Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого - Бисага Т.Ю.,

суддів - Власова С.О., Дроботя В.В.,

при секретарі - Чучка Н.В.,

за участю представників сторін - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою представника за довіреністю Шуліка А.В., яка діє в інтересах ПАТ КБ "ПриватБанк", на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 грудня 2014 року по цивільній справі за позовною заявою Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивував тим, що відповідно до укладеного договору №MKC7SH00000105 від 18.01.2006 року ОСОБА_5 отримала кредит у розмірі 10 000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмір 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 26.11.2013 року має заборгованість - 20411,43 грн.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 грудня 2014 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись та вважаючи незаконним рішення першої інстанції, представник за довіреністю Шуліка І.В., яка діє в інтересах ПАТ КБ "ПриватБанк", подала апеляційну скаргу, якою просить скасувати рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 грудня 2014 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю, мотивуючи це неповним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи та порушенням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні, колегія приходить до наступного.

Відмовляючи в заявленому позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності.

Встановлено, що за кредитним договором №MKC7SH00000105 від 18.01.2006 року ОСОБА_5 отримала кредит у розмірі 10 000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмір 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до ч.1 ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Судом першої інстанції не в повній мірі були досліджені обставин справи, зокрема, розрахунок заборгованості де чітко прослідковується переривання позовної давності. 26.12.2011 року відповідачем було здійснено часткове погашення заборгованості по кредитному договору в розмірі 255 грн. Таким чином, мало місце переривання перебігу позовної давності, і строк позовної давності починається заново і час, що минув до переривання, до нового строку не зараховується. Таким чином, з 27.12.2011 року перебіг позовної давності починається заново, а спливає 27.12.2014 року. Позивач звернувся до суду у 2013 році, тобто, у межах строку позовної давності, з урахуванням її переривання.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Що стосується розміру заборгованості, то частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Дана позиція закріплена в Постанові Верховного суду України від 3 вересня 2014 року.

Враховуючи, що розмір пені 12979 грн. 26 коп. значно вищий за заборгованість за кредитом і по процентам за користування кредитом, суд зменшує розмір неустойки до суми 5000,00 грн.

Остаточна сума заборгованості, що підлягає до стягнення становить 12432 грн. 17 коп.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що місцевий суд порушив норми матеріального та процесуального права, неповно з'ясував обставини, які мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи та суперечать матеріальному закону.

Відповідно до ст.309 ЦПК України неправильне застосування норм матеріального права, та недоведеності позивачем позову є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 316, 319 ЦПК України, судова колегія, -

Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника за довіреністю Шуліки І.В., яка діє в інтересах ПАТ КБ "ПриватБанк", - задовольнити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 грудня 2014 року - скасувати, ухваливши по справі нове рішення, яким позов Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість в розмірі: 12432,17 грн., яка складається з тіла кредита - 98,50 грн.; 7333,67 грн. - заборгованість по процентам; 5 000,00 - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" сплачений судовий збір у розмірі 121,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: