У Х В А Л А

Іменем України

18 березня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Ігнатюка Б.Ю. і Мацунича М.В.,

при секретарі: Дашковська С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, до якої приєднався ОСОБА_3, на заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 21 травня 2014 р. за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

у грудні 2013 р. публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (надалі - Банк) звернулося у суд із позовом, у якому просило стягнути солідарно з відповідачів 18575 грн. кредитної заборгованості та 229.40 грн. судового збору.

На обґрунтування зазначало, що 17.11.06 р. уклало з ОСОБА_3 кредитний договір № 143Uz/H06-4.4.1 на суму 10000 грн. терміном до 17.11.09 р., а з ОСОБА_2 - договір поруки. ОСОБА_3 порушив свої зобов'язання.

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 12.08.08 р. було стягнуто солідарно з відповідачів 15998.36 грн. заборгованості, яка існувала станом на 25.02.08 р., однак їхні зобов'язання не припинилися, а тому Банк продовжив нарахування комісії і пені. Станом на 10.12.13 р. заборгованість склала 18575 грн.

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 21.05.14 р. позов задоволено (а.с.30-31).

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від17.12.14 заяви ОСОБА_3 і ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення (а.с.58-59).

Апелянт просить скасувати заочне рішення та зменшити розмір пені до 1000 грн. Доводить про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Указує на неналежну оцінку доказів, припинення договору поруки та пропуск строку позовної давності.

Суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_3 не виконував узятих на себе зобов'язань.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення - залишенню без змін, із таких мотивів.

Згідно з положеннями ст.ст. 553 ч.1, 554 ч.1, ч.2 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо позики, якщо інше не встановлено параграфом про кредит і не випливає із суті кредитного договору.

Як видно з матеріалів справи, 17.11.06 р. Банк уклав із ОСОБА_3 кредитний договір № 143Uz/H06-4.4.1 на суму 10000 грн. терміном до 17.11.09 р. (а.с.6-7), а з ОСОБА_2 - договір поруки (а.с.9).

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 12.08.08 р. було стягнуто солідарно з ОСОБА_3 і ОСОБА_2 на користь Банку 15998 грн. (а.с.15). Рішення дотепер не виконано, що не заперечується.

Станом на 10.12.13 р. заборгованість по комісії склала 8575 грн., а пеня за період із 11.12.12 р. по 10.12.13 р. - 50260.60 грн., яку Банк зменшив до 10000 грн.

Доводи апеляційної скарги про сплив позовної давності є необґрунтованими.

Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Оскільки рішення по суті спору ухвалюється судом першої інстанції, а на стадії апеляційного провадження здійснюється лише перевірка законності й обґрунтованості рішення суду (стаття 303 ЦПК України), то заява про застосування позовної давності може бути розглянута, якщо вона подана під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Установлено, що ні ОСОБА_2, ні його представником ОСОБА_4 не ставилося питання про застосування позовної давності під час розгляду справи в суді першої інстанції. При цьому обидва мали реальну можливість заявити про це, оскільки сам ОСОБА_2 03.04.2014 р. (дата другого судового засідання) письмово клопотав про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення такої (а.с.21), а його представник ОСОБА_4 був присутній у судовому засіданні 08.05.2014 р. (а.с.24, 25-26).

Прохання апелянта про зменшення розміру пені до 1000 грн. не підлягає задоволенню через те, що звертаючись у суд із позовом, Банк уже, в односторонньому порядку, зменшив розмір пені з 50260.60 грн. до 10000 грн. (тобто, до розміру тіла кредиту).

Твердження апелянта про припинення поруки не заслуговують на увагу, оскільки предметом цього спору є лише комісія і пеня за невиконані належним чином кредитно-договірні зобов'язання, питання яких (включно з договором поруки) були предметом судового розгляду 12.08.08 р. за позовом ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Західного регіонального управління до ОСОБА_3 і ОСОБА_2 про стягнення збитків (а.с.15).

Окрім того, за п.5.1. договору поруки від 17.11.06 р. порука припиняється із припиненням зобов'язання, що забезпечується нею (а.с.9).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що таке ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303 ч.1, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2, до якої приєднався ОСОБА_3, відхилити.

2. Заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 21 травня 2014 р. залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: