2/225/894/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 червня 2015 року Дзержинський міський суд Донецької області в складі: судді Бабенко С.С., при секретарі Пілюгіній Г.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 17.09.2009 року на підставі договору купівлі-продажу вона придбала квартиру за адресою : м. Дзержинськ, вул. Крупської, 21/4, де зареєстрована і проживає вона разом з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З лютого 2007 року вона проживала громадянським шлюбом з ОСОБА_2, вели спільне господарство і планували офіційно оформити свої відносини.

На прохання ОСОБА_2 вона дала згоду на його реєстрацію в її квартирі за адресою : м. Дзержинськ, вул. Крупської, 21/4, та 15.05.2012 року він був зареєстрований за вказаною адресою.

З серпня 2012 року за вказаною адресою ОСОБА_2 фактично не проживає, що підтверджується актом вуличного комітету. Де він на даний час проживає вона не знає, він припинив спілкування з нею і виїхав у невідомому напрямку після того, як йому стало відомо, що вона хвора онкологічною хворобою.

На теперішній час їй дуже важко утримувати квартиру, сплачувати комунальні послуги в тому числі й за ОСОБА_2, який два з половиною років в цій кватирі не проживає.

Просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримали свої вимоги.

Відповідач в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений, шляхом розміщення обяви в газеті «Донбас» від 29.05.2015 року про слухання вказаної справи. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.

Свідок ОСОБА_4 в суді пояснив, що він проживає по сусідству з ОСОБА_1, він знає, що ОСОБА_2 проживав з ОСОБА_1 громадянським шлюбом, але влітку 2012 року він виїхав з цієї адреси і по теперішній час про місце його перебування не відомо, особистих речей за місцем його реєстрації немає.

Свідок ОСОБА_5 в суді пояснила, що ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2 і фактично проживав з ОСОБА_1 за цією адресою до літка 2012 року. ОСОБА_1 поїхала на лікування, а коли повернулася, то ні самого ОСОБА_2, ні його особистих речей в квартирі не було.

Вислухавши пояснення позивачки та її представника, показання свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Згідно витягу з Державного реєстру правочинів, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 (а.с. 8-9).

Згідно довідки ОСН «Доброта» за адресою : м. Дзержинськ, вул. Крупської, 21/4, проживає ОСОБА_1 разом з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 11)

З акту вуличного комітету від 25.03.2015 року вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 не проживає за цією адресою з серпня 2012 року по теперішній час. (а.с. 10).

Згідно ст.ст. 71,72 ЖК, особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності понад шість місяців у місці проживання без поважних причин.

Позовні вимоги в частині зняття відповідача з реєстраційного обліку, суд вважає передчасними, оскільки відповідно до вимог статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року зняття з реєстрації місця проживання здійснюється зокрема на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,212 ЦПК України, ст.ст. 71,72 ЖК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3.

Рішення може бути оскаржено в Апеляційний суд Донецької області через Дзержинський міський суд Донецької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подано протягом десяти днів з дня його отримання.

Суддя :