Справа №591/9014/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Грищенко О. В.
Номер провадження 22-ц/788/1003/15 Суддя-доповідач - Ільченко О. Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ільченко О. Ю.,

суддів - Рибалки В. Г. , Попруги С. В.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 14 квітня 2015 року

у справі за позовом Комунального підприємства «Сумижитло » Сумської міської ради до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 14 квітня 2015 року позовні вимоги КП «Сумижитло» СМР задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в солідарному порядку заборгованість за комунальні послуги в сумі 724 грн. 03 коп. та судові витрати в сумі 43 грн. 85 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, не погоджується з рішенням суду, просить його скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, що надані позивачем акти на підтвердження виконання робіт по наданню послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території не відображають факту виконання робіт, вони не підписані представниками споживачів, виконання деяких робіт вказано за завищеними цінами, без долучення платіжних документів, нарядів на виконання робіт. Вказує, що сплатив за надані послуги 732,02 грн., а не 516,78 грн. як вказав суд першої інстанції. Вважає, що повністю оплатив послуги, які фактично виконані позивачем.

Заслухавши пояснення апелянта, який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі, користуючись житлово-комунальними послугами, своєчасно та в повному обсязі не оплачували їх, а тому частково задовольнив позов КП «Сумижитло» СМР та стягнув заборгованість в солідарному порядку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду щодо часткового стягнення суми заборгованості за період з 01 липня 2011 року по 31 жовтня 2014 року, оскільки цей висновок ґрунтується на матеріалах справи.

В суді апеляційної інстанції встановлено, що відповідачі в рівних частках є власниками приватизованої квартири АДРЕСА_1. Дані обставини підтвердив сам ОСОБА_3

З матеріалів справи вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_3, його дружина - ОСОБА_4, син - ОСОБА_5, донька - ОСОБА_6 (а.с. 8).

Рішенням Сумської міської ради від 25 травня 2011 року КП «Сумижитло» передано на баланс та в господарське відання житловий будинок, в якому проживають відповідачі (а.с. 24).

Рішеннями виконавчого документу Сумської міської ради від 21 лютого 2012 року № 85, 27 вересня 2013 року № 476, 10 січня 2014 року № 4, 15 квітня 2014 року встановлені тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій КП «Сумижитло» СМР (а.с. 31 - 40).

На а.с. 9 - 11 є дані про фактичне виконання тарифу на послуги з утримання будинків, споруд та при будинкових територій по АДРЕСА_1.

З обігової відомості за період з 01 липня 2011 року по 31 жовтня 2014 року вбачається, що ОСОБА_3 за оплату послуг КП «Сумижитло» СМР має заборгованість у розмірі 3988 грн. Також згідно відомості за цей період відповідачу за окремі місяці проводився перерахунок та коригування нарахованих сум за спожиті послуги у зв'язку з неповним наданням послуг (а.с. 12 - 18).

На а.с. 60, 61 є заяви ОСОБА_3 в яких він висловлює невдоволення якістю надання послуг позивачем, тарифами на їх оплату.

З приводу цих звернень відповідачу були надані відповіді КП «Сумижитло» СМР, в яких роз'яснюється порядок затвердження тарифів, їх оплату, здійснення перерахунків за оплату послуг, внесення змін до умов договору, виконання окремих послуг та ін. (а.с. 63 - 66).

В судовому засіданні суду першої ОСОБА_3 пояснив, що сторони мали намір укласти договір про надання послуг та на пропозицію позивача підписати договір, він погодився підписати його лише разом з протоколом змін та доповнень, який направив на адресу позивача 07 серпня 2014 року, оскільки останній відмовився узгодити протокол розбіжностей, то вважає цей договір неукладеним.

Дані обставини підтверджуються договором з протоколом змін і доповнень та письмовими відповідями КП «Сумижитло» СМР (а.с. 55 - 57, 63 - 66, 73 - 74).

Надання окремих послуг підприємством з утримання будинків і споруд та прибудинкової території за адресою АДРЕСА_1 підтверджується актами надання послуг, які є на а.с. 75 - 190. Зокрема, за спірний період мешканцям житлового будинку АДРЕСА_1 позивачем надано послуги прибирання прибудинкової території; обслуговування систем водопостачання, систем водовідведення, систем централізованого опалення та систем зливної каналізації; вивіз сміття та гілок; обслуговування систем диспетчеризації; заміна дверного блоку входу в підвал житлового будинку; поточний ремонт електромережі; фарбування газопроводу; поточні ремонти будинку, вимощення будинку, лави, мережі гарячого та холодного водопостачання, рубероїдної покрівлі, дитячого майданчику; роботи по дератизації, дезінсекції; середній ремонт, регулювання і держповірка 3-ф індукційного лічильника електроенергії, заміна лічильника тощо.

За таких обставин, вирішуючи питання про стягнення заборгованості за надані послуги за житлово-комунальні послуги слід виходити з того, що вказані послуги фактично надаються споживачам навіть за відсутності належно оформленого договору, оскільки між сторонами склались зобов'язальні правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Згідно ч. 3 ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» органи місцевого самоврядування затверджують ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво.

Згідно з вимогами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Таким чином, позивач надав суду достатньо доказів на підставі, яких суд частково задовольнив його позов. Натомість доводи апеляційної скарги висновків суду в оскарженій частині не спростовують.

Твердження апелянта щодо фіктивності наданих позивачем актів надання послуг не підтверджені належними доказами. Зокрема, споживач не звертався до відповідних органів з приводу встановлення їх фіктивності, в справі відсутні акти - претензії, якими встановлено неналежне надання послуг підприємством або інші відомості, які б спростовували зміст актів. Так, із вказаних актів вбачається, хто є виконавцем та замовником послуг та робіт, їх найменування, кількість, ціна, загальна вартість, вони містять усі необхідні реквізити сторін.

Доводи апеляційної скарги щодо завищення цін з приводу виконання окремих робіт є безпідставними. Зокрема, відповідач не згодний з розміром оплати робіт по заміні дверного блоку в підвал будинку, вказує, що на ці роботи витрачено по 72 грн. з кожного мешканця будинку, що двері були встановлені помилково, однак такі твердження апелянта спростовуються доказами по справі. З акту приймання виконаних будівельних робіт вбачається, що заміна дверного блоку коштувала 2156,56 грн., у ці кошти входять демонтаж дверних коробок, виготовлення металоконструкцій дверей, їх фарбування, заробітна плата та інші супутні витрати. Такі витрати по заміні дверного блоку є економічно обґрунтованими, так як двері встановлені у вхід у підвал будинку з метою безпечної його експлуатації, тому апеляційна скарга в цій частині задоволенню не підлягає.

Не знайшли свого підтвердження по справі доводи апелянта, що поточний ремонт покрівлі будинку площею 4,54 кв.м. виконаний позивачем на суму 24523,63 грн. З акту № 155 за жовтень 2012 року на а.с. 162 - 164 вбачається, що поточний ремонт рубероїдної покрівлі у будинку відповідачів був проведений над квартирами №№ 67, 68, площа квартир значно більша ніж площа, яка вказує апелянт, в акті міститься локальний кошторис проведених будівельних робіт із зазначенням вартості кожної роботи, матеріалів та інших витрат. ОСОБА_3 не надав належних доказів, які б спростовували вказаний у акті розмір витрат з приводу проведеного ремонту покрівлі.

Також відсутні докази того факту, що ремонт дитячого майданчику був проведений лише за кошти мешканців будинку, а вказана у акті за жовтень 2012 року вартість поточного ремонту майданчику у сумі 817, 21 грн. не свідчить про проведення робіт саме на таку суму. В акті на а.с. 165 є детальний локальний кошторис проведених робіт по ремонту майданчика, вартість матеріалів, витрати на заробітну плату, загальновиробничі витрати тощо, доводи апеляційної скарги не спростовують зміст вказаного акту.

Також залишаються не спростованими належними доказами витрати понесені позивачем на ремонт під'їзду у будинку АДРЕСА_1 та бетонного вимощення згідно актів на а.с. 112, 169 - 172. Тому доводи апеляційної скарги в цих частинах висновків суду не спростовують.

Заслуговують на увагу, але не можуть бути підставою для скасування рішення суду, доводи апеляційної скарги щодо відсутності актів на прибирання сходових клітинок, підвалу, технічних поверхів та покрівлі, проведення поточного ремонту, поливання дворів, клумб і газонів, вивезення снігу, освітлень місць загального користування, підвальних приміщень, виконання ремонту під'їздних доріг, площадки для авто, ремонт одмостки, огорожі дитячого майданчику та площі при будинкової території. Послуги по перехованим роботам позивачем не були виконані позивачем, що підтверджується даними щодо фактичного виконання тарифів на послуги на а.с. 9 - 11, у зв'язку з чим позивачем неодноразово проводилось коригування та перерахування оплати послуг за період з 01 липня 2011 року по 31 жовтня 2014 року, що вбачається з обігової відомості.

При ухваленні рішення суд першої інстанції врахував вказані обставини щодо часткового виконання послуг позивачем і частково задовольнив позов.

Доводи апелянта про сплату ним за послуги позивача за спірний період 732,02 грн., а не 516,78 грн. як вказав суд першої інстанції не знайшли свого документального підтвердження по справі, оскільки із обігової відомості на а.с. 16 вбачається, що станом на жовтень 2014 року відповідач сплатив суму 516,78 грн., на спростування цього відповідач не надав доказів ні в суду першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції.

Врахувавши всі обставини справи, суд правильно визначився в правах та обов'язках сторін, тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 14 квітня 2015 року в оскарженій частині залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -