АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/5368/13-ц 22-ц/774/1800/К/15
Справа № 215/5368/13-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1800/К/15 суддя: Лиходєдов А.В.
Категорія - 31 (ІV) Суддя-доповідач - Чорнобук В.І.
РІШЕННЯ

Іменем України

10 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Чорнобук В.І.,

суддів - Братіщевої Л.А., Грищенко Н.М.,

при секретарі - Масловій К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на заочне рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 19 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне управління Промбуд-4», третя особа - ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок скоєння злочину, -

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4,

третя особа ОСОБА_3,

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (надалі - ПрАТ «СГ «ТАС»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне управління Промбуд-4» (надалі - ТОВ «Будівельне управління Промбуд-4»), третя особа - ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок скоєння злочину.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 28.08.2012 року о 08.20 в Тернівському районі м. Кривого Рогу, під час дощу, по проїжджій частині вул. 23-го Лютого зі сторони вул. Конституційна в напрямку вул. Косигіна рухався автомобіль марки «ВАЗ-21214» р/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 В цей час позивач перетинала проїжджу частину з права наліво відносно напрямку руху автомобіля. Водій ОСОБА_3 проявив неуважність до змін дорожньої обстановки, не своєчасно застосував заходи для зниження швидкості транспортного засобу, аж до зупинки автомобіля, в результаті чого допустив наїзд на неї. Внаслідок ДТП, ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження, які згідно до висновку СМЕ № 2330/72 від 08.11.2012 року за своїм характером відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров'я.

Своїми діями ОСОБА_3 скоїв злочин, передбачений ст. 286 ч.1 КК України. Ухвалою Тернівський районний суд м. Кривого Рогу від 23.08.2013 року було звільнено ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України у зв'язку з передачею його на поруки трудовому колективу і кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 - закрито, а цивільні позови прокурора Тернівського району м. Кривого Рогу в інтересах Комунального закладу «Міська клінічна лікарня №2» ДОР м. Кривого Рогу про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілої та позов ОСОБА_2 до ПрАТ «СГ «ТАС» і ТОВ «Будівельне управління Промбуд-4» про відшкодування майнової та моральної шкоди - залишено без розгляду.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 на момент скоєння злочину перебував в трудових відносинах з ТОВ «Будівельне управління Промбуд-4» та шкода була завдана вказаним працівником в момент виконання трудових обов'язків, позивач вважає, що ТОВ «Будівельне управління Промбуд-4» є відповідальним за шкоду завдану злочинними діями свого працівника. Автомобіль марки «ВАЗ-21214» р/н НОМЕР_1 був застрахований в страховій компанії ПрАТ «СГ «ТАС» за полісом № АВ 0515583 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, власників наземних транспортних засобів.

Виявлені у ОСОБА_2 тілесні ушкодження відносяться до тілесних ушкодження середньої тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров'я, внаслідок чого вона знаходилася на стаціонарному лікуванні в КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» у відділені травматології з 28.08.2012 року по 17.10.2012 року, потім з 18.11.2012 року по даний час перебуває на амбулаторному лікуванні в Комунальному закладі «Міська лікарня № 16» м. Кривого Рогу. За наслідками злочину позивач отримала інвалідність другої групи, відповідно до висновку МСЕК від 08.01.2013 року. На момент ДТП позивач не працювала, тому втрачений дохід буде визначатися з мінімальної заробітної плати та складатиме відповідно до її розрахунків 13 648 грн.

Також, згідно довідки МСЕК група інвалідності діє до 01.02.2014 року, то починаючи з 01.09.2013 року до 01.02.2014 року позивачу має відшкодовуватися втрачений дохід щомісячними нарахуваннями у розмірі мінімальної заробітної плати. Витрати ОСОБА_2 на придбання ліків та медичних препаратів становлять 9540,39 грн.

Крім того, позивачу заподіяна моральна шкода, яка полягає в душевних і фізичних стражданнях, переживаннях після ДТП. ОСОБА_2 протипоказані всі види праці в звичайних умовах виробництва, при цьому потребує вона активного відновлювального реабілітаційного лікування, стороннього догляду та лікування у травматолога. Заподіяну моральну шкоду оцінює в 50 000 грн., при цьому сума у розмірі 5 000 грн. підлягає відшкодуванню страховою компанією ПрАТ «СГ «ТАС», а сума в розмірі 45 000 грн. - ТОВ «Будівельне управління Промбуд-4».

У зв'язку з цим, ОСОБА_2 просила суд стягнути з ПрАТ «СГ «ТАС» на її користь майнову шкоду, яка складається з витрат на лікування - 9 540,39 грн. і втраченого доходу - 13 648 грн., та моральну шкоду - 5 000 грн.; стягнути з ТОВ «Будівельне управління Промбуд-4» на її користь моральну шкоду в розмірі 45 000 грн.; зобов'язати відповідачів відшкодовувати їй втрачений дохід з 01.09.2013 року до 01.02.2014 року у розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством України, щомісячними платежами.

Заочним рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 19 лютого 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто на користь ОСОБА_2 з ПрАТ «СГ «ТАС» - 23 188,39 грн. на відшкодування майнової шкоди, 5 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, а всього 28 188,39 грн.

Зобов'язано ПрАТ «СГ «ТАС» відшкодувати ОСОБА_2 втрачений нею дохід у розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством України, щомісячними платежами, а саме за період з 01.09.2013 року до 01.12.2013 року у розмірі 1 147 грн. за кожен місяць, а з 01.12.2013 року до 01.02.2014 року у розмірі 1 218 грн. за кожен місяць.

Стягнуто на користь ОСОБА_2 з ТОВ «Будівельне управління Промбуд- 4» - 45 000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ПрАТ «СГ «ТАС», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в частині відшкодування витрат на лікування розмір яких перевищує 5 077,69 грн., відмовити у задоволенні позовних вимог в частині відшкодування неотриманого прибутку та відмовити у задоволенні позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, розмір якої перевищує 2 500 грн. Зокрема, судом першої інстанції не враховано, що витрати з лікування потерпілого мають бути підтверджені документально відповідним медичним закладом. На думку відповідача, витрати ОСОБА_2 підтверджені лише на суму 5 077,69 грн., а витрати у розмірі 4 265,66 грн. не можуть бути визнані ПрАТ «СГ «ТАС», так як ці товари не ідентифіковані або відсутні в лікарських призначеннях. Крім того, позивачем не надано до суду доказів про розмір доходу до ДТП та доказів відшкодування чи не відшкодування доходу від фондів обов'язкового соціального страхування, тому підстав для стягнення компенсації втраченого доходу немає. Також судом не взято до уваги, що поліс був укладений до набрання чинності змін у ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому максимальний ліміт щодо відшкодування моральної шкоди страховою компанією становить 2 550 грн.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_2 зазначає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги є безпідставними, тому просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду - залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4., який заперечував проти апеляційної скарги і просив залишити її без задоволення, третю особу ОСОБА_3, який заперечував проти апеляційної скарги і просив її відхилити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами частини 1 статті 303 ЦПК України і зважаючи на роз'яснення, викладені в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 р., - під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, а тому колегією суддів не перевіряється правильність висновків суду та законність рішення суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ТОВ «Будівельне управління Промбуд-4» про стягнення моральної шкоди, оскільки дані висновки суду не були оскаржені.

Судом встановлено, що 28.02.2013 р. в м. Кривому Розі по вул. 23 Лютого сталася ДТП, внаслідок якої автомобілем ВАЗ-21214 реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ТОВ «Будівельне управління Промбуд-4», під керуванням працівника цього підприємства ОСОБА_3, була травмована пішохід ОСОБА_2, яка отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості (том 1, а.с.11).

Водій ОСОБА_3 порушив п. 12.3 ПДД України та скоїв цим злочин, передбачений ст. 286 ч. 1 КК України.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 23.08.2013 року на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_3 закрито у зв'язку з передачею його на поруки трудовому колективу, а цивільний позов потерпілої ОСОБА_2 до ПрАТ «СГ «ТАС» і ТОВ «Будівельне управління Промбуд-4» про відшкодування майнової та моральної шкоди залишено без розгляду. (том 1, а.с.8-10)

З матеріалів справи вбачається та не оспорюється сторонами, що виявлені тілесні ушкодження у позивача ОСОБА_2 відносяться до тілесних ушкодження середньої тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров'я. Внаслідок чого, відповідно до виписки з медичної картки № У-10968 (том 1, а.с.11), позивач знаходилася на стаціонарному лікуванні в КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» у відділені травматології з 28.08.2012 р. по 17.10.2012 р., а потім з 18.11.2012 р. перебувала на амбулаторному лікуванні в Комунальному закладі «Міська лікарня № 16» м. Кривого Рогу. (том 1, а.с.12-13) За наслідками злочину ОСОБА_2 отримала інвалідність другої групи з 08 січня 2013 року, на строк до 01.02.2014 року, відповідно до висновку МСЕК від 10.01.2013 року. (том 1, а.с.52) Позивачу протипоказані всі види праці в звичайних умовах виробництва.

Автомобіль марки ВАЗ-21214, р/н НОМЕР_1 застрахований відповідачем ТОВ «Будівельне управління Промбуд-4» в страховій компанії ПрАТ «СГ «ТАС» за полісом № АВ 0515583 від 06.12.2011 року (том 2, а.с.26) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, власників наземних транспортних засобів. Поліс укладено на умовах, визначених Законом України "Про обов'язкове страхування цивільної правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну життю і здоров'ю на одного потерпілого становить 100 000 грн. за шкоду заподіяну майну одного потерпілого 50 000 грн., при цьому франшиза становить 0 грн.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 в повному обсязі та стягуючи з ПАТ «СГ «ТАС» заподіяну їй внаслідок ДТП майнову шкоду, яка складається з витрат на лікування та втраченого доход, а також моральну шкоду, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість таких вимог позивача.

Про те, повністю погодитись із таким висновком суду, колегія суддів не може з огляду на наступне.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове рішення в цій частині не відповідає, у зв'язку з чим колегія суддів скасовує рішення суду в частині позовних вимог ОСОБА_2 до ПрАТ «СГ «ТАС» про відшкодування матеріальної шкоди, на підставі п.п. 2,3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України у зв'язку з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків обставинам справи та ухвалює в цій частині нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її задала.

Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до ст. 1172 ЦК України - юридична особа або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 на момент скоєння злочину перебував в трудових відносинах з ТОВ «Будівельне управління Промбуд-4» та шкода завдана вказаним працівником була в момент виконання трудових обов'язків, то ТОВ «Будівельне управління Промбуд-4» є відповідальним за шкоду завдану злочинними діями свого працівника.

Відповідно до ст. 23 Закону України № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільної правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого і також шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим.

Положеннями ст.24 вказаного Закону передбачено, що у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров'я.

Відповідно до Переліку закладів охорони здоров'я, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 28.10.2002 року N 385, до них відносяться в тому числі і аптеки, які є закладами охорони здоров'я, основним завданням яких є забезпечення населення, закладів охорони здоров'я, підприємств, установ і організацій лікарськими засобами і виробами медичного призначення.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги про стягнення майнової шкоди у вигляді витрат на лікування, ОСОБА_2 надала до суду розрахунок цих витрат на загальну суму 9 286,77 грн. (том 1, а.с.143) Розрахунок позивача підтверджується відповідними товарними чеками та квитанціями (том 1, а.с.144-160,162-174) про придбання нею лікарських засобів і товарів медичного призначення, які їй були призначені лікарем за відповідними рецептами. (том 1, а.с.176-180) Колегія суддів, перевіривши правильність даного розрахунку, вважає його правильним, так як він відповідає наявним у справі письмовим документам.

Доводи апеляційної скарги про те, що витрати з лікування потерпілого мають бути підтверджені документально відповідним медичним закладом і витрати ОСОБА_2 підтверджені лише на суму 5 077,69 грн., а витрати у розмірі 4 265,66 грн. не можуть бути визнані ПрАТ «СГ «ТАС», так як ці товари не ідентифіковані або відсутні в лікарських призначеннях, не приймаються до уваги колегією суддів, оскільки позивачем на підтвердження своїх вимог про стягнення витрат на лікування на суму 9 286,77 грн. були надані відповідні товарні чеки та квитанції з аптек, які вважаються закладами охорони здоров'я, що може вважатись документальним підтвердженням витрат на лікування, у розумінні ст. 24 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Разом з тим, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди у вигляді витрат на лікування на суму 9 540,39 грн., суд першої інстанції не врахував положень ст.10,60 ЦПК України та не звернув уваги на те, що позивачем належними та допустимими доказами доведено понесення нею зазначених витрат лише на суму 9 286,77 грн. Таким чином, вимоги позивача ОСОБА_2 в цій частині підлягають частковому задоволенню із стягненням з ПАТ «СГ «ТАС» матеріальної шкоди у вигляді витрат на лікування у розмірі 9 286,77 грн.

Відповідно до ст. 25 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров'я час втрати працездатності.

Згідно зі ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків. протезування, стороннього догляду тощо. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров'я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. Шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв'язку з втратою здоров'я, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів.

Зважаючи на те, що позивача ОСОБА_2 на момент ДТП не працювала, тому її втрачений дохід має визначатись виходячи з мінімальної заробітної плати встановленої на відповідний період.

З матеріалів справи вбачається, що внаслідок отриманих від ДТП тілесних ушкоджень, позивач знаходилася на стаціонарному лікуванні в КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» у відділені травматології з 28.08.2012 р. по 17.10.2012 р., а потім з 18.11.2012 р. перебувала на амбулаторному лікуванні в Комунальному закладі «Міська лікарня № 16» м. Кривого Рогу. Також висновком МСЕК від 10.01.2013 року позивачу на строк до 01 лютого 2014 року була встановлена друга група інвалідності та визначено, що їй протипоказані всі види праці в звичайних умовах виробництва.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, навівши відповідні розрахунки, дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди у вигляді втраченого доходу за час лікування за період з 28.08.2012 року по 03.09.2013 року у розмірі 13 648 грн.

Зважаючи на те, що позивачу встановлено інвалідність на строк до 01.02.2014 року вірним також є висновок суду про зобов'язання ПрАТ «СГ «ТАС» відшкодувати позивачу втрачений дохід щомісячними платежами у розмірі мінімальної заробітної плати за період 01.09.2013 року по 01.12.2013 року у розмірі 1 147 грн. за кожний місяць, а з 01.12.2013 року по 01.02.2014 року у розмірі 1 218 грн. за кожний місяць.

Посилання відповідача ПрАТ «СГ «ТАС» на ту обставину, що позивачем не надано до суду доказів про розмір доходу до ДТП та доказів відшкодування чи не відшкодування доходу від фондів обов'язкового соціального страхування, тому підстав для стягнення компенсації втраченого доходу немає, відхиляються колегією суддів, оскільки положеннями ч.2 ст.1195 ЦК України передбачено, що у разі каліцтва або іншого ушкодження здоров'я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до вимоги чинного законодавства України особа, якій завдано збитків, має також право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до п.22.3 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої ст. 23 ЦК України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 ЦК України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Пунктом 9.3 ст.9 вказаного Закону, в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, становить 51 000 гривень на одного потерпілого. Зазначені страхові відшкодування виплачуються по кожному страховому випадку, що настав протягом періоду дії відповідного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності в межах ліміту відповідальності страховика, з урахуванням умов, зазначених у пункті 19.1 статті 19 цього Закону.

Разом з тим, відповідно до п.9.1 ст.9 зазначеного Закону обов'язковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Договором страхування на індивідуальних умовах можуть бути визначені ліміти, вищі, ніж зазначені у цьому Законі ліміти.

Відповідно до полісу №АВ 0515583 від 06.12.2011 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну життю і здоров'ю на одного потерпілого становить 100 000 грн.

Враховуючи, що 5 відсотків від вказаного ліміту становить 5 000 грн., суд першої інстанції встановивши, що позивачу внаслідок ДТП була заподіяна моральна шкода, яка полягала у душевних і фізичних стражданнях, зміні звичайного стану життя позивача, позбавлення її можливості продовжувати нормальне життя та працювати, та надавши належної оцінки обставинам справи, дійшов правильного висновку про можливість задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди з ПрАТ «СГ «ТАС» у розмірі 5 000 грн.

Доводи апеляційної скарги про неврахування судом того факту, що поліс був укладений до набрання чинності змін у ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому максимальний ліміт щодо відшкодування моральної шкоди страховою компанією становить 2 550 грн., не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки вони спростовуються вказаними висновками суду.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду в частині задоволення позову ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди має бути скасовано, відповідно до п.2,3 ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про часткове задоволення цих позовних вимог та стягнення з ПрАТ «СГ «ТАС» на користь позивача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 22 934,77 грн., яка складається з: 9 286,77 грн. - витрат на лікування; 13 648,00 грн. - втраченого доходу. В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.2,3 ст. 309, ст.ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» задовольнити частково.

Заочне рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 19 лютого 2015 року в частині задоволення позову ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне управління Промбуд-4», третя особа - ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок скоєння злочину скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне управління Промбуд-4», третя особа - ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок скоєння злочину задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 22 934,77 грн., яка складається з: 9 286,77 грн. - витрат на лікування; 13 648,00 грн. - втраченого доходу.

У задоволенні решти цих позовних вимог відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: