Справа № 301/3224/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2015 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатскої області в особі головуючого судді Беламут П.М. при секретарі Микита А.В., за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великоравковецької сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що у відповідності до рішення 9 сесії 4 скликання Великораковецької сільської ради від 23.12.2003 року йому було передано в оренду земельну ділянку під штучними озерами з передачею гідроспоруд, що є на балансі сільської ради в с. Заболотне, Іршавського району площею 25,7 га. терміном на 49 років з правом викупу. На виконання цього рішення 26 грудня 2013 року було укладено договір оренди землі який чинний і на теперішній час. На двох водоймах які знаходяться на земельній ділянці, що була передана в оренду перебували об'єкти нерухомого майна - дві греблі та дві водоскидні споруди (шлюзи). На верхньому ставку довжина греблі становить 265 м.на нижньому 180 м. Це нерухоме майно було необхідним для використання ставків, оскільки греблі є невід'ємною їх частиною, а шлюзи використовувались для регулювання об'єму води у водоймах. Всупереч рішенню сільської ради на заначені об'єкти нерухомого майна договір оренди складено не було. Він добросовістно, вважаючи, що має законні підстави для набуття права власності заволодів цією нерухомістю та приступив до її використання одночасно з використанням земельної ділянки та водойм, тобто 26 грудня 2003 року. Вказаною земельною ділянкою, штучними водоймами та об'єктами нерухомого майна відкрито, без таємниць та безперервно володіє і використовує протягом 11 років, щорічно ремонтував шлюзи та відновлював дамби, вважає, що відповідно до ст.344 ЦК України він набув право власності на дане майно, просить визнати за ним право власності на греблю довжиною 265 м. верхньої штучної водойми (ставка), грублю довжиною 180,0 м. нижньої штучної водойми (ставка) які знаходяться на орендованій ним земельній ділянці в с.Заболотне, Іршавського району та дві водоскидні споруди (шлюзи) які знаходяться на даних штучних водоймах (ставках).

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 в суді позов підтримали, з мотивів, що вказані в позовній заяві.

Представник відповідача - Великораковецької сільської ради в суді Худа А.В. позов не визнав, пояснив, що в 2007 році договір оренди земельної ділянки де розміщено озера було укладено по новому, так як позивач виявив бажання взяти в оренду додатково земельну ділянку де розташовано ще одне, третє озеро, вважає, що договір оренди від 26 грудня 2013 року втратив силу. Відповідно до рішення Іршавського районного суду від 15.04.2014 року договір оренди від 27.12.2007 року скасовано, земельна ділянка де розташовані три озера згідно рішення суду повернута у володіння територіальної громади. Позивачу наголошувалось про необхідність заключення договору оренди на гідротехнічні споруди, в 2012 році він погодився, але надав висновок про оцінку майна близько 200000 грн., тоді як вартість такого по балансу сільської ради близько 1200000 грн., тому договір заключено не було, провести оцінку майна не було можливості так як кошти на такі витрати не виділялись, просить відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав:

В судовому засідання встановлено, що рішенням 10 сесії 4 скликання Великораковецької сільської ради від 23.12.2003 року задоволено заяву позивача ОСОБА_1 і передано йому в оренду земельну ділянку під штучними озерами з передачею гідроспоруд , що є на балансі сільської ради в с. Заболотне площею 25,7 га. терміном на 49 року з правом викупу (ас.5). 26 грудня 2003 року між Великораковецькою сільською радою та позивачем ОСОБА_1 було заключено договір оренди з правом викупу земельної ділянки площею 25,7 га., однак об'єкти нерухомого майна в даному договорі не були вказані. Строк дії договору 49 років (ас.6-8). Рішенням Іршавського районного суду від 15 квітня 2014 року визнано недійсним договір оренди землі від 27.12.2007 року укладений між Великораковецькою сільською радою та ОСОБА_1 на земельну ділянку загальною площею 44,6779 га нормативно-грошовою оцінкою 299753, 67 грн. яка розташована на території Великораковецької сільської ради в с. Заболотне за межами населеного пункту та який зареєстровано 27.12.2007 року Закарпатською регіональною філією ДП "Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України" та повернуто вказану земельну ділянку у володіння територіальної громади Великораковецької сільської ради. В судовому засіданні при постановленні даного рішення суду встановлено, що даний договір укладено з порушенням вимог п.12 Перехідних положень, ст.124 Земельного кодексу України (на час укладення) та ст. 4 Закону України "Про оренду землі", оскільки орендодавцем земель за межами населеного пункту виступають місцеві органи виконавчої влади, а не органи місцевого самоврядування, тобто договір оренди вказаних земельних ділянок мав бути заключний не Великораковецькою сільскою радою а Іршавською районною державною адміністрацією. Відповідно до висновку про вартість від 30.2012 року (а.с.8) дамби (греблі) з водоскидними спорудами це частина зрошувальної системи яка складається з трьох частин довжиною 687 м.(265м., 242 м.,180 м.), що знаходиться в с. Заболотне, Іршавського району .

Відповідно до ст.61 ч.3 ЦПК України обставини,встановлені судовим рішенням у цивільній справі,що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Іршавського районного суду від 15 квітня 2014 року де предметом розгляду було правомірність оренди земельних ділянок площею 44,6779 га. по договору оренди від 27.12.2007 року в тому числі і земельної ділянки в розмірі 25.7 га. переданої раніше позивачу по договору оренди від 26 грудня 2013 року і де стороною по договору була Великораковецька сільська рада визнано договір оренди від 27.12.2007 року недійсним і вказані земельні ділянки в тому числі і земельна ділянки площею 25,7 га., повернуто у володіння територіальної громади Великораковецької сільської ради тому посилання позивача та його представника на договірні відносини з відповідачем і відповідно правомірність володіння дамбами та шлюзами строком більше 10 років суд оцінює критично.

Відповідно до ст.344 ч.1 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном-протягом п»яти років, набуває права власності на це майно(набувальна давність), якщо інше не встановлено цим кодексом.

Володіння може бути визнано добросовісним,якщо володілець не знав і не міг знати про те, що володіє чужою річчю., тобто набуття майна має бути правомірним. Позивач був обізнаний щодо власника гідроспоруд, отримав право в 2003 році лише на тимчасове користування земельною ділянкою на якій розташовані штучні озера.

За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача є безпідставні, так як позов про право власності за давністю володіння не може пред'явити законний володілець, тобто особа, яка володіє майном з волі власника й завжди знає хто є власником майна. Право такого володіння на чуже майно має похідний та обмежений характер. За набувальною давністю може бути отримано право власності на нерухоме майно, яке не має власника майна, власник якого не відомий або відмовився від прав власності на належне йому майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику відмовлено. Відлік строку набувальної давності починається з моменту заволодіння нерухомим майном. У випадку коли володілець заволодів майном на підставі певного договору з його власником,строк набувальної давності обчислюється з моменту спливу строку позовної давності .

Очевидним є той факт, що дві греблі та дві водоскидні споруди (шлюзи) відносно яких заявлені позовні вимоги позивачем необхідні для використання ставків. Греблі являються невід'ємною частиною ставків, шлюзи використовуються для регулювання об'єму води у водоймах (ставках). Даний факт підтверджено також позивачем в позовній заяві.

Відповідно до ст.186 ЦК України річ,призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов»язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Принадлежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.187 ЦК України складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення. При переході прав на річ її складові частини не підлягають відокремленню.

Відповідно до довідки Великораковецької сільської ради (ас.13) гідроспоруди(дамби,шлюзи) в с. Заболотне (територія Великораковецької сільської ради) знаходяться на балансі Великораковецької сільської ради.

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача не підлягають до задоволення також і з тих підстав, що дамби, шлюзи по обслуговуванню вказаних водойм (озер), що розташовані на земельній ділянці яка знаходиться у володінні територіальної громади Великораковецької сільської ради не можуть бути відокремлені та передані у власність іншій особі.

На підставі наведеного, керуючись ст.10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст.186, 187, 321, 344 ЦК України суд

Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Великораковецької сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, а саме греблю довжиною 265 м. верхньої штучної водойми (ставка), греблю довжиною 180,0 м. нижньої штучної водойми(ставка), дві водоскидні споруди (шлюзи), що знаходяться в с. Заболотне, Іршавського району відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Іршавський районний суд.

Суддя : П. М. Беламут