Справа №482/1958/14-ц 28.01.2015 28.01.2015 28.01.2015
Провадження №22-ц/784/302/15 Головуючий у 1-й інстанції - Ітрін М.В.
Категорія 23 Доповідач апеляційного суду - Локтіонова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 року м.Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду

Миколаївської області у складі:

головуючого - Локтіонової О.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання - Шпонарською О.Ю.,

за участю:

позивачки - ОСОБА_2,

представника позивачки - ОСОБА_3,

представника відповідача - Бочкарьова О.В.,

третьої особи - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області

від 17 грудня 2014 року

за позовом

ОСОБА_2 до фермерського господарства "ХАН", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_5, про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості з орендної плати, -

В С Т А Н О В И Л А:

19 листопада 2014 року ОСОБА_2 пред'явила зазначений позов, який обґрунтувала наступним.

29 жовтня 2007 року між її батьком ОСОБА_6 та відповідачем було укладено строком на 10 років договір оренди земельних ділянок площею 8,18 га, розташованих на території Себинської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області.

30 квітня 2009 року до договору оренди були внесені зміни, якими визначено розмір орендної плати у сумі 2494 грн.

3 червня 2013 року її батько помер.

Позивачка вказувала, що 13 березня 2014 року вона отримала свідоцтва про право на спадщину за законом, на підставі яких їй у спадщину перейшло 2/3 частки належних батькові земельних ділянок площею 7,7191 га та 0,4568 га.

Посилаючись на порушення відповідачем умов договору щодо виплати орендної плати за 2013 та 2014 роки, що є порушенням положень Закону України "Про оренду землі", позивачка просила розірвати вищезазначений договір оренди землі та стягнути на її користь заборгованість з орендної плати у сумі 3325 грн. 33 коп.

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 17 грудня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що вони є безпідставними, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що відповідач у повній мірі сплатив ОСОБА_6 орендну плату за 2013-2014 роки.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, з огляду на таке.

Згідно з ст.32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону, та умовами договору.

Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Отже, закон пов'язує можливість дострокового розірвання договору за рішенням суду у зв'язку з невиконанням сторонами обов'язків, передбачених укладеним між ними договором.

Згідно з п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 29 жовтня 2007 року між ОСОБА_6 та ФГ «ХАН» було укладено строком на 10 років договір оренди земельних ділянок площею 8,18 га, розташованих на території Себинської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, цільовим призначенням яких є ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

30 квітня 2009 року між ними було укладено угоду про зміну і доповнення до договору.

Відповідно до пунктів 9, 11 договору оренди відповідач щороку до 15 серпня - 50% та до 15 листопада - 50% зобов'язався сплачувати орендодавцю орендну плату у грошовій або натуральній формі у розмірі 2494 грн.

Виходячи з медичної документації, на початку 2013 року ОСОБА_6 захворів, знаходився на стаціонарному лікуванні, 05 та 13 березня переніс дві операції.

Згідно з поясненнями представника відповідача та третьої особи 03 березня 2013 року він звернувся до голови ФГ «ХАН» з проханням надати йому орендну плату завчасно у зв'язку з необхідністю придбання медичних препаратів для проведення операцій. Через неможливість її особистого отримання просив видати її своїй дружині ОСОБА_5

Відповідно до видаткового касового ордеру ФГ «ХАН» задовольнило зазначене прохання, виплативши ОСОБА_6 03 березня 2013 року орендну плату наперед за 2013-2014 роки у сумі 7800 грн.

У наступному ОСОБА_6 не оспорював невиплату йому даної суми.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер.

Його спадкоємцями є позивачка - 2/3 частки земельних ділянок та третя особа ОСОБА_5 - 1/3 частка земельних ділянок.

З урахуванням наведених обставин та вимог законодавства районний суд, на думку колегії суддів, обґрунтовано відмовив позивачці у задоволенні позову, оскільки в судовому засіданні відповідач належними доказами довів відсутність підстав для задоволення позову.

Тоді як позивачка доказів, які говорять про зворотнє, суду не представила.

Посилання позивачки на те, що дружина ОСОБА_6 отримала орендну плату без належної довіреності, на думку колегії суддів, не свідчить про те, що орендодавець не отримав зазначених коштів. Саме після сплати йому відповідачем орендної плати були проведені операції. До того ж він за життя не оспорював отримання грошей.

Наявність у позивачки довіреності від імені батька не говорить про те, що за його життя тільки вона мала право отримати орендну плату. Крім того, сама ж позивачка пояснила суду, що довіреність видавалася їй батьком для переоформлення нерухомого майна.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду, ухваленого з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 17 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: