Провадження № 2/522/2694/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2015 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Нікітіної С.Й.,

при секретарі - Віноградовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу, звернення стягнення на майно та визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу, обґрунтувавши свої вимоги наступним чином.

09 січня 2010 року між позивачем та відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір позики №1. На виконання договору позики позивач передав відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 50000 (п'ятдесят тисяч) доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 399250 (триста дев'яносто дев'ять тисяч двісті п'ятдесят) гривень, зі сплатою 3% (трьох відсотків) щомісячно від суми боргу. На підтвердження цього відповідачем була надана розписка від 09.01.2010 р. За тим самим договором позивач передав відповідачці ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 150000 (сто п'ятдесят тисяч) доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 1197750 (один мільйон сто дев'яносто сім тисяч сімсот п'ятдесят) гривень, зі сплатою 3% (трьох відсотків) щомісячно від суми боргу. На підтвердження цього відповідачкою була надана розписка від 09.01.2010 р. Відповідно до п.1 вищевказаного Договору відповідачі зобов'язались виконати зобов'язання по поверненню грошових коштів за першою вимогою позивача.

Позивач також зазначив, що в жовтні 2014 року він звернувся до відповідачів з вимогою про повернення позики, однак, по теперішній час відповідачі грошей не повернули та ухиляються від виконання своїх зобов'язань.

Згодом позивач уточнив свої вимоги і просив суд в рахунок погашення боргу звернути стягнення на майно, що належить відповідачам на праві власності, а саме: квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1; 1/50 частину сімдесяти одного квартирного будинку з вбудованим пунктом «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_2; автомобіль НОМЕР_1, 2007 року випуску; та визнати за ним право власності на вищевказане майно.

В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву, якою підтримав свої позовні вимоги та просив суд задовольнити позов, закінчивши розгляд справи за його відсутності.

Відповідачі були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з'явились. До суду були надані письмові пояснення від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по суті позовних вимог. В своїх поясненнях вони підтвердили наявність грошових зобов'язань за договором позики від 09.01.2010 р. та просили суд розглянути справу за їх відсутності і не заперечували проти задоволення позовних вимог. Також до суду надійшла заява від ОСОБА_4 про розгляд справи за його відсутності.

Проаналізувавши наявні докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 09 січня 2010 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір позики №1. На виконання договору позики позивач передав відповідачу грошову суму у розмірі 50000 (п'ятдесят тисяч) доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 399250 (триста дев'яносто дев'ять тисяч двісті п'ятдесят) гривень, під 3% (три відсотки) щомісячно. На підтвердження цього відповідачем була надана розписка від 09.01.2010 р. За тим самим договором позивач передав відповідачці ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 150000 (сто п'ятдесят тисяч) доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 1197750 (один мільйон сто дев'яносто сім тисяч сімсот п'ятдесят) гривень, під 3% (три відсотки) щомісячно. На підтвердження цього відповідачкою була надана розписка від 09.01.2010 р. Відповідно до п.1 вищевказаного Договору відповідачі зобов'язались виконати зобов'язання по поверненню грошових коштів за першою вимогою позивача. Позивач також зазначив, що в жовтні 2014 року він звернувся до відповідачів з вимогою про повернення позики, однак, по теперішній час відповідачі грошей не повернули та ухиляються від виконання своїх зобов'язань.

На підтвердження цих обставин позивач надав суду Договір позики №1 від 09.01.2010 р. та розписки від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 09.01.2010 р.

Відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в своїх поясненнях підтвердили наявність грошових зобов'язань за договором позики №1 від 09.01.2010 р. і зазначили, що не мають можливості сплатити заборгованість за договором. Вони просили суд розглянути справу за їх відсутності і не заперечували проти задоволення позовних вимог. Також до суду надійшла заява від ОСОБА_4 про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Також п.3 ст.208 ЦК України встановлює, що такий правочин повинен вчиняться у письмовій формі. Ч.1 ст. 207 ЦК України вказує на те, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно ч.2 ст. 1049 ЦК України, якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк встановлений договором.

Розписка містить істотні умови договору позики, а саме: кількість отриманих грошей, підставу для отримання грошей та нарахування процентів, умови виконання зобов'язання.

Також суд вважає, що позовні вимоги щодо звернення стягнення на майно відповідачів та визнання права власності на нього підлягають задоволенню.

Так, відповідно до частини четвертої статті 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Тобто, при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. При цьому вони набувають права і створюють для себе обов'язки. Спільними вважаються борги, зроблені обома з подружжя або хоча б одним із них, і без згоді з другим з подружжя, в інтересах обох подружжя або всієї сім'ї в цілому.

Судом встановлено, що частина грошових коштів за договором позики №1 від 09.01.2010 р. була отримана ОСОБА_3, яка на момент розгляду справи знаходиться у шлюбі з іншим відповідачем по справі ОСОБА_4 При тому, що відповідачі по справі визнають наявність боргових зобов'язань і не заперечують проти задоволення позову суд доходить до висновку, що подружжя використало отримані за договором кошти в інтересах сім'ї. За таких обставин суд вважає, що стягнення боргу з обох подружжя цілком правомірно. Крім того, для стягнення боргу за договором позики можливе звернення стягнення на спільне майно подружжя за зобов'язаннями одного з подружжя, якщо все отримане дружиною, або чоловіком, за такими зобов'язаннями було використано в інтересах сім'ї.

Згідно ст. 371 ЦК України, кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, може пред'явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї.

Ухвалою суду від 21.11.2014 р. в рамках досудової підготовки справи до розгляду, судом була витребувана інформація про майно, що належить на праві власності відповідачам. Згідно отриманих відповідей у спільній власності відповідачів знаходиться квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1; у спільній власності подружжя, відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4, знаходиться 1/50 частина 71-квартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованим пунктом «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташована за адресою: АДРЕСА_2; автомобіль НОМЕР_2, 2007 року випуску.

За зобов'язаннями одного з подружжя стягнення може бути звернено лише на майно одного з них. При недостатності цього майна кредитор має право вимагати виділу частки подружжя-боржника, яка належала б дружині (або чоловіку)-боржнику при розділі спільного майна подружжя, для звернення стягнення на неї.

Стягнення звертається на спільне майно подружжя за спільними зобов'язаннями подружжя, а також за зобов'язаннями одного з подружжя, якщо судом встановлено, що все, отримане за зобов'язаннями одним з подружжя, було використано на потреби родини. При недостатності цього майна подружжя несуть за вказаними зобов'язаннями солідарну відповідальність майном кожного з них.

Посилаючись на наведене та керуючись ст.ст. 209, 212-215, 223, 224, 233 ЦПК України, ст.ст. 207, 208, 524, 536, 539, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

В рахунок погашення боргу за договором позики №1 від 09.01.2010 р. на користь ОСОБА_1 звернути стягнення на: - нерухоме майно у вигляді квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, і належить на праві власності ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4; - 1/50 частину 71-квартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованим пунктом «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташована за адресою: АДРЕСА_2 і належить на праві власності ОСОБА_4; - автомобіль НОМЕР_2, 2007 року випуску, який належить на праві власності ОСОБА_4.

Скасувати право власності:

- ОСОБА_2 на 528/4000 частин квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКГ Виконкому Одеської міської ради 23.08.1995 р. за № 11-6049.;

- ОСОБА_3 на 528/4000 частин квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКГ Виконкому Одеської міської ради 23.08.1995 р. за № 11-6049; на 528/4000 частин квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 18.11.1996 р. за № 3092;

- ОСОБА_4 на 528/4000 частин квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКГ Виконкому Одеської міської ради 23.08.1995 р. за № 11-6049; на 472/2000 частин квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 11.07.1996 р. за № 1568.

- ОСОБА_4 на 1/50 частину 71-квартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованим пунктом «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташована за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Другою одеською державною нотаріальною конторою 01.04.1999 р. за №1-1175, зареєстрованого 05.04.1999 р. в книзі №6 ст. 96 за №3261.

- ОСОБА_4 на автомобіль НОМЕР_2, 2007 року випуску.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/50 частину 71-квартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованим пунктом «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль НОМЕР_2, 2007 року виготовлення.

Це рішення є підставою для внесення до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно запису про скасування права власності:

- ОСОБА_2 на 528/4000 частин квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКГ Виконкому Одеської міської ради 23.08.1995 р. за № 11-6049.;

- ОСОБА_3 на 528/4000 частин квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКГ Виконкому Одеської міської ради 23.08.1995 р. за № 11-6049; на 528/4000 частин квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 18.11.1996 р. за № 3092;

- ОСОБА_4 на 528/4000 частин квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКГ Виконкому Одеської міської ради 23.08.1995 р. за № 11-6049; на 472/2000 частин квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 11.07.1996 р. за № 1568.

- ОСОБА_4 на 1/50 частину сімдесяти квартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованим пунктом «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташована за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Другою одеською державною нотаріальною конторою 01.04.1999 р. за №1-1175, зареєстрованого 05.04.1999 р. в книзі №6 ст. 96 за №3261.

Це рішення є підставою для державної реєстрації права власності на ім'я ОСОБА_1 на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Це рішення є підставою для державної реєстрації права власності на ім'я ОСОБА_1 на 1/50 частину 71-квартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованим пунктом «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Це рішення є підставою для отримання на ім'я ОСОБА_1 свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль НОМЕР_2, 2007 року випуску.

Встановити порядок виконання рішення суду шляхом зобов'язання Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції здійснити державну реєстрацію права власності на ім'я ОСОБА_1 на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1; на 1/50 частину 71-квартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованим пунктом «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Встановити порядок виконання рішення суду шляхом зобов'язання МРЕВ УДАІ УМВС України в Одеській області видати на ім'я ОСОБА_1 свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль НОМЕР_2, 2007 року випуску.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ:

26.01.2015