Справа № 149/1443/15-ц
Провадження №6/149/25/15
УХВАЛА

Іменем України

27.05.2015 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої - судді: Гончарук-Аліфанової О. Ю.,

при секретарі Шустер О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику подання головного державного виконавця ВДВС Хмільницького МРУЮ ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

До Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області надійшло подання головного державного виконавця ВДВС Хмільницького МРУЮ ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, обґрунтоване тим, що на виконанні в ДВС знаходяться виконавчий лист № 2-727 від 08 серпня 2007 року, виданий Хмільницьким міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі ? частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи стягнення з 23 липня 2007 року. З метою належного виконання рішення суду та усунення можливості уникнення боржником від сплати аліментів, просив тимчасово обмежити боржнику право виїзду за межі України.

Представник ДВС Хмільницького МРУЮ в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності та матеріали виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши надане ДВС виконавче провадження, судом встановлено, що на виконанні відділу ДВС Хмільницького МРУЮ перебуває виконавчий лист № 2-727 від 08 серпня 2007 року, виданий Хмільницьким міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі ? частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи стягнення з 23 липня 2007 року(а. с. 3, 4).

Станом на 01 червня 2015 року утворилась заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 1602 грн 25 коп. При цьому з наданого розрахунку заборгованості зі сплати аліментів вбачається, що боржник не платив аліменти в вересні-листопаді 2014 року, після чого майже повністю погасив заборгованість в грудні 2014 року, та в січні-березні, травні 2015 року, при цьому більша частина заборгованості була погашена в квітні 2015 року (а. с. 5, 12).

Судовим виконавцем проведено ряд виконавчих дій: відкрито виконавче провадження, направлено запити щодо майна, що знаходиться у власності боржника, перебування у його власності чи користуванні земельних ділянок, транспортних засобів, тощо, та отримано відповідні дані (а. с. 6,7, 8,9,10,14, 15,16,17,18,19).

З акту державного виконавця від 11 вересня 2014 року вбачається, що ОСОБА_4 зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. На час складання акту не працював (а. с. 11).

13 травня 2015 року стягувач подала заяву про обмеження боржника у виїзді за кордон, оскільки він їздить на заробітки в Росію (а. с. 20).

Проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні подання, зважаючи на таке.

Випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України визначено в Законі України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України".

За змістом п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 зазначеного Закону громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Факт ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання зобовязання в судовому засіданні не доведено, зокрема державним виконавцем не надано доказів вчинення боржником дій, що свідчать про бажання уникнути сплати боргу, з матеріалів справи натомість вбачається, що боржник сплачував аліменти, гасив заборгованості невдовзі після їх утворення. Наявність заборгованості в 1200 грн може бути наслідком відсутності роботи в боржника, що вбачається з акту державного виконавця, та не може свідчити про ухилення боржника від виконання зобов'язань.

З огляду на те, що боржник перебуває на заробітках в Росії, задоволення подання не сприятиме виконанню рішення суду, оскільки позбавить боржника можливості заробляти кошти та розрахуватись зі стягувачем.

За таких обставин, за недоведеності факту ухилення боржника від виконання зобовязання, подання задоволенню не підлягає, оскільки застосування заявлених обмежень може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст. 33 Конституції України та ст. 313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування.

Позиція щодо неправомірності заборони виїзду закордон без оцінки індивідуальних обставин боржника та підставі лише факту наявності невиконаного грошового зобовязання, викладена також у рішенні ЄСПЛ у справі Хлюстов проти Росії.

На підставі ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, ст.11 ЗУ Про виконавче провадження, ст. 6 ЗУ Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, керуючись ст.ст. 210, 293, 377-1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця відділу ДВС Хмільницького МРУЮ ОСОБА_1 про тимчасове обмеження про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя: /підпис/

З оригіналом вірно: