Справа № 720/535/15-ц
Провадження № 6/720/3/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Дутки М.С.

при секретарі Каптар Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новоселиця справу за поданням заступника начальника Відділу державної виконавчої служби Новоселицького районного управління юстиції в Чернівецькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань,,-

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника Відділу державної виконавчої служби Новоселицького районного управління юстиції в Чернівецькій області ОСОБА_1 звернувся в суд з поданням, про тимчасове обмеження ОСОБА_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань.

Посилався на те, що у провадженні ВДВС Новоселицького РУЮ перебуває постанова №3/725/618/14 від 1 квітня 2014 року Першотравневого районного суду м. Чернівці про стягнення на користь держави 49738 гривень 99 копійок. Однак у звязку з тим, що боржник в даний час проживає за межами України в м. Тираспіль вул. Крупської 11 Придністровської Молдавської Республіки стало неможливим стягнення з нього на користь держави суму заборгованості.

В судове засідання заступник начальника Відділу державної виконавчої служби Новоселицького районного управління юстиції в Чернівецькій області ОСОБА_1 не зявився незважаючи на те, що належним чином був повідомлений судом про час і місце розгляду подання.

Дослідивши матеріали подання, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Пунктом 2 статті 6 зазначеного Закону громадянинові України, який має паспорт, може бути відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобовязання до виконання зобовязань, або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадах, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Згідно ч.1 ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Пунктом пятим ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року встановлено, що для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон необхідна не тільки наявність невиконаних зобовязань, але і ухилення від їх виконання.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен є вільним залишати свою країну, на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Отже, забезпечення майнових прав та зобовязань не може здійснюватися шляхом обмеження основоположних свобод людини.

Крім цього, державним виконавцем не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження обставин щодо отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, ухилення боржника від виконання рішення, встановлення факту існування у боржника банківських рахунків та наявності на них грошових коштів.

Крім того, суду не надано доказів щодо наявності у боржника закордонного паспорту, або наявності у компетентних органів заяви боржника на отримання такого паспорту. Не має доказів про те,що боржник в даний час є громадянином України.

Враховуючи наведене, суд вважає, що в задоволенні подання слід відмовити.

На підставі ч.1 ст.33 Конституції України, ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року, ч.ч. 2, 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та керуючись ст.377-1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання заступника начальника Відділу державної виконавчої служби Новоселицького районного управління юстиції в Чернівецькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань, відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги через Новоселицький районний суд Чернівецької області в 5-денний строк з дня її проголошення

Суддя: