Справа № 463/2775/14 Головуючий у 1 інстанції: Нор Н.В.
Провадження № 22-ц/783/986/15 Доповідач в 2-й інстанції: Бакус В. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого: судді Бакуса В.Я.,

суддів: Гірник Т.А., Левика Я.А.,

секретаря: Глинського О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 15 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи - орган опіки та піклування Жовківської міської ради Львівської області, служба у справах дітей Жовківської районної державної адміністрації Львівської області, про позбавлення батьківських прав, -

встановила:

рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 15 жовтня 2014 року у задоволені вказаному вище позові відмовлено.

Рішення суду оскаржила позивач, просить його скасувати й ухвалити нове рішення, яким задовольнити її вимоги. Апелянт зазначає, що з рішенням не погоджується посилаючись на роз'яснення, які зазначені в п. 16 постанови Пленуму верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав». Крім того, апелянт зазначає, що з часу проживання дитини з нею відповідач жодного разу не з'явився, вихованням дитини не цікавиться.

Сторони по справі у судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення щодо часу та місця розгляду справи.

Відповідач та його представник просять слухати справу у їх відсутності.

За таких обставин, у відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розглядові справи, а відповідно до ст.197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали і обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 12 серпня 2011 року сторони зареєстрували шлюб (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась дочка ОСОБА_4 (а.с.6).

В грудні 2013 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом та просила позбавити відповідача батьківських прав посилаючись на те, що спільно з ним не проживає, спільного господарства не ведуть, відповідач життям та станом здоров'я дитини не цікавиться, не бере участі у її виховані, з дитиною не спілкується.

Заочним рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 23 квітня 2014 року позов було задоволено.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 04 червня 2014 року зазначене заочне рішення було скасоване за заявою представника відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно з приписами пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач повністю не ухиляється від виконання своїх обов'язків, оскільки сплачує кошти на утримання дитини. Так, за період з січня по червень 2014 року ним сплачено 23 148 грн. 06 коп. (а.с.95).

Відповідач працює у м. Києві, а відтак часто навідувати дитину, яка проживає у м. Львові немає змоги.

При розгляді справи, з урахуванням всіх обставин та об'єктивного їх з'ясування, ставлення відповідача до дитини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволені вимог щодо позбавлення відповідача батьківських прав.

В той же час, зважаючи на те, що відповідач не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення та те, що позбавлення батьківських прав за цих обставин є крайнім заходом, колегія суддів приходить до висновку, що у цьому випадку (зазначеної винної поведінки батька) з урахуванням характеру поведінки відповідача та обставин справи є необхідність попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і покласти на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст.303, 305, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.313, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 15 жовтня 2014 року залишити без змін.

Попередити ОСОБА_3 про необхідність змінити ставлення до виховання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, і покласти на органи опіки та піклування Жовківської міської ради Львівської області контроль за виконанням ОСОБА_3 батьківських обов'язків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Бакус В.Я.

Судді: Гірник Т.А.

Левик Я.А.