Справа № 149/1434/14-ц Провадження № 22-ц/772/78/2015Головуючий в суді першої інстанції Робак М. В.
Категорія 39 Доповідач Копаничук С. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючої: Копаничук С.Г.

Суддів: Нікушина В.П., Берегового О.Ю.

при секретарі: Кирилюк Л.М.

за участю позивачки ОСОБА_2 ,її представника адвоката ОСОБА_3,представника відповідача -адвоката ОСОБА_4,третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, за участю третьої особи - ОСОБА_5, про встановлення нікчемності заповіту за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмільницького міськрайонного суду від 30 жовтня 2014 року ,-

В с т а н о в и л а :

В травні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Соколівської сільської ради про встановлення нікчемності заповіту. Вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дід ОСОБА_8, який за життя - 19.11.2011 року склав заповіт на її ім'я. Після смерті ОСОБА_9, вона звернулась до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, з листа нотаріуса від 06.05.2014 року, їй стало відомо , що ОСОБА_9 17.09.2013 року склав заповіт на ім'я сина - ОСОБА_6Вважаючи ,що останній заповіт ,посвідчений секретарем Соколівської сільської ради Хмільницького району ОСОБА_5 ,складений особою, що не мала на це права в зв'язку з перебуванням її у відпустці, посилаючись на ч.1 ст.1257 ЦК України, просила встановити нікчемність заповіту.

Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду від 23.06.2014 року замінено відповідача Соколівську сільську раду на належного відповідача ОСОБА_6 та залучено до участі в розгляді даної справи третю особу без самостійних вимог на стороні відповідача - секретаря Соколівської сільської ради ОСОБА_5

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 30.10.2014 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_6, за участю третьої особи ОСОБА_5 про встановлення нікчемності заповіту - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить зазначене рішення суду скасувати через порушення судом норм матеріального і процесуального права, а по справі ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю. Зазначила, що висновки суду про наявність волевиявлення ОСОБА_9 під час складання заповіту є помилковими, оскільки останній не міг самостійно прочитати та підписати вказаний заповіт . Крім того, суд не врахував виявлену в ході розгляду відсутність свідків волевиявлення заповідача, який мав фізичні вади, що свідчить про нікчемність заповіту. Вважає, що висновок суду про ненадання нею доказів порушення її спадкових права спростовується копією заповіту ОСОБА_9 від 19.11.2011 року на її ім'я.

Заслухавши доповідача, осіб, що беруть участь в справі, перевіривши матеріали справи, рішення суду та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер спадкодавець ОСОБА_9 (а.с.5), який за життя заповітом від 19.11.2011 року заповів належну йому квартиру АДРЕСА_1 заповів позивачці ОСОБА_2.(а.с.6,51),а заповітом від 18.09.2013 року все своє майно заповів ОСОБА_6 Даний заповіт посвідчено секретарем Соколівської сільської ради Хмільницького району ОСОБА_5 (а.с. 22,52,55-59). Згідно розпорядження голови Соколівської сільської ради від 30.08.2013 року, остання в період з 02.09.2013 року по 16.10.2013 року перебувала у щорічній відпустці (а.с.23). Позивач про наявність оскаржуваного заповіту дізналась з листа нотаріуса, яким їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 7).

Ухвалюючи рішення по даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що секретар Соколівської сільської ради не мала повноважень на посвідчення заповіту, оскільки перебувала у відпустці. Проте, відмовляючи в позові, суд виходив з того, що позивачка не надала доказів наявності у неї права на спадкування, що порушується оскаржуваним заповітом.

Проте, повністю погодитись з такими підставами для відмови не можна, оскільки суд неповно встановив обставини, що мають значення для справи та допустив порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин) У цьому разі визнання його недійсним судом не вимагається.

Згідно ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним, в зв'язку з чим спадкування майна померлого здійснюється за законом.

Згідно ст.1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Позивачка є особою, на користь якої був складений попередній заповіт ,а тому з часу складення нового заповіту втратила права на спадкування за попереднім заповітом. Будь - які докази на підтвердження її права на спадкування за законом , в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Виходячи з викладеного ,позивачка не довела наявність у неї суб'єктивного права на спадкування , за захистом якого вона звернулась до суду ,а тому висновок суду про відсутність порушення її прав вчиненням нового заповіту є вірним. Тому доводи апеляційної скарги позивачки в цій частині безпідставні .

Так само не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом при ухваленні рішення доказів відсутності волевиявлення заповідача , так як він не міг самостійно прочитати та підписати заповіт, оскільки позов про визнання заповіту недійсним з підстав дефекту волевиявлення позивачка не заявляла, а тому не може посилатись на вказані обставини , обґрунтовуючи незаконність ухваленого по справі рішення.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі .Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Разом з тим, з цих же підстав висновок суду про те, що дія попереднього заповіту не відновлюється з причин того, що волевиявлення заповідача було вільним і відповідало змісту оскаржуваного заповіту, не відповідає встановленим обставинам справи та вимогам закону.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення (ст. 303 ЦПК)

Здійснюючи оцінку наявності чи відсутності волевиявлення заповідача при відсутності відповідного позову, суд вийшов за межі позовних вимог і не врахував підстави заявленого позову.

Крім того, позивачка заявила вимогу про визнання заповіту нікчемним з підстав посвідчення його особою ,яка не мала на це права, оскільки секретар сільської ради перебувала у відпустці.

Разом з тим ,як позивачка так і суд не звернули увагу на те, що ст.1257 ЦК передбачає , як одну з підстав нікчемності, не посвідчення заповіту особою ,яка не мала на це права ,а складення заповіту особою ,яка не мала на це права, маючи на увазі стан дієздатності особи заповідача при складенні заповіту.

Що стосується вимог про визнання заповіту нікчемним з підстав посвідчення його не уповноваженою особою, то колегія суддів вважає, що в позові необхідно відмовити і з цих підстав.

Зі змісту п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про нотаріат» вбачається, що у населених пунктах, де немає нотаріусів, уповноважені на це посадові особи органу місцевого самоврядування вчиняють нотаріальні дії ,зокрема, посвідчують заповіти (крім секретних).

Згідно п. 1.2 Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №3306/5 від 11.11.2011 року (надалі-Порядку), нотаріальні дії вчиняють посадові особи органу місцевого самоврядування , на яких за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування покладено вчинення цих дій.

Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням голови Соколівської сільської ради Хмільницького району від 30.12.2011 року повноваження по вчиненню нотаріальних дій покладено на секретаря сільської ради ОСОБА_5

Розпорядженням голови Соколівської сільської ради від 30.08.2013 року ОСОБА_5 надано щорічну відпустку , а виконання обов'язків секретаря сільської ради було покладено на головного бухгалтера ОСОБА_10

Разом з тим, встановлено і не оспорювалося сторонами те, що повноваження по вчиненню нотаріальних дій в передбачений законом спосіб на цю чи іншу посадову особу органу місцевого самоврядування не покладались.

Заповіт ОСОБА_9 на ім'я ОСОБА_6 посвідчено секретарем Соколівської сільської ради Хмільницького району ОСОБА_5 18.09.2013 року.

Таким чином ,на період вчинення заповіту секретар сільської ради ОСОБА_5, хоч і перебувала у відпустці, проте рішенням органу місцевого самоврядування належні їй повноваження щодо вчинення нотаріальних дій не були в передбачений законом спосіб покладені на іншу посадову особу.

Відповідно ж до п. 1.5 Порядку посадові особи органів місцевого самоврядування зобов'язані сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів ,в тому числі на посвідчення заповіту.

Оскільки в порушення п.1.2. Порядку вчинення нотаріальних дій не було покладено рішенням відповідного органу на іншу посадову особу Соколівської сільської ради ,колегія суддів вважає ,що відсутні підстави вважати, що заповіт був посвідчений не уповноваженою особою.

Тому висновок суду в мотивувальній частині рішення підлягає скасуванню, з ухваленням рішення про відмову в позові і з цих підстав.

Керуючись ст.ст.307,309,314,316 ЦПК України ,-

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Хмільницького міськрайонного суду від 30 жовтня 2014 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 про встановлення нікчемності заповіту - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: