Справа № 375/1656/14-ц Головуючий у І інстанції Нечепоренко Л.М.
Провадження № 22-ц/780/1941/15 Доповідач у 2 інстанції Савченко
Категорія 44 19.03.2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 березня 2015 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі :

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Білоконь О.В., Гуль В.В,

при секретарі Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 13 січня 2015 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення орендної плати та неустойки,-

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним вище позовом, який мотивував тим, що 8 вересня 2014 року він уклав із відповідачем договір оренди будівельного інструменту, за умовами якого він передав, а відповідач прийняв у тимчасове володіння шов-різчик FS-13/В та молоток відбійний GSH 16-28. Умовами договору передбачена оплата орендарем коштів за використання орендованого майна подобово, яка встановлена 360 грн. за шов-різчик та 200 грн. за відбійний молоток. Вказував, що відповідач уклав договір оренди на одну добу і сплатив за оренду 560 грн. Проте відповідач як наступного дня, так і пізніше обладнання не повернув. Заборгованість за орендоване обладнання за 42 дні становить 23520 грн. Крім того, згідно п.6.2 договору оренди відповідач зобов'язався сплатити за кожен день прострочення повернення орендованого майна неустойку в розмірі подвійної орендної плати, яка за 42 дні становить 47040 грн. Загальна сума заборгованості відпоідача за договором оренди складає 70560 грн. У зв'язку з тим, що відповідач досі не повернув орендоване майно, просив стягнути з ОСОБА_2 борг за договором оренди в розмірі 70560 грн. та судовий збір.

Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 13 січня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким його вимоги задоволити у повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального права. Скаргу мотивує тим, що суд прийшов до хибних висновків про повернення майна відповідачем, бо таке суперечить як вимогам закону, так і умовам догвовору.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 8 вересня 2014 року між ФОП ОСОБА_1 і ОСОБА_2 було укладено договір оренди обладнання № СП000661, за умовами якого позивач передав, а відповідач прийняв у оренду (тимчасове користування) терміном на одну добу будівельний інструмент, а саме шов-різчик FS-13/В і молоток відбійний GSH 16-28, та зобов'язався сплатити орендну плату за користування. Вартість оренди встановлена сторонами подобово і визначена в розмірі 360 грн. на добу за шов-різчик та 200 грн. на добу за відбійний молоток.

Згідно умов договору відповідач сплатив за добу оренди 560 грн. за обидва будівельні інструменти та отримав вказаний будівельний інструмент відповідно до акту передачі обладнання в тимчасове користування від 8 вересня 2014 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції обгрунтовував вої висновки тим, що орендоване майно, а саме шов-різчик було повернуто відповідачем своєчасно, а саме 9 вересня 2014 року. Відбійний молоток повернуто відповідачем з порушенням строку оренди - 17 вересня 2014 року, однак відповідач сплатив кошти за оренду на картку на ім'я ОСОБА_3

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками, оскільки вони не грунтуються на матеріалах справи і вимогах закону.

Вирішуючи спір, суд не звернув уваги на умови укладеного між сторонами договору оренди, зокрема на те яким чином передбачено повернення відповідачем орендованого майна та яким чином таке повернення оформляється.

Згідно п.4.5 договору оренди при прийманні обладнання з оренди орендодавець у присутності орендаря або його законного представникапроводить огляд і оцінку технічного стану обладнання. Всі виявлені несправності записуються в акт приймання обладнання з оренди і підписуються сторонами.

Отже відповідно до договору оренди обов'язок повернути орендований інструмент лежить на відповідачу чи його законному представнику, а оформлення повернення має підтверджуватися актом приймання обладнання з оренди, підписаним сторонами, в якому в тому числі відобажаються результати огляду інструмента та його технічного стану.

Такі докази, зокрема акт приймання обладнання з оренди у справі відсутні, а відтак суд прийшов до невірного висновку про наяність належних доказів про повернення відповідачем орендованого будівельного інструменту.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, які пояснили, що вони на прохання відповідача повертали інструменти, не є належними доказом повернення з викладених вище підстав і не можуть братися судом до уваги.

Також суд прийшов до помилкового висновку про належну сплату орендної плати на номер картки ОСОБА_3, поскільки такий спосіб оплати не був предбачений умовами договору. Відповідно до Оплата має відбуватися виключно на рахунок орендаря ФОП ОСОБА_1 на підставі відповідного рахунку.

Зазначені вище порушення, які допустив суд першої інстанції, призвели до неправильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або невірно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

З викладених вище підстав колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не грунтується на матріалах справи і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Вирішуючи спір в межах заявлених вимог, колегія суддів вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.ст.759,760,763 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Судом незаперечно встановлено, що між сторонами було укладено договір оренди будівельного інструменту строком на одну добу із 8 по 9 вересня 2014 року. Вартість оренди за добу встановлена сторонами в розмірі 360 грн. за шов-різчик та 200 грн. за відбійний молоток.

Згідно умов договору відповідач сплатив за добу оренди 560 грн. за обидва будівельні інструменти та отримав вказаний будівельний інструментвідповідно до акту передачі обладнання в тимчасове користування від 8 вересня 2014 року, проте після закінчення строку оренди у встановленому законом порядку не повернув позивачу будівельний інструмент.

За таких обставин колегія суддів вважає, що строк дії договору оренди закінчився 9 вересня 2014 року, сторонами не поновлювався, а відтак підстави для стягнення орендної плати після закінчення строку оренди відсутні.

У випадку неповернення орендованого майна в обумовлений договором строк настають наслідки, передбачені законом та договором.

Згідно ст.785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Аналогічні положення щодо сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за час прострочення повернення майна містить п.6.2 договору оренди.

За таких обставин відповідач має сплатити неустойку в розмірі подвійної орендної плати за кожен день, яка за 42 дні, починаючи із 9 вересня 2014 року становить 47040 грн.

З огляду на те, що розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, а також враховуючи загальні засади цивільного законодавства: справедливість, добросовісність та розумність, визначені ст.3 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе застосувати ч.3 ст.551 ЦК України та зменшити неустойку до 8000 грн.

Відповідно до положень ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 315 ЦПК України, колегія судів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 13 січня 2015 року скасувати і ухвалити нове.

Позов задоволити частково. Стягнути із ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 неустойку в розмірі 8000 гривень та судові витрати в розмірі 121 гривня 80 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення апеляційого суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: