Провадження № 2/369/146/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.01.2015 року Києво - Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Усатова Д.Д.
при секретарі: Котляр А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Зараз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
В довтні 2014 року ТОВ «Зараз» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення коштів, мотивуючи це тим, що 06.10.2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Зараз» та ОСОБА_1 було укладено договір №232 «Про управління будинком, надання комунальних послуг та послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території».
Відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 і отримує послуги що включають в себе: витрати на утримання будинку та при будинкової території, опалення, водопостачання та водовідведення, які надаються ТОВ «Зараз».
ОСОБА_1 не в повному обсязі здійснював оплату за спожиті житлово-комунальні послуги, в зв'язку з чим утворилась заборгованість.
Неодноразові звернення, попередження та запрошення адміністрації позивача про погашення заборгованості не мають позитивного результату.
Посилаючись на вищевикладене та норми закону, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь борг у сумі 27 123,01 грн. та судові витрати.
В судове засідання позивач свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.
За письмовою згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 06.10.2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Зараз» та ОСОБА_1 було укладено договір №232 «Про управління будинком, надання комунальних послуг та послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території».
ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 і отримує послуги що включають в себе: витрати на утримання будинку та при будинкової території, опалення, водопостачання та водовідведення, які надаються ТОВ «Зараз».
Відповідно до норм ч.6 ст. 19 ЗУ «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання вище означених послуг» розрахунки за користування тепловою енергією, яка відпускається енергопостачальними організаціями, здійснюється споживачами відповідно до діючих тарифів, установлених місцевими органами влади на підставі показань приладів обліку споживання теплової енергії.
Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідач не в повному обсязі здійснював оплату за спожиті житлово-комунальні послуги, в зв'язку з чим в період з 21.10.2008 року по 09.09.2014 року утворилась заборгованість в сумі 20 317,98 грн. що підтверджується розрахунком боргу.
За невиконання умов договору ОСОБА_1 суму боргу з уурахуванням пені, сума витрат від інфляційних процесів, трьох процентів річних, що складає 27 123,01 грн..
Таким чином, заборгованість відповідача перед ТОВ «Зараз» становить 27 123,01 грн..
Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 22, 1166, 1172, 1187 ЦК України, ст.ст.60, 169, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-
Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Д.Д.Усатов