Справа № 715/711/15-ц
Провадження № 6/715/15/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 року Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Цуркана В.В.

при секретарі судового засідання Майщук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Глибоцького районного суду Чернівецької області подання відділу державної виконавчої служби Глибоцького районного управління юстиції Чернівецької області про заборону виїзду ОСОБА_1 за межі України,-

В С Т А Н О В И В:

До Глибоцького районного суду Чернівецької області надійшло подання відділу державної виконавчої служби Глибоцького РУЮ в Чернівецькій області, в якому зазначено, що на виконанні відділу державної виконавчої служби Глибоцького районного управління юстиції перебуває судовий наказ №926/1550/14 від 23.01.2015 року виданий Господарським судом Чернівецької області, про стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 57414, 81 гривень на користь ОСОБА_2. Боржник ОСОБА_1 зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, від сплати вказаної суми ухиляється, на виклики державного виконавця не зявляється, та відомості про погашення заборгованості не надає. Просить суд тимчасово заборонити виїзд ОСОБА_1 за межі України до повного погашення заборгованості.

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов висновку, що подання задоволенню не підлягає.

Так, згідно ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, передбачених п.1-9 цієї статті. Пунктом 5 цієї статті передбачено, якщо підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон є ухилення громадянина від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, при наявності невиконаних зобов'язань, покладених судовим рішенням, покладених на них рішенням судів, згідно Указу Президента України "Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів" від 24.03.08р. та листа МЮ України від 06.06.08р. №25-32/507, листа Адміністрації Державної прикордонної служби України від 27.05.08р. №25-5347, є підставою для обмеження у праві виїзду особи за межі України.

Виходячи з вимог ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за поданням державного виконавця, погодженим із начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно ч.3 ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право в разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, звертатися до суду із поданням щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до п.7. абз.2. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", питання про тимчасове обмеження у праві виїзд за межі України вирішується при виконанні судових рішень, у порядку, передбаченому ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" та ст.377-1 ЦПК України зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених у Листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Зі змісту вказаних норм вбачається, що для обмеження громадянина у праві виїзду за кордон за поданням державного виконавця суду необхідно встановити, що боржник вчиняє дії які направлені на ухилення від сплати боргу, при цьому має можливості виконати своє зобовязання.

В своєму поданні державний виконавець обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що ОСОБА_1 в добровільному порядку рішення суду не виконала, на виклики державного виконавця вона не зявлялась, та відомостей про погашення заборгованості не подала.

Про те, в матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджували факт направлення та отримання боржником викликів державного виконавця.

Крім цього, державний виконавець не надав суду необхідних і достатніх доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 має можливості виконати своє зобовязання, однак ухиляється від його виконання, що не дає суду достатніх підстав для обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210, 377-1, ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання відділу державної виконавчої служби Глибоцького районного управління юстиції в Чернівецькій області про заборону виїзду ОСОБА_1 зареєстрованої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

СУДДЯ: