Справа № 522/7758/13-ц
Провадження № 2-др/522/8/15
УХВАЛА

17 березня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі Шеян І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені частково, визнано ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 600, 00 грн. щомісяця, починаючи з 28 березня 2013 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 23 січня 2025 року.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 12 лютого 2014 року вищевказане рішення залишено без змін.

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у вищезазначеній цивільній справі, яку обґрунтовує тим, що в зазначеному рішенні судом не було вирішено питання про внесення Відділом РАЦС в Приморському районі Реєстраційної служби ОМУЮ змін в актовий запис №149 від 20 лютого 2007 року про народження дитини - ОСОБА_3 в частині відомостей про ОСОБА_1 як про батька дитини.

Представник ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав вищевказану заяву та просив її задовольнити.

ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином згідно вимог ст. 74 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення, матеріали цивільної справи, та вислухавши думку представника заявника, суд приходить до висновку, що відповідна заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2013 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 12 лютого 2014 року, позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені частково, визнано ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 600, 00 грн. щомісяця, починаючи з 28 березня 2013 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 23 січня 2025 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 ЦПК України; судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, ст. 220 ЦПК України дає вичерпний перелік випадків, коли суд з власної ініціативи чи за заявою осіб, які беруть участь у справі, може ухвалити додаткове рішення.

Також згідно п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Суд вважає доводи ОСОБА_1 в заяві про ухвалення додаткового рішення по справі безпідставними, у зв'язку з тим, що у позовній заяві позивачка заявляла вимоги лише щодо визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини. Однак, ОСОБА_2 не заявлялись вимоги щодо зобов'язання Відділу РАЦС в Приморському районі Реєстраційної служби ОМУЮ внести зміни в актовий запис №149 від 20 лютого 2007 року про народження дитини - ОСОБА_3 в частині відомостей про ОСОБА_1 як про батька дитини.

Вирішення питання щодо зобов'язання РАЦС внести відповідні зміни в актовий запис про народження дитини є недоцільним, оскільки суд не може виходити за межі заявлених позивачкою вимог згідно ст. 11 ЦПК України.

Тому підстави, передбаченої ст. 220 ЦПК України для винесення додаткового рішення відсутні.

Таким чином, суд вважає за можливе відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини.

Керуючись п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року, ст.ст. 208, 210, 220 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.Б. Свячена