Солом'янський районний суд м. києва
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 березня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва
в складі судді Кицюк В.С.,
за участю секретаря Грінченко Е.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», третя особа ОСОБА_2, про стягнення суми страхового відшкодування, -
Так, 25.12.2013 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) було пошкоджено належний позивачу автомобіль НОМЕР_1.
17.01.2014 постановою Оболонського районного суду м. Києва винним у скоєнні даної ДТП було визнано ОСОБА_2, цивільно-правова відповідальність якого на момент ДТП була застрахована відповідачем.
07.02.2014 позивач звернулася до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, надавши необхідний пакет документів.
Натомість відповідач, як стверджує позивач, жодної інформації щодо ремонтної калькуляції матеріальних збитків вищезазначеного транспортного засобу не надав.
Враховуючи те, що заява про страхове відшкодування була подана позивачем 07.02.2014 року, відповідач, стверджує позивач, повинен був прийняти рішення про здійснення сплати страхового відшкодування та виплатити його чи відмовити у здійсненні виплати не пізніше 07.05.2014 року. А оскільки цього зроблено не було, керуючись ст. 20 Закону України «Про страхування» вважає, що страховик (відповідач) повинен сплатити пеню за період прострочення виконання зобов`язання з 07.06.2014 по час звернення до суду із даним позовом, надаючи відповідний розрахунок в сумі 3477,50 грн.
Позивач просить задовольнити позов в повному обсязі та вирішити питання про стягнення з відповідача на його користь також суми сплаченого судового збору.
Відповідач свого представника в судове засідання не направив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся кожного разу належним чином відповідно до положень ст.74 ЦПК України (а.с.22, 29, 31, 34, 38, 49)
Також в судове засідання не з`явилася і третя особа, про розгляд справи була повідомлена належним чином (а.с.47)
Представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності, окремо наголосила на тому, що позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.39)
13.03.2015 судом винесена ухвала про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.
Частиною 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ним позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
В свою чергу, статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, яка в частині 4 вказує, зокрема, на те, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Так, судовим розглядом встановлено, що згідно постанови Оболонського районного суду м. Києва від 17.01.2014 року 25.12.2013 приблизно о 19 год. 00 хв., ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Камаз», д.н.з НОМЕР_2 по проспекту Московському в м. Києві порушив Правила дорожнього руху України, а саме на перехресті нерівнозначних доріг не надав дорогу автомобілю НОМЕР_1, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Так, ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні даної ДТП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.9-10)
В свою чергу, автомобіль «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1, належить на праві власності ОСОБА_1 (а.с.7)
На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Камаз», д.н.з НОМЕР_2, ОСОБА_2 була застрахована у ПАТ «УОСК» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/3884920 терміном дії з 30.05.2013 року по 28.05.2014 року (а.с.7-8)
На підставі ст. 22, 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.
В свою чергу, суд на виконання вимог ч.4 ст.10 ЦПК України всебічно сприяв сторонам у з`ясуванні обставин справи, направляв за клопотанням представника позивача ухвалу про витребування доказів відповідачу, а саме витребування належним чином засвідчених копій матеріалів страхової справи щодо виплати позивачу страхового відшкодування внаслідок вищезазначеної ДТП, яку останній проігнорував, відтак суд виходить з наявних матеріалів справи, наданих позивачем відповідно до ст.60 ЦПК України на підтвердження своїх позовних вимог.
Як вбачається із матеріалів справи позивач 07.02.2014 року звернулася до відповідача із заявою-повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, надала всі необхідні для прийняття рішення відповідачем про виплату страхового відшкодування документи (а.с.11)
Проте, станом на час розгляду справи позивач не отримала страхового відшкодування за вищевикладених судом подій.
Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк згідно умов договору, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди, що само по собі не звільняє боржника від виконання зобов`язання.
Відповідно до п.3 ст.20 Закону України «Про страхування» страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовам договору страхування або законом.
Статтею 992 ЦК України передбачено, що в разі несплати страховиком страхувальнику або іншій особі сум страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
Крім того, в силу ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судового збору пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 60, 61, 88, 158, 207, 209, 212-214 ЦПК України, 525-526, 611, 992 ЦК України, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Закону України «Про страхування», суд -
Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», третя особа ОСОБА_2, про стягнення суми страхового відшкодування - задовольнити частково.
В іншій частині - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня отримання копії рішення шляхом подачі апеляційної скарги.
Суддя: Кицюк В.С.