РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 336/5430/14-ц

Провадження 2/336/46/2015

23 березня 2015 р. м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд у складі головуючого - судді Іжевської Н.Г., при секретарі Падалка А.Р., за участю адвоката ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні нерухомим майном шляхом виселення та вселення

В с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду з позовом, у якому зазначила, що їй на праві власності належить квартирі АДРЕСА_1, на підставі рішення Шевченківського райсуду міста Запоріжжя від 09.12.2013 р., в порядку спадкування за заповітом.

Оскільки в квартирі проживають відповідачі, які вселені в квартиру самочинно, чим перешкоджають розпоряджуватися власністю, позивачка просить вселити її в квартиру і виселити відповідачів з квартири без надання іншого житла.

Відповідач ОСОБА_3 проти позову заперечує, та пояснив. Що зазначена кооперативна квартира була отримала його батьком, і він був вписаний в ордер як член сім'ї . Він зареєстрований в даній квартирі з серпня 2010 року за згодою свого батька, якій був на тій момент власником квартири. З того часу він постійно мешкає в квартирі і іншого житла не має.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання повторно не з'явилась, надала суду заяву, у якої проти позову заперечує.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні позивачка наполягає на виселенні відповідачів на підставі ч.3 ст. 116 ЖК України, як осіб, які самовільно вселилися в квартиру, а тому вони зобов'язані негайно звільнити житлове приміщення.

Але, як вбачається з пояснення відповідача, він поселився в квартиру за згодою власника квартири - свого батька, як член його сім'ї.

У відповідності до п.5 ч.2 ст.119 ЦПК України підставами позову є обставини, якими обґрунтовується позов, а не саме посилання на норму матеріальна права. В позовній заяві, позивачка хоча і посилається одночасно на ст.391 ЦК України та ст.116 ЖК України, проте зі змісту позовної заяви, даних в ході судового розгляду, підставою позову зазначено фактичне набуття права власності на спірну квартиру.

Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника квартири, в тому числі і колишні, користуються жилим приміщенням нарівні з власником.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Незважаючи на те, що відповідач на цей час не є членом сім'ї позивачки, виходячи з підстав переходу до неї права власності на квартиру, право користування якою, як член сім'ї попереднього власника, набув відповідач , право останнього на проживання у квартирі не припиняється. Таким чином, набуття права власності позивачкою в порядку спадкування не може бути підставою для виселення відповідача ОСОБА_3

Відповідачка ОСОБА_4 в спірній квартирі не зареєстрована. Місце її реєстрації - квартира АДРЕСА_2. Даних про надання дозволу колишнім власником квартири на її проживання суду не надані. Як пояснив відповідач ОСОБА_3, його співмешканка ОСОБА_4 має своє житло, в шлюбі вони не перебувають, а тому вона підлягає виселенню без надання іншого житла, оскільки вона не є колишнім членом сім'ї власника квартири.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном, а тому вимоги позивачки про виселення ОСОБА_4 підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10,209-215 ЦПК України, ст. 391 ЦК України, ст. ст. 156,157 ЖК України суд

В и р і ш и в:

Позов задовольнити частково. Вселити ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1.

Виселити ОСОБА_4 із квартири АДРЕСА_1.

В решті частині позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів.

Суддя