як на державу, що здійснює окупацію.

Заперечення представника позивача щодо того, що така заміна відбулася без згоди позивачки не приймаються судом до уваги, оскільки така заміна боржника відбулася поза волею відповідача ПАТ КБ « ПриватБанк» в особливих умовах, внаслідок тимчасової окупації частини території держави Україна Російською Федерацію і врегульована спеціальною нормою права, а саме Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України".

Крім того, суд враховує те, що нормативними актами Російської Федерації, зокрема рішенням Банку Росії № РН"33/1 від 21.04.2014 року була припинена з 21.04.2014 року діяльність відокремлених структурних підрозділів на території Республіки Крим і на території міста федерального значення Севастополя - ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", Федеральний Закон № 39-ФЗ «Про захист інтересів фізичних осіб, що мають вклади в банках та відокремлених структурних підрозділах банків, зареєстрованих та (чи) діючих на території Республіки Крим та на території міста федерального значення Севастополя".

Суд приймає до уваги положення ст.614 ЦК України, яка встановлює, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів, щодо належного виконання зобов'язання.

У урахуванням встановлених судом обставин суд приходить до висновку про те, що відповідач ПАТ КБ « ПриватБанк» не виконав належним чином свої зобов'язання поза своєю волею.

Крім того, вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ КБ « ПриватБанк» суд звертає увагу на те, що згідно зі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених стороною вимог.

Положеннями ст. ст. 3,4 ЦПК України передбачено право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних чи оспорюваних прав, свобод чи інтересів, які захищаються судом у способи, визначені законами України. Загальний перелік таких способів захисту визначено в ст. 16 ЦК України, а конкретні - спеціальним законом, який регулює конкретні цивільні правовідносини.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Суд приходить до висновку, що позовні вимоги які заявлені ОСОБА_1 не можуть бути задоволені судом, в тому числі і у зв'язку з тим, що не відповідають способам захисту, передбаченим ст.16 ЦК України; будь-якою спеціальною нормою права такі способи захисту не передбачені, крім того вимоги не конкретизовані, оскільки одночасно передбачають вчинення декілька альтернативних дій з боку відповідача на користь позивача, тобто не відповідають принципу юридичної визначеності.

З урахуванням викладеного суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ КБ « ПриватБанк»- в повному обсязі.

Керуючись, ст.ст.16, 550,614,659,1060,1058,1061,1066 ЦК, ст. 3,4, 10, 11, 58, 59, 60 ЦПК України України суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ КБ « ПриватБанк» про зобов'язання нарахувати відсотки на депозитний вклад за заявою № SAMDN5478 від 02.03.2012 року та зобов'язання не чинити дії щодо обмеження, користування та розпорядження грошових коштів, що знаходяться на цьому рахунку; зобов'язання відкрити, відновити доступ (можливість використання та розпорядження) рахунку вкладу ОСОБА_1 № SAMDN5478 від 02.03.2012 року; розблокування картки (відкрити, відновити) доступ до пластикових карток та зобов'язання не чинити дії щодо обмеження користування та розпорядження цими картками; зобов'язання відповідача сплатити неустойку (пеню) за прострочення нарахування та виплати грошових коштів за вкладом; зобов'язання відповідача сплатити витрати на правову допомогу - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення

Суддя: Г. В. Бондаренко