Справа № 2/1016/1759/12 Головуючий у І інстанції Оберемко В.О.
Провадження № 22-ц/780/118/15 Доповідач у 2 інстанції Я.С. Мельник
Категорія 26 29.01.2015
УХВАЛА

Іменем України

29 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Матвієнко Ю.О.,

та секретаря Микитенко Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" на рішення Макарівського районного суду Київської області від 04 вересня 2014 року у справі за позовом ТОВ "ОТП Факоринг Україна" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2012 року ОТП «Факторинг Україна» звернулося до суду із позовом, в якому просило стягнути з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 24 червня 2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, згідно умов якого позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 180 000 дол. США на строк 366 днів з виплатою процентів.

З метою забезпечення виконання зобов'язань відповідача, 24 червня 2008 року між банком та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено договір поруки, згідно умов якого остання зобов'язалася відповідати у повному обсязі за виконання відповідачем ОСОБА_3 своїх зобов'язань згідно із зазначеним кредитним договором.

Позивач зазначає, що у зв'язку із невиконанням відповідачами взятих на себе зобов'язань за вищевказаними договорами, станом на 01 червня 2012 року за останніми рахується заборгованість, яка на даний час ними не погашена.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 04 вересня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та неповне з'ясування судом усіх обставин справи.

У обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не було враховано факту наявності у ОСОБА_3 неповнолітніх спадкоємців, які за законом вважаються такими, що прийняли спадщину.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у цих сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що зі смертю ОСОБА_3 припинилася порука, надана ОСОБА_2, у зв'язку із припиненням основного зобов'язання, оскільки, відповідно до вимог ст. 523 ЦК України, порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після зміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання за новим боржником.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 червня 2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № ML-020/032/2008, згідно умов якого позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 180 000 дол. США на строк 366 днів з виплатою процентів, а відповідач зобов'язався прийняти та повернути банку зазначені кошти у строки, передбачені договором, і сплатити проценти за користування кредитом (а. с. 6).

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 24 червня 2008 року, між позивачем та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 8К-020/032/2008, згідно умов якого остання зобов'язується відповідати у повному обсязі за борговими зобов'язаннями ОСОБА_3, що виникають з умов вищевказаного кредитного договору (а. с. 15).

Станом на 01 червня 2012 року у позичальника за вищевказаним кредитним договором існує заборгованість перед позивачем у розмірі 201 890, 62 дол. США та 21 465, 78 грн. пені за прострочення виконання зобов'язання (а. с. 16).

Відповідно до актового запису про смерть, відповідач ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 68).

Відповідно до ст. 523 ЦК України, порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після зміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником.

Відповідно до ч. 1, ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Згідно із п. 32 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке.

З урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Поручитель приймає на себе зобов'язання відповідати за виконання кредитного договору за боржника (статті 553 - 554 ЦК), а також за будь-якого боржника в разі переводу боргу чи смерті боржника, якщо таке зазначено у договорі поруки.

Відповідно до статті 523 ЦК порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником, а згідно зі статтею 607 ЦК зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна зі сторін не відповідає.

Таким чином, на поручителів може бути покладено відповідальність за порушення боржником обов'язку щодо виконання зобов'язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за будь-якого нового боржника, зафіксоване в тому числі у договорі поруки.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у позові, обгрунтовано виходив з того, що оскільки відповідач ОСОБА_3 помер, то порука, надана ОСОБА_2, припинилася у зв'язку із припиненням основного зобов'язання через те, що договором поруки від 24 червня 2008 року, укладеного між сторонами, не передбачено, що поручитель приймає на себе зобов'язання відповідати за виконання кредитного договору за боржника у разі переводу боргу чи смерті первісного боржника.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було повно та всебічно досліджено усі обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права до спірних правовідносин, а тому підстави для його скасування відсутні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" відхилити, а рішення Макарівського районного суду Київської області від 04 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: