Номер провадження: 22-ц/785/2528/15
Головуючий у першій інстанції Швець В. М.
Доповідач Сидоренко І. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді - Сидоренко І.П., суддів - Погорєлової С.О., Цюри Т.В., при секретарі - Колмакові В.І, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01 грудня 2014р. по справі за позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства "Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства", ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, -

встановила:

17 лютого 2014р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути солідарно з КП "Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" (далі - ВУВКГ), та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 100000грн.

В обґрунтування позову позивач послався на те, що він проживає в будинку АДРЕСА_1. 29 жовтня 2013р. відповідачі перекрили подачу води в його будинок з тих причин, що у нього є заборгованості по сплаті за використану воду, але позивач стверджував, що він вже 31 жовтня 2013р. погасив заборгованість. Проте відповідачі не поновили водопостачання ані після погашення заборгованості, ані після звернення позивача до суду. Постачання води відновлено було лише у липні 2014року. Позивач вважає, що дії відповідачів є неправомірними, такими що потягнули для нього психічні страждання через позбавлення можливості користуватися водою, що змінило звичний ритм життя, потягло моральну шкоду, яку позивач оцінив у розмірі 100000грн.

Представник відповідача ВУВКГ у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що позивач був відключений через наявність у нього заборгованості за водопостачання, а поновлено водопостачання було відповідно до Правил водопостачання після подання письмової заяви - 25 липня 2014р., тому неправомірних дій з боку ВУВКГ не має.

Рішенням суду від 01 грудня 2014р. у задоволені позову ОСОБА_2 відмовлено (а.с.105-106).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення його позову у повному обсязі, посилаючись на те, що судом не в повному обсязі встановлені обставини по справі і необґрунтовано відмовлено у задоволені позову (а.с.108-112).

Справа розглянута у відсутності сторін, які були належним чином сповіщені про слухання справи в судовому засіданні апеляційної інстанції. Клопотання ОСОБА_2 про залучення до справи додаткових документів та забезпечення доказів не розглянуто, оскільки надійшло до суду апеляційної інстанції після розгляду скарги по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач є користувачем будинку АДРЕСА_1 (а.с.8). Згідно договору позивач користується послугами із центрального водопостачання та водовідведення від відповідача ВУВКГ (а.с.20-23).

Відповідно до ст.68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Згідно ст.23 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" підприємства питного водопостачання мають право у разі внесення споживачем не в повному обсязі плати за використану питну воджу обмежити його питне водопостачання.

Станом на 29 жовтня 2013р. у позивача малась заборгованість по оплаті за водопостачання, тому його було відключено від водопостачання, про що складений був акт (а.с.19). Факт наявності заборгованості станом на 29 жовтня 2013р. не заперечував ані позивач у позовній заяві, ані його представник у судовому засіданні.

Тому суду першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що дії відповідачів по відключенню позивача від водопостачання були базованими на законі і не можуть бути визнаними неправомірними.

Відповідно до пп.8 п.32 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, виконавець відновлює надання послуг за письмовою заявою споживача.

З заявою про відновлення водопостачання в будинку позивач звернувся до відповідача ВУВКГ 22 липня 2014р. та водопостачання було відновлено 25 липня 2014р. (а.с.81,82).

Судова колегія також з урахуванням обставин справи та закону також не вбачає, що з боку відповідача були будь-які неправомірні дії відносно позивача щодо відновлення водопостачання.

Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення його прав. Моральна шкода полягає у фізичному болі і стражданнях, які фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, які фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою відносно нього самого, членів його сім'ї або близьких родичів; у душевних стражданнях, які фізична особа зазнала у зв'язку зі знищенням або ушкодженням його майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, що його заподіяла, за наявності його провини. Як встановлено під час судового розгляду відповідачі не допускали незаконні дії відносно позивача, а значить зобов'язання із спричинення шкоди перед позивачем у відповідачів не виникли.

Позивач не надав суду першої та апеляційної інстанції належних та допустимих доказів у відповідності до ст.ст.57,58 ЦПК України в підтвердження своїх вимог, окрім його власних пояснень. Тому суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необґрунтованість та надуманість вимог позивача.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують та не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норми матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Судова колегія вважає, що рішення ухвалено судом з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 303,307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01 грудня 2014р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: І.П.Сидоренко

Судді: С.О.Погорєлова

Т.В.Цюра