У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2015 року суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, ознайомившись з заявою прокурора Жовтневого району м. Маріуполя про видачу судового наказу про стягнення з Маріупольського регіонального виробничого управління комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» на користь ОСОБА_2 заборгованості по заробітній платі,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст.98 ЦПК України у заяві, зокрема, повинні бути зазначені вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Проте в матеріалах заяви відсутня належним чином завірена підприємством довідка про заборгованість по заробітній платі перед заявником за вересень 2014 року, натомість є лише зведена відомість на перерахування заробітної плати та інших виплат КП «Компанія «Вода Донбасу» за вересень 2014 року своїм працівникам, яка, в свою чергу, не є доказом наявності заборгованості.

Окрім того, прокурор, звертаючись в інтересах заявника, в своїй заяві посилається на вимоги ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру».

Між тим вказана норма закону не дає підстав прокурору на таке звернення, оскільки відповідно до її норми підставою представництва в суді інтересів громадянина є його неспроможність через фізичний стан, недосягнення повноліття, похилий вік, недієздатність або обмежену дієздатність самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження. Наявність таких підстав має бути підтверджена прокурором шляхом надання суду відповідних відомостей.

Пакет документів, який додано до заяви про видачу судового наказу, не містить відомостей про неспроможність заявника в рамках перелічених законом підстав самостійно звернутись до суду із заявою про видачу судового наказу, а посилання прокурора на відсутність правових знань та матеріальної можливості для самостійного захисту своїх прав не підтверджується жодними відомостями. Також до заяви про видачу судового наказу не надано жодних документів про згоду заявника на представництво його інтересів з боку прокуратури.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають серед інших особи, які перебувають під юрисдикцією України, якщо середньомісячний сукупний дохід їхньої сім'ї нижчий суми прожиткового мінімуму, розрахованого та затвердженого відповідно до Закону України "Про прожитковий мінімум" для осіб, які належать до основних соціальних і демографічних груп населення, інваліди, які отримують пенсію або допомогу, що призначається замість пенсії, у розмірі менше двох прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб, - на всі види правових послуг, передбачені частиною другою статті 13 цього Закону.

Доказів того, що заявник є суб'єктом права на безоплатну вторинну правову допомогу, у звязку з чим прокурор має право здійснювати представництво його інтересів в суді, суду не надано.

Відповідно до ст. 98 ЦПК України до неналежно оформленої заяви застосовуються положення статті 121 ЦПК України.

Згідно зі ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання встановлених законом вимог, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху та надає заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів із дня отримання заявником ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.98,121 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву прокурора Жовтневого району м. Маріуполя про видачу судового наказу про стягнення з Маріупольського регіонального виробничого управління комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» на користь ОСОБА_2 заборгованості по заробітній платі залишити без руху.

Надати прокурору термін для усунення вказаних недоліків у відповідності до ч. 1 ст. 121 ЦПК України протягом пяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

У разі невиконання вимог суду у встановлений строк заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Г. Шатілова