Справа № 1008/7854/12 Головуючий у І інстанції Медведєв К.В.
Провадження № 22-ц/780/317/15 Доповідач у 2 інстанції Іванова
Категорія 18 17.03.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

17 березня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Олійника В.І., Сліпченка О.І.

при секретарі - Петленко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Публічного Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 серпня 2013 року у справі за позовом Публічного Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» , третя особа - Орган опіки та піклування Васильківської міської ради про визнання договору поруки припиненим,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2012 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 31 липня 2012 року, позов ПАТ «Універсал Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 і ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал» заборгованість за кредитним договором від 30 липня 2007 року у розмірі 283 532 доларів 06 центів США, що еквівалентно 2 264 003 грн. коп. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 і ОСОБА_3 відмовлено, вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 грудня 2012 року рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2012 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 31 липня 2012 року у частині вирішення первісного позову про стягнення боргу з поручителя ОСОБА_1 та в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ «Універсал Банк» скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Таким чином в даному провадженні судом першої інстанції розглянуто позов Банку про стягнення боргу з поручителя ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_1, який під час нового розгляду змінив предмет позову і заявив вимогу про визнання припиненим договору поруки від 07.2007 року укладеним між ним та ПАТ «Універсал Банк».

Позовні вимоги Банку мотивовані тим, що ОСОБА_1 поручився перед банком за виконання ОСОБА_2 кредитного договору від 30.07.2007 року та оскільки остання умови договору не виконала, позивач просив стягнути з нього заборгованість, як з поручителя.

У зустрічному позові ОСОБА_1 посилався на те, що банк незаконно змінив відсоткову ставку за кредитним договором з 11,95 % до 12,95 % та графік погашення кредиту за основним зобов'язанням, оскільки це було здійснено без згоди позичальника та поручителя, а тому позивач за зустрічним позовом просив суд визнати договір поруки припиненим.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 серпня 2013 року у задоволенні первісного позову ПАТ «Універсал Банк» відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано припиненим договір поруки від 31.07.2007 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний» та ОСОБА_1.

Не погоджуючись з рішенням суду Банк подав апеляційну скаргу, просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення його позову і відмову у задоволенні зустрічного позову відповідача.

Посилається на те, що суд не взяв до уваги той факт, що розрахунок заборгованості, де зазначено підвищення відсоткової ставки визнано банком технічною помилкою і позовні вимоги обґрунтовувались виходячи з встановленої договором процентної ставки 11,9 %, тобто відсоткова ставка не змінювалась, що підтверджується розрахунком заборгованості за яким Банк просив стягнути суму заборгованості. При цьому рівень відповідальності залишився незмінним, оскільки додаткових угод про зміну будь-яких його умов сторонами не було укладено, а отже обсяг відповідальності поручителя за договором поруки не збільшився.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, пояснення учасників, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Згідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що у даному випадку судом першої інстанції ці вимоги закону у повному обсязі не виконано.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із ч.1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Згідно до ч.1 та ч.2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до ч. 4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Судом першої інстанції встановлено, що 30 липня 2007 року ОСОБА_2 отримала у ПАТ «Універсал Банк» кредит в розмірі 195 тис. доларів США зі сплатою 11,95 % річних до 29 липня 2037 року.

Для забезпечення виконання цих зобов'язань 31 липня 2007 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки, за яким остання передала в іпотеку житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться по АДРЕСА_1 в у м. Василькові Київської області. Цього ж дня, між ПАТ «Універсал Банк» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір поруки. Свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі ОСОБА_2 не виконала, тому станом на 10 квітня 2012 року утворилась заборгованість в розмірі 2264003 грн. 51 коп.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, виходив із того, що відповідно до положень ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється, оскільки основне зобов'язання змінено без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності поручителя.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

З викладених вище підстав колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не ґрунтується на матеріалах справи і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Вирішуючи спір в межах заявлених вимог, колегія суддів вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 29 січня 2014 року ухвалив постанову у справі № 6-155цс13, де зробив правовий висновок про те, що якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив протягом шести місяців вимоги до поручителя про виконання зобов'язання, суд дійшов правильного висновку про те, що зобов'язання за договором поруки припинилося.

З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір було укладено на строк до 29.07.2037 року (а.с.7).

Відповідно до договору поруки, строк його дії не встановлений (а.с.16).

Відповідно п.10.4. кредитного договору, у випадку виникнення у Позичальника простроченої заборгованості строком більше 10 календарних днів, Банк надсилає Позичальнику повідомлення, в якому зазначається сума прострочки та термін сплати. У випадку невиконання вимоги банку в термін, встановлений у повідомленні, дата погашення кредиту, вказана у п.1.1. договору вважається такою, що настала на наступний день після дати зазначеної у повідомленні. В цю дату Позичальник зобов'язаний повернути Банку суму кредиту в повному об'ємі, проценти та інші платежі передбачені кредитним договором (а.с.11).

З матеріалів справи вбачається, що вимога банку про повергнення кредиту в повному обсязі та у разі невиконання вимог банку настання строку погашення кредиту на тридцять перший день з моменту отримання цієї вимоги, була отримана ОСОБА_2 - 02.06.2009 року, а відповідачем ОСОБА_1 отримана - 07.07.2009 року (а.с. 23-26).

Таким чином, строк виконання основного зобов'язання настав 07.08.2009 року.

До суду з даним позовом до відповідача-поручителя Банк звернувся у червні 2010 року, що свідчить про те, що Банк вимогу до поручителя про виконання зобов'язання у зв'язку з настанням строку його виконання, не пред'явив у шестимісячний строк, передбачений ч. 4 ст.559 ЦК України, тому зобов'язання за спірним договором поруки припинилися.

На зазначені обставини та вимоги діючого законодавства, суд першої інстанції уваги не звернув та відмовив у задоволенні позову з підстав зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, що матеріалами справи не підтверджується, оскільки відсоткова ставка не змінювалась.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам закону, тому на підставі ст.309 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову з інших підстав.

Доводи, наведені у апеляційній скарзі не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують наведені висновки колегії суддів.

Керуючись ст.ст. 309,314,316 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного Акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити частково.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 серпня 2013 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Публічного Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати припиненим договір поруки від 31.07.2007 року № 06/2581дп-07. укладений між Відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний» та ОСОБА_1.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :