Провадження № 22-ц/773/280/15 Категорія: 30 Доповідач: Киця С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів - Подолюка В.А., Шевчук Л.Я.,

при секретарі - Захаровій Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 грудня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 грудня 2014 року відмовлено у відкритті провадження в даній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди.

Позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на зазначену ухвалу. Покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу скасувати, направити позовну заяву апеляційному суду Волинської області для визначення підсудності.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому розгляд справи проводиться за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України без здійснення фіксування судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного запису.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся із позовом до судді ОСОБА_2. про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди завданих внаслідок порушень ст.216 ЦК України та ст.129 Конституції України. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що суддя, розглядаючи справу, проігнорувала вимоги закону і ухвалила незаконне рішення.

Відмовляючи у відкритті провадження в даній справі на підставі п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України суд першої інстанції виходив з того, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Такий висновок суду відповідає вимогам чинного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Суддя виступає як посадова особа, уповноважена на здійснення функцій держави, а не приватна особа, до якої може бути звернуто позов.

Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Частиною 2 ст.126 Конституції України передбачено, що вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.

Відповідно до ст.129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підпорядковуються лише закону. Однією із конституційних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків встановлених законом.

Частиною 5 статті 1176 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок постановлення судом незаконного рішення в цивільній справі, відшкодовується державою в повному обсязі в разі встановлення в діях судді (суддів), які вплинули на постановлення незаконного рішення, складу злочину за обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Згідно з п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України, якщо заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, суддя відмовляє у відкритті провадження.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що суддя, який здійснює правосуддя не може бути відповідачем у цивільній справі. В даному випадку між позивачем та суддею (відповідачем) не виникли цивільно-правові відносини, спір не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів у публічно-правих відносинах, оскільки оскаржені позивачем дії вчинені при здійсненні правосуддя. Тому така справа не може бути підсудна суду загальної юрисдикції.

Суддя виступає як посадова особа, уповноважена на виконання функцій держави, а не як приватна особа, до якої можна звернутись з позовом. Особа має право оскаржити судове рішення до судів вищої інстанції у порядку та з підстав, передбачених процесуальним законом.

Суд першої інстанції правильно відмовив у відкритті провадження у даній справі за позовом до судді у зв'язку зі здійсненням правосуддя.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і є власним тлумаченням норм матеріального права. Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм закону і підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 грудня 2014 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді