Справа № 314/1617/15-ц
Провадження № 2/314/656/2015
УХВАЛА

іменем України

"08" червня 2015 р., м. Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Кіяшко В.О. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

14.04.2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом.

Пред'явлений позов відповідно до ухвали від 20.04.2015р. був залишений без руху, оскільки був поданий з порушеннями, а саме: позивачем не в повному обсязі зазначені данні як відповідача так і позивача, а саме відсутнє ім'я по батькові, місце знаходження відповідача, поштовий індекс, відсутність цих даних позбавляє можливості відповідно до ч. 3 ст. 122 ЦПК України, направити запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання такої фізичної особи. Крім того позивачем при подачі позову не сплачений судовий збір.

Також не додано до позовної заяви копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості учасників в справі.

Закон встановлює обов'язкові реквізити стосовно форми позовної заяви. Так в позовній заяві обов'язково має вказуватись повне ім'я позивача і відповідача, зазначення лише ініціалів, замість імен, або відсутність ім'я по батькові, не відповідає вимогам закону.

Суддя повинен вимагати, щоб у заяві були зазначені точні і докладні відомості як позивача так і відповідача, так як це має значення для повідомлення осіб які беруть участь у справі.

Для усунення цих недоліків судом був наданий строк, не пізніше п'яти днів з дня отримання заявником ухвали, 05.05.2015 до суду повернулось повідомлення про отримання заявником ухвали суду, ніяких документів заявником до суду не надано.

Таким чином судом встановлено, що заявником не виконано вимоги суду, тобто недоліки не усунуто.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України строк для усунення недоліків, не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач у встановлений термін в ухвалі про залишення позовної заяви без руху не усунув недоліки, позовна заява вважається не поданою та повертається позивачеві.

У зв'язку з наведеним, повернення заяви відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, так як після усунення вказаних недоліків заявник має право повторно звернутися до суду з вказаним позовом.

Керуючись ст. 79, 81, 121 ЦПК Україні, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1В - визнати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги через суд першої інстанції. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_2

08.06.2015