Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до мистецького об'єднання «Елегія», третя особа - Івано-Франківська обласна рада про скасування наказу про звільнення працівників мистецького об'єднання «Елегія», зобов'язання виплатити заборгованість по заробітній платі, зобов'язання провести ліквідацію заробітної плати у межах прожиткового мінімуму з моменту невиплат по час звернення до суду, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5, на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до Івано-Франківського міського суду з позовом до мистецького об'єднання «Елегія» про скасування наказу № 7 від 04 вересня 2008 року про звільнення працівників мистецького об'єднання «Елегія», як незаконного, зобов'язання відповідача виплатити заборгованість по заробітній платі з 01 грудня 2006 року у розмірі 107 184,00 грн, зобов'язання провести індексацію заробітної плати у межах прожиткового мінімуму з моменту невиплат по даний час та відшкодування моральної шкоди у розмірі 30 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що наказом № 7 від 04 вересня 2008 року мистецького об'єднання «Елегія» його було звільнено з роботи у зв'язку з введенням процедури ліквідації. Позивач зазначав, що оскільки ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області 20 вересня 2012 року, яка набрала законної сили провадження у справі № Б-21/282 про банкрутство мистецького об'єднання «Елегія» припинено, то і наказ про звільнення підлягає скасуванню. Крім того, зазначав, що відповідачем з грудня 2006 року йому не виплачувалася зарплата.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 06 червня 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Скасовано наказ № 7 від 04 вересня 2008 року мистецького об'єднання «Елегія» про звільнення працівників мистецького об'єднання «Елегія» в частині звільнення ОСОБА_4

Зобов'язано мистецьке об'єднання «Елегія» виплатити ОСОБА_4 заборгованість по заробітній платі з 01 грудня 2006 року у розмірі 90 000,00 грн.

Зобов'язано мистецьке об'єднання «Елегія» виплатити ОСОБА_4 заборгованість по заробітній платі за один місяць у розмірі 700,00 грн.

Зобов'язано мистецьке об'єднання «Елегія» провести ОСОБА_4 індексацію заробітної плати у межах прожиткового мінімуму з моменту невиплат по 24 березня 2014 року.

Рішення в частині стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 700 грн допущено до негайного виконання.

В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Оскаржуваним рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 січня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині стягнення грошових сум скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з мистецького об'єднання «Елегія» на користь ОСОБА_4 6 116,61 грн заборгованості по зарплаті за період з грудня 2006 року по грудень 2007 року, зобов'язавши мистецьке об'єднання «Елегія» провести індексацію сум заборгованості. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В решті рішення Івано-Франківського міського суду від 05 червня 2014 року залишено без змін.

ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5, не погоджуючись з даним рішенням суду апеляційної інстанції подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Судом апеляційної інстанції повно встановлені фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів та вірно застосовані норми матеріального та процесуального права до спірних правовідносин.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про стягнення грошових коштів, та ухвалюючи в цій частині нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, апеляційний суд обґрунтовано виходив із того, що за період з грудня 2006 року по грудень 2007 року у відповідача перед ОСОБА_4 є заборгованість по заробітній платі в розмірі 6 116,61 грн, що підтверджується відповідною довідкою, яка повинна бути стягнута з відповідача. Крім того, відповідачем повинна бути проведена індексація заборгованої заробітної плати відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових коштів».

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду, про те, що відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України підставою відповідальності за затримку розрахунку при звільненні є вина роботодавця, а в даному випадку такої вини судом не встановлено, тому відсутні правові підстави для нарахування та стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5, відхилити.

Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук