Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.15 року Лисичанський міський суд Луганської області

в складі: головуючого судді Чернобривко Л.Б.

при секретарі Дьоміновій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади смт. Городище в особі Городищенської селищної ради Перевальського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся з позовом в якому просить визнати за ним у порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_2, після смерті якого залишилось спадкове майно - житловий будинок з господарчими будівлями АДРЕСА_1. Будинок бу побудований батьком у 1968-1969 роках на земельній ділянці, виділеній рішенням № 474 від 16.11.1967 року виконкому Перевальської районної Ради народних депутатів та на підставі свіотцва ;НОМЕР_1 на забудову ділянки в сільських населених пунктах Української РСР, виданого 20.11.2967 року виконкомом Перевальської районної Ради депутатів трудящих. Заповіт відсутній, інших спадкоємців немає. Він фактично прийняв спадщину, оскільки з 1980 року зареєстрований та проживає в цьому будинку, зберігає документи на будинок, користується речами, які знаходяться в будинку та самим будинком , оплачує комунальні послуги. Нотаріально оформити спадщину не може із-за відсутності правовстановлюючих документів на будинок та відсутності у нотаріуса доступу до Державного реєстру речових прав не нерухоме майно, спадкового реєстру. Оскільки свідоцтво на забудову видане 20.11.1967 року та не було зареєстровано на той час, відсутність правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності, власник будинку помер, будинок був закінчений будівництвом до 05.08.1992 року, а документом який це посвідчує є технічний паспорт , складений БТІ Перевальська. Тому просив визнати за ним право власності за законом на спадкове майно - будинок.

У судове засідання позивач не з»явився, подав до суду заяву в якій просить у зв»язку з проведенням АТО на території де він мешкає, складністю з виїздом до м. Лисичанську, який розглядає справу за зміненою територіальною підсудністю розпорядженням ВССУ № 56/о/38-14 від 08.112.2014 року, розглядати справу без його участі. Позов підтримує.

Представник відповідача у судове засідання не з»явився, про причину неявки суд не повідомив.

Суд досліджує наданні докази:копія паспорта та ідентифікаційного номеру позивача, копія свіотцва про народження, копія свіотцва про смерть ОСОБА_2, копія виписки з рішення № 474 від 16.11ю1967 року, копія свідоцтва НОМЕР_1 на забудівлю садиби, копія технічного паспорту на житловий будинок, копія акту обстеження, копії квитанцій, копія звіту про оцінку майна, копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій.

Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.10 ЦПК України сторони на інші особи, які беруть участь у справі , мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін на інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимоги і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У зв»язку з тим, що на день відкриття спадщини діяв ЦК УРСР в редакції 1963 року, при прийнятті рішення суд керується саме положеннями цього Кодексу.

Відповідно до ст.529 ЦК УРСР ( в ред. 1963 року) при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних долях діти (в тому числі усиновлені), подружжя та батьки ( усиновителі) померлого.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.) визнається, спадкоємець прийняв спадщину : 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

З матеріалів справи вбачається, що батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ( а.с.6). ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис № 7 ( а.с.7).

Із витягу з рішення № 474 виконкому Перевальської районної ради депутатів трудящих від 16.11.1967 року вбачається, що ОСОБА_2 дозволено забудову земельної ділянки АДРЕСА_2, площею 1200, кв.м. по узгодженню з районним архітектором ( а.с.8) та видане свідоцтво НОМЕР_1 на забудову садиби в сільських населених пунктах УРСР 20.11.1967 року ( а.с.9). Із копії технічного паспорту на садибний житловий будинок АДРЕСА_1, виготовленого ДКП «БТІ» Перевальського району Луганської області, інвентаризаційна справа № 1508 вбачається, що на протязі 1968-1969 років було побудовано житловий будинок, сарай, літня кухня, гараж, сарай, огорожа ( а.с.10-12).

Із копія акту обстеження від 12.06.2014 року за адресою АДРЕСА_1 ( а.с.13) вбачається, що дійсно з кінця 60 років ОСОБА_2 користувався будинком АДРЕСА_1, вів хазяйство, ремонтував будинок до смерті. Після його смерті, син померлого ОСОБА_1 продовжував користуватися цим будинком, вести господарство, провів декілька разів ремонт будинку та користується ним по теперішній час, оплачує комунальні послуги ( а.с.14-16). Відповідно до копія паспорту з 28.11.1980 року позивач прописаний та проживає в цьому будинку ( а.с.4-5). Таким чином вбачається, що ОСОБА_1 спадщину прийняв, але оформити спадщину не може, оскільки його батько, після побудови будинку не оформив на будинок право власності. Оформити в теперішній час право власності неможливо, оскільки ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Державний нотаріус 17.07.2014 року відмовив у вчинені нотаріальної дії з посиланням на відсутність доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на час проведення АТО та території Луганської області та відсутність правовстановлюючого документу на будинок ( а.с.19). Позивач після смерті батька не зверталась з заявою про відмову від прийняття спадщини, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

На підставі ст. ст. 529, 549 ЦК УРСР ( в ред. 1963 року) , керуючись ст.ст. 10, 11, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Територіальної громади смт. Городище в особі Городищенської селищної ради Перевальського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати з ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою АДРЕСА_1, після смерті батька ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Лисичанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.Б.Чернобривко