Справа № 1322/1257/12 Головуючий у 1 інстанції: Лойзик М.В.
Провадження № 22-ц/783/263/15 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Богонюка М.Я., Шашкіної С.А.,

при секретарі: Жукровській Х.І.,

за участю: представника апелянта - ОСОБА_2,

представника реєстраційної служби Старосамбірського районного управління

юстиції у Львівській області - Трач В.І.,

представника третьої особи - ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 29 липня 2014 року ,-

встановила:

Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 29 липня 2014 року позов ОСОБА_6 до відділу Держземагенства у Старосамбірському районі Львівської області, реєстраційної служби Старосамбірського районного управління юстиції, третя особа ОСОБА_7 про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації прав на вищезазначену земельну ділянку та документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав на земельну ділянку - задоволено частково.

Визнано недійсним Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0.0529 га, що знаходиться у АДРЕСА_1, серія ЯК № 873800, виданий 19.05.2010 року управлінням Держкомзему у Старосамбірському районі ОСОБА_7.

У решті позовних вимог ОСОБА_6 - відмовлено.

Стягнуто із Держземагенства у Старосамбірському районі Львівської області в користь ОСОБА_6 107 (сто сім) гривень 30 копійок судових витрат.

Дане рішення суду оскаржив позивач - ОСОБА_6.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є незаконним і необґрунтованим, таким, що підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи та неправильного застосування норм матеріального та процесуального права. Вважає, що в матеріалах справи містяться докази, які підтверджують факт державної реєстрації державного акта на право власності на земельну ділянку ОСОБА_7, а тому наявні підстави для прийняття судом рішення щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі. Враховуючи вищенаведене, просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання апелянт ОСОБА_6, представник відповідача - Управління Держкомзему у Старосамбірському районі Львівської області та третя особа: ОСОБА_7 не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку (а.с. 119-122), що дає апеляційному суду право, у відповідності до вимог ч.2 ст.305 Цивільного процесуального кодексу(далі-ЦПК) України, розглянути справу у їх відсутності. На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта ОСОБА_6 - ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, представника реєстраційної служби Старосамбірського районного управління юстиції у Львівській області - Трач В.І. та представника третьої особи - ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на її заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, виходячи з таких підстав.

Згідно ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.213 ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення у повній мірі відповідає даним вимогам закону, є справедливим і обґрунтованим.

Матеріалами справи та судом встановлено, що Рішенням Старосамбірської міської ради № 1572 від 16.09.2009 року ОСОБА_7 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0529 га по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку(а.с.9).

На підставі цього рішення управлінням Держкомзему ОСОБА_7 був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 873800(а.с.11).

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2012 року, яка залишена без змін Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09.04.2014р. рішення Старосамбірської міської ради № 1572 від 16.09.2009 року скасоване.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

На думку колегії суддів, із врахуванням встановлених обставин, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про визнання вищезгаданого акту недійсним, оскільки рішення, на підставі якого виданий Державний акт на право власності ОСОБА_7 на земельну ділянку скасоване.

Безпідставними слід вважати доводи апеляції про наявність підстав для задоволення позовної вимоги щодо скасування державної реєстрації прав ОСОБА_7 на земельну ділянку по АДРЕСА_1, площею 0,0529 га та про скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію цих прав.

До вказаних висновків колегія суддів прийшла, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме:

1) право власності на нерухоме майно;

2) право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право госпо дарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном;

3)інші речові права відповідно до закону;

4)податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Речові права на нерухоме майно, зазначені в пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті, є похідними і реєструються після державної реєстрації права власності на таке майно.

Право власності на житловий будинок, будівлю, споруду, квартиру може бути зареєстровано незалежно від того, чи зареєстровано право власності на земельну ділянку, на якій вони розташовані, крім випадків, якщо власником земельної ділянки та житлового будинку, будівлі, споруди, квартири, розташованих на ній, є та сама особа.

Із пояснень представника реєстраційної служби Старосамбірського районного управління юстиції у Львівській області - Трача В.І., апеляційним судом встановлено, що реєстрація будь-яких прав ОСОБА_7 не проводилась, такі дані в реєстраційній службі відсутні.

Відтак, вимоги позивача(апелянта) ОСОБА_6 щодо скасування державної реєстрації є передчасними, а суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для скасування такої.

На думку колегії суддів, безпідставними також є твердження апелянта про те, що суд не дав належної оцінки усім доказам по справі, так як оцінюючи зібрані по справі докази, суд дотримався встановленого ст.212 ЦПК Українипринципу оцінки доказів, відповідно до якого суд на підставі всебічного, повного й об'єктивного розгляду обставин справи аналізує і оцінює докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, у взаємозв'язку, в єдності і протиріччі, і ця оцінка повинна спрямовуватися на встановлення достовірності чи відсутності обставин, які обґрунтовують доводи і заперечення сторін, та дав їм належну оцінку.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Статтями 10, 60 ЦПК України, встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом вірно встановлені фактичні обставини справи, правильно застосований матеріальний закон та дотримана процедура розгляду передбачена ЦПК України, а тому, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК Україниапеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ч.1 п.1 ст. 312, ч.1 п.4 ст.314, ст.315, ст.317, ст.319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 29 липня 2014 - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: М.Я.Богонюк

С.А.Шашкіна