Справа № 515/96/15-ц
Провадження № 2/515/223/15
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Чебан А.П.

при секретарі Білик М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Татарбунари справу за позовом ОСОБА_1 до Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно, посилаючись на слідуючі обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Дивізія Татарбунарського району Одеської області померла ОСОБА_2. За життя остання вчинила на ім'я позивачки заповіт, яким заповіла їй все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, а також все те на що вона за законом матиме право. Позивачка вказує, що після смерті ОСОБА_2 залишились: земельна ділянка площею 0,60 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 496750, виданого 17.04.2001 року Дивізійською сільською радою народних депутатів, розташована на території Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області; житловий будинок АДРЕСА_1 та пенсія, яку ОСОБА_2 не отримала за квітень місяць 2014 року в розмірі 1255 грн. 94 коп.

Разом з тим, позивачка зазначає, що після смерті спадкодавці вона своєчасно звернулась до приватного нотаріуса з приводу прийняття спадщини, однак отримала відмову в зв'язку з тим, що у заповіті не вказано точний час його складання, тобто заповіт не відповідає ч.1 ст.1247 ЦК України.

Оскільки вирішити питання прийняття спадщини позасудовим способом неможливо, ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Представник позивачки у судове засідання не з'явився, направивши заяву про можливість слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник Дивізійської сільської ради до суду не з'явився, голова сільської ради направив до суду заяву, в якій просить слухати справу за відсутності їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Дивізія Татарбунарського району Одеської області (а.с.5).

Як видно з копії заповіту від 01.12.2011 року (а.с.7), ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, яким заповіла позивачці все своє майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилось і в чому б не полягало, а також все те, на що вона за законом матиме право.

Із листа нотаріуса (а.с.8) видно, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2, оскільки у заповіті не вказано точний час його складання, що не відповідає вимогам ст.1247 ЦК України.

Із копії Свідоцтва про право на спадщину за законом серії АВА № 050733 від 25.06.1999 року (а.с.9) видно, що спадкоємцем майна ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 є його дружина - ОСОБА_2, що проживає в с.Дивізія Татарбунарського району Одеської області.

Копією технічного паспорту на житловий будинок по АДРЕСА_1 (а.с.10-13) підтверджується наявність спадкового майна. Замовником технічної інвентаризації є ОСОБА_1.

Із довідки виданої ТОВ «Татарбунарське РБТІ та РОН» за № 234 від 20.10.2014 року (а.с.14) вбачається, що вартість житлового будинку з будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 складає 43 711 грн.

З копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 №496750 від 17.04.2001 року (а.с.15), виданого Дивізійською сільською радою Татарбунарського району Одеської області видно, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,60 га, яка призначена для ведення особистого підсобного господарства та розташована на території Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області.

Як вбачається з витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки відділу Держземагенства у Татарбунарському районі Одеської області, земельна ділянка площею 0,60 га, розташована на території Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області(а.с.16), складає 14 949 грн. 32 коп.

Копією довідки, виданої управлінням Пенсійного фонду України в Татарбунарському районі Одеської області № 2887/06 від 17.11.2014 року (а.с.17) підтверджується, що ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 не отримала пенсію за квітень місяць 2014 року у розмірі 1255 грн.94 коп.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків ( спадщини ) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців ). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України.

Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її.

У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що земельна ділянка площею 0,60 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 496750, виданого 17.04.2001 року Дивізійською сільською радою народних депутатів та розташована на території Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області; житловий будинок АДРЕСА_1 та пенсія за квітень місяць 2014 року в розмірі 1255 грн. 94 коп. за життя належали ОСОБА_2 та позивачка є єдиною спадкоємицею по заповіту, однак в ньому не зазначено точного часу його складання. Суд не ставить під сумнів волю спадкодавиці ОСОБА_2, яка 01.12.2011 року заповіла все своє майно позивачці по справі ОСОБА_1, а відсутність точного часу його складання вважає недоліком, допущеним посадовою особою, яка посвідчувала заповіт, що дійсно жодним чином не впливало на наявність дійсної волі спадкодавця.

За таких обставин, суд вважає можливим визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,60 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 496750, виданого 17.04.2001 року Дивізійською сільською радою народних депутатів, розташовану на території Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області; житловий будинок АДРЕСА_1 та пенсію за квітень місяць 2014 року в розмірі 1255 грн. 94 коп., що за життя належали ОСОБА_2.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.58-60, 208, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст.1216, 1233,1235,1247,1268 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності на: земельну ділянку площею 0,60 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 496750, виданого 17.04.2001 року Дивізійською сільською радою народних депутатів та розташовану на території Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області; житловий будинок АДРЕСА_1 та пенсію за квітень місяць 2014 року в розмірі 1255 грн. 94 коп., що за життя належали ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів с дня отримання копії цього рішення.

Суддя Чебан