УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Кузнєцова В.О., Ізмайлової Т.Л., Наумчука М.І.,-
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про стягнення депозитних коштів, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 липня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 09 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») про стягнення грошових коштів в сумі 401 326 грн за договором №SAMDNWFD200 Вклад «Депозит Плюс», укладеного між сторонами 12 лютого 2014 року.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 11 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 09 жовтня 2014 року, позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_4 суму боргу в розмірі 400 тис. грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» просить судові рішення першої та апеляційної інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дійшов вірного висновку про стягнення з відповідача суми банківського вкладу в розмірі 400 тис. грн, з огляду на те, що позивач у встановленому умовами договору, порядку (п. 11) скористалась своїм правом дострокового розірвання договору Вклад «Депозит Плюс» від 12 лютого 2004 року, повідомивши письмово відповідача про такий намір, про що свідчить наявна в матеріалах справи відповідь останнього від 22 травня 2014 року, проте відповідачем дій щодо виконання умов договору та повернення позивачу грошового вкладу «На вимогу» здійснено не було.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 липня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 09 жовтня 2014 року постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 липня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 09 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Кузнєцов
Т.Л. Ізмайлова
М.І. Наумчук