У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

28 січня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Дем'яносова М.В., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи вимоги тим, що 06 квітня 2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 5000 грн на платіжну картку, зі сплатою 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_4 умов кредитного договору утворилась заборгованість, яка станом на 31 січня 2013 року становить 18568,67 грн.

Враховуючи вказане, ПАТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором б/н від 06 квітня 2006 року в сумі 18568,67 грн., яка складається із заборгованості по процентам за користування кредитом 16907,53 грн., а також штрафів відповідно до п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1161,14 грн. - штраф (процентна складова) та судові витрати.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2014 року, позов було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 06 квітня 2006 року у розмірі 18568,67 грн., де заборгованість по процентам за користування кредитом - 16907,53 грн, штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1161,14 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2014 року, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, докази та обставини, на які посилається заявник, були предметом дослідження апеляційного суду і при їх дослідженні та встановленні судом дотримані норми процесуального та матеріального права.

Суд апеляційної інстанції вірно виходив із того, що у зв'язку з пропуском строку позовної давності ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитна заборгованість стягненню з ОСОБА_4 не підлягає.

Безпідставними є доводи касаційної скарги про те, що суд апеляційної інстанції не мав жодних правових підстав застосування позовної давності до вимог банку, оскільки у справі не має заяви про застосування позовної давності. Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач у заяві про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2014 року посилався на позбавлення його судом першої інстанції можливості застосування строку позовної давності до вимог позивача, тобто фактично заявив про застосування строку позовної давності.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків апеляційного суду не спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун М.В. Дем'яносов С.П. Штелик