Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/136/15р. Головуючий у 1-й інстанції Мінгазов Р.В.
Суддя-доповідач Спас О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів: Полякова О.З.,

Бабак А.М.,

при секретарі Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 14 жовтня 2014 року

у справі за позовом прокурора Запорізького району Запорізької області в інтересах держави в особі Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Головного управління Державного земельного агентства у Запорізькій області, Реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції Запорізької області, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок, прав власності та державних актів на право приватної власності на земельні ділянки, скасування реєстрації державних актів на право приватної власності на земельні ділянки, а також вилучення земельних ділянок та повернення їх власнику,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2012 року прокурор Запорізького району Запорізької області звернувся до суду з позовом, який було уточнено в ході розгляду справи, в інтересах держави в особі Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Головного управління Держземагенства у Запорізькій області, Реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції Запорізької області, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок, державного акту на право приватної власності на земельні ділянки, скасування реєстрації державних актів на право приватної власності на земельні ділянки, а також вилучення земельних ділянок та повернення їх власнику.

В позові зазначав, що прокуратурою Запорізького району було проведено перевірку та встановлено, що на підставі рішення Запорізького районного суду від 04.09.2008 року за ОСОБА_3 було визнано право власності на земельну ділянку розміром 8,7га, на якій розташовано черешневий сад, на території Володимирівської сільської ради Запорізького району, зобов'язано відділ Держкомзему у Запорізькому районі Запорізької області видати державний акт на право власності на цю земельну ділянку, на підставі одержаного ОСОБА_3 державного акту на право власності на землю, вказану земельну ділянку у загальному розмірі 7,9440га було відчужено за нотаріально посвідченими договорами купівлі-продажу 06.11.2008 року та 18.11.2008 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 у відповідних частках, які в свою чергу, набули право власності на землю та отримали державні акти на право власності на земельні ділянки. Проте, земельна ділянка, що була незаконно передана ОСОБА_3, входить до угідь під багаторічними насадженнями загальною площею 18,7га та є колективною власністю колишнього КСП "Дніпрогес" і увійшли до складу земель, які зазначені у сертифікатах осіб, які мають право на земельну частку (пай), та відповідно до Державного акту на право колективної власності підлягає розподілу між колишніми членами КСП "Дніпрогес", що змусило прокурора звернутися до суду з позовом.

Посилаючись на викладені обставини, просив суд визнати недійсними договір купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 3,4720га, розташованої на території Володимирівської сільської ради, укладеного 18.11.2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 вартістю 76 306,23грн. Визнати недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія ЗП № 140600 для ведення садівництва, площею 7,9440га, вартістю 174 590,06 грн., на території Володимирівської сільської ради Запорізького району (за межами населеного пункту) кадастровий номер :04:001:1760), виданий на ім'я ОСОБА_6, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №38. Скасувати реєстрацію державного акту на право приватної власності на земельну ділянку вартістю 174 590,06 грн., серія ЗП № 140600га для ведення садівництва, площею 7,9440га (кадастровий номер :04:001:1760), виданий на ім'я ОСОБА_6, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 38. Витребувати у ОСОБА_6 земельну ділянку вартістю 174 590,06 грн., на території Володимирівської сільської ради для ведення садівництва, площею 7,9440га (кадастровий номер :04:001:1760) та зобов'язати повернути власнику землі - державі в особі Запорізької районної державної адміністрації. Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 3,4720га, розташованої на території Володимирівської сільської, укладений 18.11.2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 вартістю 76306,23. Визнати недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія ЗП № 140599 для ведення садівництва, площею 7,9440га, вартістю 174 590,06 грн., на території Володимирівської сільської ради Запорізького району (за межами населеного пункту) кадастровий номер :04:001:1760), виданий на ім'я ОСОБА_5, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №37. Скасувати реєстрацію державного акту на право приватної власності на земельну ділянку вартістю 174 590,06 грн., серія ЗП № 140599 для ведення садівництва, площею 7,9440га (кадастровий номер :04:001:1760), виданий на ім'я ОСОБА_5, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 37. Витребувати у ОСОБА_5 земельну ділянку вартістю 174 590,06 грн., на території Володимирівської сільської ради для ведення садівництва, площею 7,9440га (кадастровий номер :04:001:1760) та зобов'язати повернути власнику землі - державі в особі Запорізької районної державної адміністрації. Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 1,0га, розташованої на території Володимирівської сільської ради, укладений 06.11.2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вартістю 21977,60 грн. Визнати недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія ЗП № 140598 для ведення садівництва, площею 7,9440га, вартістю 174 590,06 грн., на території Володимирівської сільської ради Запорізького району (за межами населеного пункту) кадастровий номер :04:001:1760), виданий на ім'я ОСОБА_4, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №36. Скасувати реєстрацію державного акту на право приватної власності на земельну ділянку вартістю 174 590,06 грн., серія ЗП № 140598 для ведення садівництва, площею 7,9440га (кадастровий номер :04:001:1760), виданий на ім'я ОСОБА_4, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 36. Витребувати у ОСОБА_4 земельну ділянку вартістю 174 590,06 грн., на території Володимирівської сільської ради для ведення садівництва, площею 7,9440га (кадастровий номер :04:001:1760) та зобов'язати повернути власнику землі - державі в особі Запорізької районної державної адміністрації.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 26.06.2013р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 29.10.2013р., у позові відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.03.2014р. касаційну скаргу заступника прокурора Запорізької області, який діє в інтересах держави в особі Запорізької районної державної адміністрації задоволено.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 26.06.2013р. та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 29.10.2013р. скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 14 жовтня 2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справ, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Прокурором подані заперечення на апеляційну скаргу, в яких спростовуються доводи апелянта та висловлено про залишення без змін рішення суду першої інстанції.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_3, прокурора Дядюшеву К.Є., прокурора Калітенко Ю.С., перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини та відповідні правовідносини.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 04.09.2008 року, яке ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 27.01.2009 року було скасоване за нововиявленими обставинами, за ОСОБА_3 було визнано право власності на земельну ділянку розміром 8,7га, на якій розташовано черешневий сад, на території Володимирівської сільської ради Запорізького району, зобов'язано відділ Держкомзему у Запорізькому районі Запорізької області видати державний акт на право власності на цю земельну ділянку.

За одержаним на підставі рішення суду державного акту на право власності на землю вказану земельну ділянку у загальному розмірі 7,9440га було відчужено ОСОБА_3 за нотаріально посвідченими договорами купівлі-продажу 06.11.2008 року та 18.11.2008 року ОСОБА_4 1,0га, ОСОБА_5 3,472га, ОСОБА_6 3,472га, якими отримано державні акти на право власності на земельні ділянки.

Земельна ділянка, право власності на яку було за скасованим рішенням суду визнане за ОСОБА_3, входить до угідь під багаторічними насадженнями загальною площею 18,7га та є колективною власністю колишнього КСП "Дніпрогес" і увійшла до складу земель, які зазначені у сертифікатах осіб, які мають право на земельну частку (пай), та відповідно до Державного акту на право колективної власності від 30.07.1996 року, серія ЗП №00486, що був виданий на підставі рішення Володимирівської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 29.07.1996 року №02, для ведення сільського господарства, з додатком - списком громадян-членів КСП, площею 1332,7га, підлягає розподілу між колишніми членами КСП "Дніпрогес".

За інформацією архівного відділу Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області судом першої інстанції встановлено, що рішенням Володимирівської сільської ради Запорізького району Запорізької області №138 від 25.09.2007 року надано згоду на передачу безоплатно у приватну власність земельної ділянки площею 18,7га багаторічних насаджень для ведення товарного сільськогосподарського виробництва громадянам членам бувшого КСП "Дніпрогес", згідно додатку №1 протоколом №2 від 22.09.2007 року зборів уповноважених пайщиків колишнього КСП "Дніпрогес", списком пайщиків.

Довідкою виконкому Володимирівської сільської ради від 05.05.2008 року, що надійшла з Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області підтверджено, що у 1996 році в КСП "Дніпрогес" землі розпайовані на 378 пайщиків, які отримали сертифікати на право власності земельної частки.

20.05.2011 року Запорізьким районним судом винесено ухвалу про поворот виконання рішення Запорізького районного суду від 04.09.2008 року та визнано державний акт серії ЯЕ № 054585, на земельну ділянку площею 7,9440га на території Володимирівської сільської ради Запорізького району Запорізької області (за межами населеного пункту), для ведення садівництва, кадастровий номер земельної ділянки :04:001:1760, на ім'я ОСОБА_3 недійсним.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 212 - 215 ЦПК України належно оцінив надані сторонами докази, виконав вимоги цивільного судочинства і вирішив справу згідно з законом, вирішивши питання наявності обставин, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, суті правовідносин, що випливають із встановлених обставин, правильно застосував правові норми до цих правовідносин і дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Суд першої інстанції при вирішенні справи обґрунтовано застосував вимоги ст. 387 ЦК України, яка захищає право власника на витребування майна із чужого незаконного володіння та вказує, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Статтею 388 ЦК України встановлено, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Суд першої інстанції правильно вказав про безпідставність набуття власності на вказану земельну ділянку ОСОБА_3, що встановлено ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 27.01.2009 року, якою скасовано судове рішення про визнання права власності останньої на спірну земельну ділянку.

Відповідно є правильним висновок рішення суду першої інстанції, що ОСОБА_3 безпідставно набула право власності на земельну ділянку площею 8,7га, на якій розташовано черешневий сад на території Володимирівської сільської ради Запорізького району Запорізької області та здійснила відчуження її частин відповідачам ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 за договорами купівлі-продажу.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції при новому розгляді справи виконав вимоги ч. 4 ст. 338 ЦПК України, згідно якої висновки і мотиви, з яких скасовані рішення судом касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Зокрема, в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.03.2014р. звернуто увагу, що позов пред'явлений в інтересах держави про повернення земель власнику, при цьому землі, які були предметом оспорюваних договорів купівлі-продажу, відносяться до земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і відповідно до п.15 Перехідних положень ЗК України ( в редакції на час укладення договорів) купівля-продаж таких земель не допускалась.

Доводи апеляційної скарги про неналежне повідомлення ОСОБА_3 про час і місце судового засідання 14.10.2014р. та затримку видачі копії рішення суду, наявності газетних публікацій в ході передвиборчої компанії щодо цієї справи, не передбачені ЦПК України в якості безумовних підстав для скасування рішення суду.

Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що вказані апелянтом обставини не призвели до неправильного вирішення справи судом першої інстанції, а тому не тягнуть скасування оскарженого рішення.

Доводи апеляційної скарги про відсутність інтересів держави і відсутність права прокурора на пред'явлення позову відповідають запереченням ОСОБА_3 проти позову на протязі неодноразового розгляду справи та дістали належної правової оцінки, у тому числі ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.03.2014р., висновки якої є обов'язковими для судів при новому розгляду справи.

Так, у цій ухвалі міститься висновок про правомірність пред'явлення позову прокурором у відповідності ст.ст. 1, 17 ЗК України, ст. 45 ЦПК України.

Під час апеляційного розгляду справи вказані доводи апеляційної скарги спростовані.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильного визначення кола відповідачів у справі, а саме, включення до відповідачів Реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції Запорізької області, Головного управління Держземагентства у Запорізькій області не спростовують висновки рішення суду.

Вказані особи наділені законом цивільною процесуальною правоздатністю і дієздатністю. Повноважень ОСОБА_3 на представництво їх інтересів у суді не надавали, рішення суду не оскаржили.

Відповідно, рішення суду першої інстанції, ухвалене відносно вказаних відповідачів, як таке, що в апеляційному порядку жодним з них не оскаржене, у відповідності до ч. 1 ст. 303 ЦПК України та роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року „Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" апеляційним судом не перевіряється.

Доводи апеляційної скарги щодо наявності на спірних земельних ділянках багаторічних садових насаджень, відносно яких укладалися договори купівлі-продажу, які недійсними не визнані, не спростовують висновки рішення суду, оскільки виходять за визначені ст. 11 ЦПК України межі розгляді справи.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог. Проте, позовних вимог щодо насаджень у справі не заявлено, що виключає можливість розгляду вказаних апелянтом обставин.

Доводи апеляційної скарги про порушення рішенням суду інтересів відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 не можуть спростувати рішення суду, оскільки виходять за межі процесуальних прав ОСОБА_3, встановлені ст.ст. 27, 31 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення ст. 388 ЦК України не мають свого підтвердження.

Статтею 388 ЦК України встановлено, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що земельні ділянки вибули з володіння власника не з його волі, а тому правильним є задоволення позовних вимог на підставі даної норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги про неправильно обраний прокурором засіб захисту порушеного права у вигляді пред'явлення позовних вимог про визнання недійсними вчинених нею договорів купівлі-продажу спростовані під час апеляційного розгляду справи. У цій справі ОСОБА_3 придбала спірні земельні ділянки не за цивільно-правовими угодами, а безпідставно набула право власності на земельну ділянку, яку продала частками іншим відповідачам, за рішенням суду, яке було скасовано, як зазначено вище у цій ухвалі.

Доводи апеляційної скарги про порушення ст. 213 ЦПК України не містять обґрунтування, що саме в рішення суду не відповідає цим нормам процесуального права, як вплинуло на ухвалення рішення. Зі справи та за результатами апеляційного розгляду видно, що ці доводи не підтверджуються, а тому не дають підстав для висновку щодо незаконності чи неправильності зазначеного судового рішення.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Таким чином, при розгляді справи апеляційним судом встановлено, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його висновків.

Немає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції та для постановляння нового рішення по справі

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 14 жовтня 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: