Справа № 314/6935/14-ц Провадження № 2/314/158/2015
29 січня 2015 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі
головуючого судді Мануйлової Н.Ю.,
при секретарі Пакуло В.С.,
за участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, -
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики
В обґрунтування позову позивач зазначає, що 26 січня 2012 року, ОСОБА_2 (далі - Позивач), та ОСОБА_5, уклали письмовий договір займу, згідно з яким, я позичив ОСОБА_5 гроші у сумі 64 720 (шістдесят чотири тисячі сімсот двадцять грн.,00 коп.), що на день укладання цього договору було еквівалентним 8000 (вісім тисяч доларів США), по курсу 1 долл. США = 8, 09 грн.
Вказану суму, ОСОБА_5 зобов'язувався повернути не пізніше 26 липня 2012 року, про що надав також розписку. Вказану суму грошей було передано при свідках (ОСОБА_6 та ОСОБА_7).
У встановлений договором строк ОСОБА_5 борг не повернув, за відсутністю грошових коштів. Проте, 27 липня 2012 року ОСОБА_5 видав позивача нотаріальну довіреність щодо розпорядженням належного йому майна у вигляді квартири АДРЕСА_3. Згідно домовленості, після оформлення позивачем правовстановлюючих документів на вказану квартиру, йому було надано право її реалізувати. Гроші, які були б отримані за реалізацію цієї квартири, спрямовувалися на погашення боргу ОСОБА_5 перед ОСОБА_2, згідно договору займу від 26.01.2012. ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5 помер.
ОСОБА_2 в квітні 2014 звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_4 із заявою про визнання кредиторами до спадкоємців в порядку ст. 1281 ЦК .
Згідно листа приватного нотаріуса ОСОБА_4, вих.№496/01-16 від 11.11.2014 «Про надання інформації», 06 листопада 2014 року за реєстровим номером 2321 було видано свідоцтво про право на спадщину на ім'я ОСОБА_3 (далі по тексту - Вівдповідач).
На теперішній час, борг за договором займу є непогашеним. Квартира АДРЕСА_3 - не реалізована.
Таким чином, у зв'язку з тим, що відповідач не бажає добровільно виконувати свої зобов'язання по сплаті боргу, звернення позивача до відповідача про повернення боргу виявились безрезультатними, чим порушив його законні праві і інтереси, і змушений звернутися за захистом до суду та просить стягнути борг у сумі 5 558 116 грн.10 коп. (п'ять мільйонів п'ятсот п'ятдесят вісім тисяч сто шістнадцять грн. 10 коп.), що складається із суми основного боргу - 123 320, 00 грн.; сума штрафу (за несвоєчасне повернення) - 123 320,00 грн.; 3% річних від простроченої суми - 8 716,10 грн.; пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання у розмірі 5 % за кожний день прострочення - 5 302 760, 00 грн.
У судовому засіданні представник позивача підтримала позов та просила його задовольнити з підстав, в ньому зазначених. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до ст.ст. 74, 76 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, своїх заперечень не надав. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Третя особа у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відповідно до ст.ст. 74, 76 ЦПК України. 16.01.2015 від третьої особи до канцелярії Вільнянського районного суду Запорізької області надійшов лист вих. 13/01-16 від 12.01.2015 (вх. - 378), у якому просить розглядати цивільну справу без її присутності.
Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено такі факти та відповідні правовідносини.
26 січня 2012 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_5, уклали письмовий договір займу, згідно з яким, я позичив ОСОБА_5 гроші у сумі 64 720 (шістдесят чотири тисячі сімсот двадцять грн.,00 коп.), що на день укладання цього договору було еквівалентним 8000 (вісім тисяч доларів США), по курсу 1 долл. США = 8, 09 грн. (а.с. 8)
Вказану суму, ОСОБА_5 зобов'язувався повернути не пізніше 26 липня 2012 року, про що надав також розписку. Вказану суму грошей було передано при свідках (ОСОБА_6 та ОСОБА_7).
У встановлений договором строк ОСОБА_5 борг не повернув, за відсутністю грошових коштів. Проте, 27 липня 2012 року ОСОБА_5 видав позивача нотаріальну довіреність щодо розпорядженням належного йому майна у вигляді квартири АДРЕСА_3 (а.с.11). Згідно домовленості, після оформлення позивачем правовстановлюючих документів на вказану квартиру, йому було надано право її реалізувати. Гроші, які були б отримані за реалізацію цієї квартири, спрямовувалися на погашення боргу ОСОБА_5 перед ОСОБА_2, згідно договору займу від 26.01.2012 (а.с. 12-13). ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5 помер.
ОСОБА_2 в квітні 2014 звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_4 (яка в подальшому змінила прізвище на ОСОБА_4), із заявою про визнання кредиторами до спадкоємців в порядку ст. 1281 ЦК .
Згідно листа приватного нотаріуса ОСОБА_4, вих.№496/01-16 від 11.11.2014 «Про надання інформації», 06 листопада 2014 року за реєстровим номером 2321 було видано свідоцтво про право на спадщину на ім'я ОСОБА_3.
На теперішній час, борг за договором займу є непогашеним. Квартира АДРЕСА_3 - не реалізована.
Відповідно до вимог ст.208 ЦК України, правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів неоподатковуваний мінімум доходів громадян, повинні вчинятися у письмовій формі.
Згідно з вимогами ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Загальні умови виконання зобов'язання визначено ст.526 ЦК України, згідно якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Порушенням зобов'язання, в розумінні ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Договором позики, в розумінні ст.1046 ЦК України, є договір в якому одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей такого ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною 2 ст.1047 ЦК України зазначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Обов'язок позичальника повернути позику закріплено ст.1049 ЦК України, а саме частиною 1, згідно якої позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (зокрема, грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).
Наслідки порушення договору позичальником визначено в ст. 1050 ЦК України. Зокрема, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, відповідно до приписів ст. 625 ЦК України, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
На день подання позову, 1 долар США по курсу НБУ дорівнює 15, 30 гривень. Відповідно 8 000 (вісім тисяч) доларів США, на день звернення до суду, дорівнює 123 320 гривень.
Таким чином, відповідно до умов договору позики від 26 січня 2012 року, укладеного між мною та ОСОБА_5, зокрема п.4 цього Договору, боржник, окрім основної суми боргу, яка складається з 123 320 (сто двадцять три тисячі триста двадцять) гривень, зобов'язаний сплатити мені штраф в розмірі 100 % від несплаченої суми, а також пеню в розмірі 5 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення. А також, враховуючи приписи ст. 625 ЦК України, борг повинен бути сплаченим з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми.
До складу спадщини, згідно ст.1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ч.1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Частина 2 цієї статті встановлює, що вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
Відповідно до вимог ч.1. ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За змістом ст. 55, 64, 124 Конституції України, право на судовий захист гарантується та забезпечується. Відмова суду у прийняті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене (згідно рішення Конституційного суду України № 9 - зп від 25.12.1997)
Згідно зі ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права, у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Під захистом розуміються дії уповноваженої особи, діяльність юрисдикційних органів та осіб, які у передбаченому законом порядку зобов'язані вжити заходів до поновлення порушеного, оспорюванного чи невизнаного права. Станом на ОСОБА_3 має
У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за договором позики Відповідач станом на 04.12.2014 має заборгованість - у сумі 5 558 116 грн.10 коп. (п'ять мільйонів п'ятсот п'ятдесят вісім тисяч сто шістнадцять грн. 10 коп.), яка складається з наступного:
- сума основного боргу - 123 320, 00 грн.;
- сума штрафу (за несвоєчасне повернення) - 123 320,00 грн.;
- 3% річних від простроченої суми - 8 716,10 грн.;
- пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання у розмірі 5 % за кожний день прострочення - 5 302 760, 00 грн. (а.с.5).
Позивач, як сторона по справі, на користь якої виноситься рішення суду, також має право в порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України на стягнення з вiдповiдача понесених документально підтверджених судових витрат, зокрема судового збору в розмiрi 3654 грн. 00 коп.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11,15, 60, 58, 59, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України,
Цивільний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н.Ю.Мануйлова

29.01.2015 року м.Вільнянськ

29.01.2015