АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/3730/2015 Головуючий в суді 1 інстанції - Тітов М.Ю.
Доповідач - Ящук Т.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Ящук Т.І.

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі Басюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка подана його представником ОСОБА_3, на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13 січня 2015 року по справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Ніжині та Ніжинському районі Чернігівської області до ОСОБА_2 про стягнення надмірно виплаченої суми пенсії,

встановила:

У вересні 2014 року позивач Управління Пенсійного фонду України в м. Ніжині та Ніжинському районі Чернігівської області звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів у розмірі 16 181 грн. 54 коп.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13 січня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь Управління Пенсійного фонду України в місті Ніжині та Ніжинському районі Чернігівської області кошти в розмірі 16 181 грн. 54 коп., а на користь держави - судові витрати в розмірі 234 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вказував, що судом першої інстанції винесено рішення у відсутності позивача, який не направив заяви на обґрунтування своєї відсутності. Крім того, судом не було встановлено причини переплати пенсії та законність позовних вимог. Вважає, що стягнення коштів по встановлених переплатах може бути здійснене за три місяці до встановлення факту переплати, а також мають бути повернуті ті кошти, які отримані після встановлення факту переплати пенсії, що законно була призначена відповідачу.

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких просив скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін, а справу розглянути за відсутності представника позивача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач - Управління Пенсійного фонду України в м. Ніжині та Ніжинському районі Чернігівської області свої вимоги обґрунтовував тим, що ОСОБА_2 перебував на обліку в зазначеному управлінні та отримував пенсію відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Внаслідок збою у програмному забезпеченні виникла переплата пенсії в розмірі 16 181 грн. 54 коп. за період з 01.01.2006 року по 30.09.2013 року. Відповідач тривалий час отримував підвищений розмір пенсії та не повідомляв про це УПФ в м. Ніжині.

На даний період часу відповідач не перебуває на обліку в управлінні, добровільно погасити переплату відмовляється. Тому позивач, посилаючись на положення ст. 1166 ЦК України та ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», просив стягнути з відповідача 16 181 грн. 54 коп. боргу по незаконно отриманій пенсії.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог, є доведеними. Суд вважав встановленим, що у період з 01.01.2006 року по 30.09.2013 року виникла переплата пенсії відповідачу в розмірі 16 181 грн. 54 коп. внаслідок збою у програмному забезпеченні.

Посилаючись на положення ст. 1212 , 1215 ЦК України, суд першої інстанції вважав, що при переплаті пенсії було допущено рахункову помилку, тому зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Однак колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції, оскільки такі висновки зроблені за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, не відповідають обставинам справи та зроблені з порушенням норм матеріального і процесуального права, що, враховуючи положення ст. 309 ЦПК України, дає суду апеляційної інстанції підстави для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2, 1979 року народження, на підставі розпорядження від 08.11.2000 року була призначена пенсія по інвалідності 3 групи як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи, та він отримував пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», перебуваючи на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Ніжині та Ніжинському районі Чернігівської області.

На підтвердження заявлених позовних вимог позивачем подано протокол-розрахунок переплати, в якому позивачем зазначено, що у 2006 році розмір пенсії відповідача становив 379 грн. 96 коп. щомісячно, натомість йому виплачувалась пенсія в розмірі 476 грн. 96 коп., тобто на 97 грн. більше. У 2007 році розмір призначеної пенсії становив 420 грн. 49 коп., а щомісяця виплачувалась пенсія - 533 грн. 70 коп., тобто на 108 грн. 53 коп. більше.

Про виплату пенсії у 2008 - 2009 роках зазначено, що розмір призначеної пенсії становив 674 грн. 70 коп., в розмір виплаченої - 834 грн. 70 коп., тобто щомісячна переплата становила 160 грн. У 2010- 2011 роках розмір щомісячної переплати був різним, становив від 145 грн. до 160 грн.

Протягом 2012 року при встановленій пенсії 1068 грн. 40 коп., а з липня 2012 року - 1181 грн. 60 коп., розмір щомісячної переплати також становив різні суми - від 299 грн. 60 коп. до 377 грн. 10 коп. З січня по вересень 2013 року розмір призначеної пенсії становив - 1251 грн. 60 коп., а розмір виплачуваної щомісяця - 1564 грн. 50 коп., тобто розмір переплати визначений позивачем у сумі 312 грн. 90 коп. щомісяця.

Разом з тим, жодного обґрунтування причин щомісячної виплати пенсії у більшому розмірі зазначений протокол не містить, як і не містить даних про те, у чому полягає збій програмного забезпечення, на який посилається позивач у позовній заяві.

Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 Цивільного кодексу України.

Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 02.07.2014 року у справі № 6-91цс14, до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Статтею 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою Правління Пенсійного фонду України № 6-4 від 21.03.2003 року.

Згідно з п. 3 цього Порядку повернення коштів проводиться відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо.

Таким чином, без підтвердження фактів недобросовісної поведінки відповідача чи фактів зловживань, які відповідно до ст. 60 ЦПК України повинен довести позивач, посилання представника УПФУ у м. Ніжині та Ніжинському районі про наявність підстав, передбачених ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для стягнення з відповідача безпідставно отриманої пенсії є необґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не надав суду доказів, що з його сторони було допущено рахункову помилку у нарахуванні пенсії та не довів факт недобросовісності з боку відповідача.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначав, що надмірна виплата пенсії відповідачу у більшому розмірі виникла у внаслідок збою у програмному забезпеченні, а не у зв'язку з рахунковою помилкою, тоді як визначальною обставиною для застосування ст. 1215 ЦК України є саме рахункова помилка.

Посилання позивача на збій у програмному забезпеченні жодними доказами не підтверджено, як і не надано доказів тих обставин, яким чином збій програмного забезпечення у нарахуванні пенсії тривав шість років, тоді як відповідно до наданих позивачем даних, позивач періодично проводив перерахунок та підвищення розміру пенсії відповідачу.

Доводи позивача у позовній заяві, що переплата відповідачу пенсії підтверджується протоколом - розрахунком переплати, не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки зазначений протокол підтверджує виплату відповідачу пенсії у більшому розмірі, але не підтверджує, що вказані виплати були здійсненні у результаті рахункової помилки.

Висновки суду першої інстанції про те, що збій програмного забезпечення і є рахунковою помилкою, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки належних доказів зазначених обставин матеріали справи не містять.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 22.01.2014 року у справі № 6-151цс13, безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не доведено факту недобросовісного набуття відповідачем коштів на загальну суму 16 181 грн. 54 коп., які є пенсійною виплатою, призначеною йому Управлінням ПФУ в м. Ніжині та Ніжинському районі Чернігівської області, а також не підтверджено наявності рахункової помилки з боку позивача у нарахуванні пенсії.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки визначені ст. 1215 ЦК України підстави для повернення зайво виплачених сум пенсії судом не встановлені, тому оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307-309, 313- 317, 218 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13 січня 2015 року - скасувати та ухвалити по справі нове рішення наступного змісту:

У задоволенні позову Управління Пенсійного фонду України в м. Ніжині та Ніжинському районі Чернігівської області до ОСОБА_2 про стягнення надмірно виплаченої суми пенсії - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді: