Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 45 Доповідач Талько О. Б.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Косигіної Л.М., Григорусь Н.Й.,

при секретарі Церпіцькій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за позовом комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №5» Житомирської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за за комунальні послуги, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 3 грудня 2014 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1.

Оскільки відповідач протягом періоду з 1 листопада 2006 року по 1 жовтня 2013 року не сплачує кошти за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, виникла заборгованість в сумі 2504 грн. 75 коп., яку КП «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №5» й просить стягнути на свою користь.

Під час судового розгляду до участі у справі в якості співвідповідачів залучено осіб, які зареєстровані у вказаній квартирі: ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 3 грудня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за надані послуги за період з 9 квітня 2009 року по 1 листопада 2013 року в сумі 1801 грн. 26 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь КП « Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №5» судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апелянт, зокрема, зазначає, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки суд залишив поза увагою зміст актів-претензій, які свідчать про неналежне надання позивачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території за період з січня по квітень 2011 року.

При розгляді позовних вимог суд безпідставно послався на норми матеріального права, які не поширюються на спірні правовідносини, а саме на ст. 156, ст.160 ЖК України, ч.1 ст.543 ЦК України.

ОСОБА_2 також зауважує, що, будучи власником зазначеної квартири, взяла на себе витрати по утриманню житла. Отже, її чоловік ОСОБА_1 не зобов'язаний сплачувати позивачеві кошти за надані послуги. Разом з тим, позовні вимоги про стягнення коштів за послуги з утримання будинку та прибудинкової території до неї не пред'являлись.

В судовому засіданні ОСОБА_1, діючи в своїх інтересах, а також в інтересах ОСОБА_2, підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі. При цьому, пояснив, що до грудня 2010 року вони разом зі своєю дружиною були співвласниками квартири АДРЕСА_1. В подальшому, після дарування належної йому ? частини цього житла, його єдиною власницею стала ОСОБА_2

Заборгованість за спірний період виникла внаслідок того, що позивач не надає послуги належної якості та в повному обсязі, у зв'язку з чим він був змушений протягом останніх років звертатись до керівництва комунального підприємства із відповідними заявами.

Про безпідставність позовних вимог свідчить й відсутність актів виконаних позивачем робіт.

Окрім того, нарахована щомісячна плата є сталою протягом року та включає в себе надання послуг, які можуть виконуватись лише в певний період. Зокрема, позивач безпідставно нараховує плату за прибирання снігу навіть у весняно-літній період.

Представник апелянта ОСОБА_4 також підтримав апеляційну скаргу.

Представник позивача в судовому засіданні зауважила, що ОСОБА_1, будучи споживачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території, зобов'язаний сплачувати кошти за отриманні послуги.

Скарги щодо неналежного надання вказаних послуг є безпідставними, оскільки відсутні акти-претензії, оформлені належним чином.

Посилання ОСОБА_1 на ту обставину, що він протягом року зобов'язаний сплачувати за прибирання снігу, є безпідставним. Нарахування плати здійснюється відповідно до встановлених тарифів. В різну пору року передбачено виконання певних робіт з прибирання території. Вартість зазначених сезонних робіт врахована при затвердженні тарифу та нарахуванні щомісячних платежів. Отже, при внесенні сталого щомісячного платежу споживачі розраховуються за ті види робіт, виконання яких безпосередньо передбачено у відповідну пору року.

При зверненні до суду з даним позовом комунальне підприємство зазначило відповідачем ОСОБА_1, на ім'я якого відкритий особовий рахунок та який проживає у даній квартирі. Позивачеві не надано даних про набуття ОСОБА_2 права власності на це житло.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники приватизованого житла в багатоквартирних будинках ( до них належать і власники квартир у кооперативних будинках та викуплених квартир) є співвласниками всіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і повинні сплачувати свою частку витрат у загальних витратах на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі.

Відповідно до приписів ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року за №572, на власників та наймачів квартир покладений обов'язок укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, а також оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг.

Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг.

За правилами ст. 18 вказаного Закону у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо.

Представник виконавця повинен з'явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором.

Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необгрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі.

Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає споживачу обгрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій.

Частинами 1,3 статті 32 даного Закону також передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 з 10 квітня 1996 року належала ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності.

Згідно з договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_5 16 грудня 2010 року, ОСОБА_1 подарував належну йому ? частину вказаної квартири ОСОБА_2

Протягом періоду з 1 листопада 2006 до 1 листопада 2013 року комунальне підприємство «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №5» надавало власникам вказаного житла послуги на його утримання та утримання прибудинкової території, від яких останні у встановленому законом порядку не відмовлялися.

Оскільки протягом спірного періоду ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належним чином не сплачували кошти за надані позивачем послуги, виникла заборгованість в сумі 2504 грн. 75 коп.

В судовому засіданні також встановлено, що у даній квартирі з 17 червня 2011 року зареєстрована ОСОБА_3, яка, як пояснив ОСОБА_1, не проживає за вказаною адресою. Цю обставину не заперечувала й представник позивача.

12 серпня 2012 року Богунським районним судом м. Житомира видано судовий наказ про стягнення із ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за надані послуги в сумі 1745 грн. 26 коп. Ухвалою цього ж суду від 28 вересня 2012 року судовий наказ скасовано.

Наявні в матеріалах справи додатки до рішень виконавчого комітету Житомирської міської ради містять перелік послуг, які позивач зобов'язаний надавати з метою належного утримання вказаного будинку та прибудинкової території. Зі змісту повідомлень КП ВЖРЕП №5 вбачається, що протягом спірного періоду позивач надавав наступні послуги: прибирання сходинкових клітин; прибирання прибудинкової території; вивезення та утилізація твердих побутових відходів; прибирання підвалів, технічних поверхів; технічне обслуговування ліфтів; технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем;обслуговування димовентиляційних каналів; ремонт конструктивних елементів, інженерних систем будинку; освітлення місць загального користування, електропостачання до ліфтів.

Плата за надані послуги нараховувалась згідно з тарифами, затвердженими рішеннями виконавчого комітету Житомирської міської ради.

При обчисленні розміру плати враховувалась площа прибудинкової території, яка становить 1490 кв.м., та площа сходинкових клітин будинку - 365 кв.м.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_1 надав суду акти-претензії за період з січня по квітень 2011 року, підписані ним в якості голови будинкового комітету, а також секретарем будинкового комітету. Зміст вказаних актів містить вимогу до позивача здійснити перерахунок плати у зв'язку з наданням послуг не в повному обсязі.

Окрім того, ОСОБА_1 надав суду акт-претензію від 18 лютого 2011 року з вимогою внести зміни до договору про утримання будинку та прибудинкової території, зазначивши у ньому про необхідність підписання сторонами акта виконаних робіт. Даний акт підписаний 38 мешканцями будинку.

Проте, які вірно зазначив суд першої інстанції, вказані акти не свідчать про надання позивачем послуг неналежної якості та не в повному обсязі, оскільки не відповідають вимогам ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зокрема, не містять інформації щодо строків, видів та показників порушень.

В судовому засіданні також досліджувались акти виконаних робіт, складені 30 березня 2010 року, 1 та 4 лютого 2011 року, 12 квітня 2011 року,17 та 26 травня 2011 року,30 червня 2011 року, 2 серпня 2011 року,12 жовтня 2011 року,4 січня 2012 року, 29 лютого 2012 року,18 квітня 2012 року, 8 та 22 травня 2012 року, 3 та 19 липня 2012 року, з 25 липня по 1 серпня 2012 року, 3 та 30 серпня 2012 року, 2 ,5 та 27 листопада 2012 року, 28 вересня 2012 року, 30 жовтня 2012 року. Зазначені акти підписані виконавцем послуг та представниками мешканців будинку, окрім актів від 29 лютого 2012 року, 4 січня 2012 року, 3 серпня 2012 року та 1 лютого 2011 року, які містять помітку про відмову представника споживачів від підпису. Окрім того, значна кількість цих актів підписана ОСОБА_1 із зауваженнями щодо якості та обсягу наданих послуг. При цьому, підписи представника виконавця, який засвідчував би згоду позивача із вказаними недоліками, у актах відсутні, як і відсутня інформація про відмову від підписів.

З огляду на ту обставину, що претензії до позивача з приводу неналежної якості наданих послуг не були оформлені у відповідності до вимог ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», вказані акти не можуть вважатись належними доказами порушення позивачем зобов'язань щодо надання послуг.

Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17 травня 205 року за №76, передбачено виконання певних робіт щодо утримання в належному стані будинку, допоміжних приміщень, прибудинкової території, залежно від пори року. При цьому, розмір плати позивачем за такі види робіт нараховувався щомісячно протягом спірного періоду відповідно до встановлених тарифів.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції, враховуючи заяву ОСОБА_1 про застосування строку позовної давності, а також переривання цього строку шляхом звернення позивача до суду із заявою про видачу судового наказу, прийшов до обгрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог за період з квітня 2009 року по жовтень 2013 року.

Проте, стягнувши заборгованість лише з даного відповідача, суд не врахував положення законодавства, які передбачають обов'язок власника утримувати житло в належному стані та вносити плату за отримані житлово-комунальні послуги.

З огляду на ту обставину, що до грудня 2010 року співвласниками вказаної квартири були ОСОБА_1 та ОСОБА_2, з них належить стягнути в солідарному порядку на користь позивача заборгованість з квітня 2009 року по грудень 2010 року в сумі 531 грн. 36 коп.

У зв'язку з набуттям ОСОБА_2 права власності на дане житло, заборгованість за надані позивачем послуги протягом періоду з січня 2011 року по жовтень 2013 року в сумі 1238 грн. 55 коп. слід стягнути саме з останньої.

Враховуючи вищезазначене, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового.

Керуючись ст. ст. 209,303,307,309,313,314,316,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 3 грудня 2014 року скасувати, ухваливши нове.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №5» заборгованість за надані комунальні послуги в розмірі 531 грн. 36 коп., за період з квітня 2009 року по грудень 2010 року включно.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №5» заборгованість за надані послуги в сумі 1238 грн. 55 коп., за період з січня 2011 року по жовтень 2013 року включно.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити за пропуском строку звернення до суду.

Стягнути із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №5» по 114 грн. 70 коп. судового збору з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча

Судді: