У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого - судді : Оніпко О.В., суддів : Боймиструка С.В., Хилевича С.В.,

секретар Демчук Ю.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою АТ "Банк" Фінанси та Кредит" на ухвалу про забезпечення позову Кузнецовського міського суду Рівненської області від 25 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" про стягнення суми банківського вкладу, процентів за його користування, інфляційних втрат і трьох процентів річних.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів , -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Кузнецовського міського суду від 25.03.2015 р. за заявою представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 накладено арешт на грошові кошти АТ "Банк "Фінанси та Кредит" в сумі 5000 доларів США, еквівалентній сумі в розмірі 117785,11 грн.

Не погоджуючись з даною ухвалою АТ "Банк" Фінанси та Кредит" подав на неї апеляційну скаргу та покликаючись на її незаконність і необґрунтованість, просив скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для повторного вирішення питання.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду 1-ї інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її часткове задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ "Банк "Фінанси та Кредит" про стягнення суми банківського вкладу за договором-заявою №300131/156050/1-14 від 26.12.2014 р. про банківський строковий вклад (депозит) "Класік" на 1 місяць в іноземній валюті в розмірі 5000 доларів США, що за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим НБУ станом на 17.03.2015 р. складає 111234,33 грн. Також просив стягнути на його користь не нараховані проценти за користування грошовими коштами за вказаним банківським вкладом в сумі 68 доларів США 50 центів, що за офіційним курсом НБУ, станом на 17.03.2015 р. складає 1523,91 грн., інфляційні втрати в сумі 290 доларів США , що за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим НБУ , станом на 17.03.2015 р. складає 6451,59 грн. та три проценти річних в сумі 20 доларів США 50 центів, що за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим НБУ, станом на 17.03.2015 р. складає 456,06 грн.

____________________________________________________________________________________________

Головуючий суддя 1 інстанції: Горегляд О.І.

Провадження № 22-ц787/971/2015 Суддя-доповідач : ОСОБА_3

В подальшому позивач збільшив свої вимоги та просив стягнути на його користь з відповідача кошти у загальному розмірі 5414,40 доларів США, що за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим НБУ станом на 07.04.2015 р. становить 126954,22 грн. ( а.с. 34).

25.03.2015 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подала до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 в сумі 5000 доларів США, що за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим НБУ, станом на 17.03.2015 р. складає 111234,33 грн., що знаходяться в АТ "Банк "Фінанси та Кредит" ( а.с. 20).

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, єдиними підставами для забезпечення позову, в тому числі для накладення арешту на грошові кошти відповідача, є обґрунтоване припущення щодо неможливості або утруднення виконання судового рішення в подальшому.

Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» №9 від 22 лютого 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. При обранні заходів забезпечення позову, суд повинен також враховувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача.

Згідно з ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст.209 ЦПК України, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали.

Колегією суддів встановлено, що як у заяві представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 від 25.03.2015р., так і в оскаржуваній ухвалі не зазначено обставин щодо необхідності застосувати заходи забезпечення позову та мотивів, у зв'язку з якими місцевий суд дійшов висновку про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Наведені у заяві представником позивача припущення про те, що неповернення відповідачем коштів позивачу до цього часу свідчить, на його думку, про існування великої вірогідності віднесення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до неплатоспроможних банків, що унеможливить виконання судового рішення в подальшому, як і висновок суду щодо існування реальної загрози утруднення виконання рішення суду у зв»язку з неповерненням банком позивачу депозитних коштів, не є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову, а свідчить лише про наявність між сторонами спору з цього приводу.

У зв'язку з викладеним, ухвала місцевого суду підлягає скасуванню, а заява представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти відповідача у сумі 5000 доларів США, що еквівалентно 117785 грн. 11 коп. залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу АТ "Банк "Фінанси та Кредит" задовольнити частково.

Ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 25 березня 2015 року - скасувати.

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2І про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в сумі 5000 доларів США ( що еквівалентно 117785 грн. 11 коп.), які належать Публічному акціонерному товариству "Банк "Фінанси та Кредит" відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді :