Ухвала

іменем україни

25 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Гончара В.П.,

Карпенко С.О., Остапчука Д.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Одесагаз» про визнання дій протиправними, визнання розрахунку незаконним, зобов'язання повернути кошти, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Одесагаз» (далі - ПАТ «Одесагаз») на рішення апеляційного суду Одеської області від 23 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що будинок по АДРЕСА_1 належить йому як самочинно збудована новобудова, яка не введена в експлуатацію і збудована на земельній ділянці площею 962 кв. м, що належить йому на підставі договору купівлі-продажу від 24 липня 2001 року. Він є споживачем послуг з газопостачання, а особовий рахунок НОМЕР_1 відкрито відповідачем саме на вказану новобудову. За весь період отримання послуг з газопостачання позивач згідно встановлених тарифів оплачував вартість наданих послуг у повному обсязі за показниками лічильника, вказуючи їх в платіжних документах. Однак, ПАТ «Одесагаз» вказані в платіжних документах показники лічильника в свою систему обліку спожитого газу не вносило, будь-яких перевірок лічильника та зняття показань з нього в період з 2007 року по січень 2011 року не проводило, кожного року величину роздрібної ціни на спожитий газ не визначало, станом на 1 січня кожного року перерахунок оплати вартості спожитого в попередньому році газу не проводило, чим порушувало свої обов'язки, передбачені постановою Кабінету Міністрів України N2246 від 9 грудня 1999 року «Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання» (далі - Правила). Таким чином, переплата неправильно нарахованих відповідачем коштів становить 22 771 грн 04 коп., оскільки позивачем всього сплачено 51 983 грн 30 коп., а підлягало сплаті згідно діючих тарифів 29 212 грн 26 коп. Крім того, в жовтні 2011 року ПАТ «Одесагаз» незаконно припинило постачання газу до вказаного будинку, що призвело до моральних страждань позивача, оскільки це було здійснено незаконно і поставило під загрозу цілісність будинку, що залишився без опалення, та унеможливило здійснення ремонтних робіт, які вимагали наявність тепла в будинку.

З огляду на викладені обставини, враховуючи уточнені позовні вимоги, позивач просив суд визнати протиправними дії відповідача щодо припинення подачі природного газу до будинку АДРЕСА_1 та щодо нарахування по особовому рахунку НОМЕР_1 сум оплати спожитого ним природного газу не за встановленими Національною комісією регулювання електроенергетики України врегульованими тарифами та такими, що порушують вимоги п. п. 7, 10 , 32 Правил; визнати розрахунок вартості фактичного об'єму спожитого у будинку по АДРЕСА_1 по особовому рахунку НОМЕР_1 природного газу за 2007-2013 роки незаконним та такими, що порушують вимоги методик, встановлених діючим законодавством України; стягнути з відповідача надлишково отримані кошти в сумі 22 771 грн 04 коп., моральну шкоду у розмірі 45 542 грн 08 коп. та судові витрати.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 травня 2013 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 23 січня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Визнано неправомірними дії ПАТ «Одесагаз» з перерахунку оплати вартості використаного природного газу за нормами середньодобового споживання та з припинення 12 жовтня 2011 року подачі природного газу споживачу ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1.

Визнано незаконними розрахунки ПАТ «Одесагаз» по особовому рахунку НОМЕР_1 споживача ОСОБА_3: вартості фактично спожитого природного газу в об'ємі 26 582 м3 за період з січня 2007 року по січень 2011 року на суму 43 537 грн 33 коп. з визначенням заборгованості станом на 4 січня 2011 року в сумі 20 734 грн 59 коп.; вартості фактично спожитого природного газу в об'ємі 33 898 м3 за період з січня 2007 року по грудень 2012 року на суму 57 449 грн 73 коп. з визначенням заборгованості станом на грудень 2012 року в сумі 5 477 грн 42 коп.; вартості фактично спожитого природного газу в об'ємі 35 076 м3 за період з січня 2007 року по 23 січня 2013 року (дату зняття показань контролером) з визначенням заборгованості в сумі 3 918 грн 94 коп.

Стягнуто з ПАТ «Одесагаз» на користь ОСОБА_3 за фактично спожитий за період з січня 2007 року по травень 2013 року природний газ в об'ємі 35 076 м3 переплату в сумі 21 228 грн 53 коп.

Вирішено питання про судові витрати.

В решті позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ПАТ «Одесагаз» просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно із ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в силу відсутності у позивача правовстановлюючих документів на будинковолодіння, договір про надання послуг з газопостачання є нікчемним, а відтак будь-які стягнення за вказаним договором відбуватися не можуть.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та частково задовольняючи позовні вимоги, апеляційний суд виходив з того, що дії відповідача по перерахунку вартості наданих позивачу послуг з газопостачання за нормами середньодобового споживання та з припинення подачі природного газу позивачу є неправомірними.

Зазначені висновки апеляційного суду колегія суддів вважає обґрунтованими та такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 5 січня 2007 року між ВАТ «Одесагаз», правонаступником якого є ПАТ «Одесагаз», та ОСОБА_3 укладено договір про надання послуг з газопостачання за адресою споживача: АДРЕСА_1. 5 січня 2007 року абоненту ОСОБА_3 встановлено газовий лічильник, проведено пуск газу та 7 лютого 2007 року відкрито особовий рахунок НОМЕР_1. 19 січня 2011 року між ВАТ «Одесагаз» та ОСОБА_3 укладено новий договір по наданню послуг з газопостачання строком на три роки.

З матеріалів справи вбачається, що в рахунок оплати послуг за користування природним газом відповідачу від позивача надійшли кошти у 2007 році - на суму 2 294 грн 40 коп., у 2008 році - на суму 4 058 грн 22 коп., у 2009 році - на суму 3 514 грн 69 коп., у 2010 році оплата не проводилась, у 2011 році - на суму 10 400, 00 грн., а всього на суму 20 267 грн 31 коп.

4 січня 2011 року між представником відповідача та позивачем складено акт звірки показань лічильника за спожитий природний газ, згідно з яким станом на 4 січня 2011 року показники лічильника становили 26 582 м3. За вказаними показниками лічильника відповідачем проведено розрахунок газу за нормами середньодобового споживання та нараховано 43 537 грн 33 коп. Після перерахунку по тарифу категорії споживання до 12 000 м3 за використаний у 2010 році газ знято з нарахувань 2 535 грн 43 коп., враховано сплачені за період 2007-2011 років 20 267 грн 31 коп. та визначено борг на показники 26 582 м3 станом на 4 січня 2011 року на суму 20 734 грн 59 коп., який пред'явлено позивачу до сплати.

Згідно акту №1 відключення від 12 жовтня 2011 року за адресою: АДРЕСА_1 позивачу припинено постачання природного газу з підстав наявності заборгованості. У листопаді 2011 року позивачем за показниками лічильника 31 343 м3 сплачено 31 703 грн. Відповідно до акту підключення від 17 листопада 2011 року № 41 після погашення заборгованості проведено включення позивачу постачання природного газу.

Відповідно до розрахунків відповідача по особовому рахунку позивача за нормами середньодобового споживання встановлено: вартість фактично спожитого природного газу в об'ємі 26 582 м3 за період з січня 2007 року по січень 2011 року на суму 43 537 грн 33 коп. з визначенням заборгованості станом на 4 січня 2011 року в сумі 20 734 грн 59 коп.; вартість фактично спожитого природного газу в об'ємі 33 898 м3 за період з січня 2007 року по грудень 2012 року на суму 57 449 грн 73 коп. з визначенням заборгованості станом на грудень 2012 року в сумі 5 477 грн 42 коп.; вартість фактично спожитого природного газу в об'ємі 35 076 м3 за період з січня 2007 року по 23 січня 2013 року (дату зняття показань контролером) з визначенням заборгованості в сумі 3 918 грн 94 коп.

Відповідно до п. п. 4, 10 «Правил надання населенню послуг з газопостачання» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 року № 2246 (далі - Правила), послуги з газопостачання надаються споживачеві на підставі договору, що укладається ним відповідно до типового договору, затвердженого у встановленому порядку. Розрахунок населення за надані послуги з газопостачання здійснюється, починаючи з 1 січня 2007 року, за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання, що встановлені НКРЕ, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу. Застосування роздрібних цін, диференційованих залежно від річних обсягів споживання, у поточному році для споживачів здійснюється залежно від річного обсягу використання природного газу (зафіксованого на особових рахунках споживача) у попередньому році. Газопостачальні підприємства проводять щороку станом на 1 січня перерахунок оплати вартості використаного природного газу та суми нарахованих пільг окремо щодо кожного споживача залежно від обсягу використання газу у попередньому році та від диференційованих залежно від річних обсягів споживання роздрібних цін, що діяли в зазначеному році. Перерахунок вартості наданих послуг проводиться за відповідною формулою та має бути здійснений до 1 лютого поточного року.

Відповідно до п.17 Правил розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Зняття показань лічильників газу проводиться споживачем щомісяця станом на 1 число місяця, що настає за розрахунковим.

Згідно із п.15 Правил справляння плати за нормами споживання у разі наявності лічильника газу не допускається, крім випадків відмови споживача у доступі до власних приміщень, де розташовані газові прилади і пристрої, лічильники газу, представникам газопостачального (газорозподільного) підприємства для контрольного зняття показань лічильників газу.

З матеріалів справи вбачається, що 12 вересня 2011 року працівниками відповідача було складено акт про не допуск позивачем представників газопостачального підприємства до приміщень, в яких розміщені газові прилади, запірна арматура та лічильник газу.

Відповідно до положень п. 2.5 «Порядку відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання», затвердженого постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 29 травня 2003 року № 475 (далі - Порядок), у разі відмови споживача у доступі до своїх приміщень, де розташовані газові прилади (пристрої) та лічильники газу, представникам газопостачального (газорозподільного) підприємства у випадках, передбачених Правилами для контрольного зняття показань лічильників газу, проведення інвентаризації газового обладнання, планово-технічного обслуговування, припинення газопостачання, нарахування плати за спожитий газ здійснюється за Нормами з дня останнього зняття показань лічильника до дня, коли буде забезпечено вільний доступ представника газопостачального (газорозподільного) підприємства до лічильника.

Факт відсутності вільного доступу має бути засвідчений виборною особою будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоврядування та оформлений відповідним актом.

Разом з тим, зазначений акт з врахуванням вимог ст. 59 ЦПК України щодо допустимості доказів обґрунтовано не взятий апеляційним судом до уваги з тих підстав, що він не містить номера, резолюції начальника відповідної служби та відмітки про реєстрацію в ПАТ «Одесагаз».

Крім того, судом встановлено, що за результатами перевірки діяльності відповідача сектором НКРЕ в Одеській області встановлено порушення абонентом (позивач) вимог п. 17 Правил в частині оплати послуг з газопостачання; порушення відповідачем п. 3.8 Ліцензійних умов проведення господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за врегульованим тарифом, в частині недотримання вимог п. 10 Правил щодо здійснення газопостачальним підприємством щороку станом на 1 січня перерахунку оплати вартості використаного природного газу та суми нарахованих пільг окремо щодо кожного споживача залежно від обсягу використання газу у попередньому році; вимог п. 32 Правил в частині обов'язку газопостачального підприємства проводити не менше ніж один раз на шість місяців контрольного зняття показань лічильників газу у споживачів відповідно до затверджених графіків, а також зняття показань лічильників газу в грудні попереднього року та січні поточного року; порушення відповідачем вимог п.19 Правил в частині письмового інформування споживача (з позначкою про його вручення) про припинення газопостачання; порушення відповідачем вимог п. 15 Правил та п. 2.5 Порядку в частині здійснення нарахувань за нормами у випадку відмови споживача у доступі до своїх приміщень, де розташовані газові прилади, лічильники газу тощо.

Факт порушення відповідачем обрахування вартості наданих послуг з газопостачання підтверджується також висновком судової економічної експертизи від 31 жовтня 2013 № 20.13/03, яким встановлено невідповідність нарахувань позивачу обсягів та вартості послуг з газопостачання. Вказаною експертизою також встановлено, що на поставлений позивачу газ обсягом 33 898 м3 вартість послуг має складати 29 461 грн 33 коп., натомість відповідачем, виходячи з показників лічильника, було нараховано вартість послуг в сумі 57 449 грн 73 коп., що на 27 988 грн 40 коп. більше документально підтвердженої кількості наданого газу, а відтак експерт дійшов висновку про відсутність документально підтверджених даних по наданню позивачу послуг з постачання газу об'ємом 33 898 м3 за період з січня 2007 року по грудень 2012 року, виходячи з розрахунку відповідача на суму в 57 449 грн 73 коп. Вказаним висновком експерта також встановлено, що розмір сплати послуг позивача за спожитий газ в період з січня 2007 року по травень 2013 року в обсязі 35 076 м3 становить 30 754 грн 78 коп., розрахована відповідачем заборгованість за надані послуги з газопостачання в обсязі 35 076 м3 в розмірі 51 983 грн 30 коп. не підтверджена, а переплата позивача за надані послуги з газопостачання станом на 20 травня 2013 року складає 21 228 грн 53 коп.

Таким чином, враховуючи встановлені по справі фактичні обставини та вимоги закону, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку щодо неправомірності дій відповідача з перерахунку оплати вартості використаного природного газу за нормами середньодобового споживання, визначення заборгованості позивача щодо оплати послуг з газопостачання, а відтак неправомірне припинення подачі позивачу газу 12 жовтня 2011 року, незаконності розрахунків по особовому рахунку позивача та про доведеність переплати позивачем вартості природного газу за період з січня 2007 року по травень 2013 року в сумі 21 228 грн 53 коп.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційним судом правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оскаржуване судове рішення ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 335, 336, 337, ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Одесагаз» відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 23 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. КасьянГоловуючий
Судді:В.І. Амелін В.П. Гончар С.О. Карпенко Д.О. ОстапчукСудді:В.І. Амелін