Справа № 529/234/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2015 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Щабельської І. В.

при секретарі Іванченко В. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Диканька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Диканської селищної ради Диканського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, що після смерті батька ОСОБА_2 він, як спадкоємець за законом, прийняв спадщину, що складається з домоволодіння та земельної ділянки для будівництва, обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що трозташовані по АДРЕСА_1, а також земельної ділняки пдощею 3,89 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Диканської селищної ради Диканського району Полтавської області /далі - Диканська селищна рада/, однак через відсутнсість відомостей про цю землю у Державному земельному кадастрі та відсутність правовстановлюючого документа на ім'я померлого на житловий будинок він позбавлений можливості оформити право власності на спадкове майно у нотаріуса, позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майцно.

В судове засідання позивач не з'явився, суду подав заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутність.

Від відповідача - Диканської селищної ради - надійшов лист про визнання позову та розгляд справи у відсутність його представника.

Треті особи - Приватний нотаріус Диканського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_3 /далі - приватний нотаріус ОСОБА_3./ та ОСОБА_4 суду подали заяви про розгляд справи без їхньої участі, заперечень проти позову не подали.

За вказаних обставин розгляд справи був проведений без участі сторін та третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст.174 ЦПК України відповідач має право визнати позов протягом усього часу судового розгляду справи, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладене в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. У разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши документи справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року в смт. Диканьці помер ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим 07 листопада 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Диканського районного управління юстиції у Полтавській області. За життя нині померлому ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю ІІ-ПЛ № 032162, виданого 24 травня 1999 року Диканською селищною радою народних депутатів, належала земельна ділянка загальною площею 0,22 га для будівництва, обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, розташована в смт. Диканьці. На підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 559746, виданого 30 липня 2003 року Диканською селищною радою народних депутатів, померлому ОСОБА_2 також належала земельна ділянка площею 3,89 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Диканської селищної ради. Державні акти були видані у визначеному на той час порядку і зареєстровані у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю. Належність цих земельних ділянок нині померлому ОСОБА_2 також підтверджено витягами про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданими відділом Держземагенства у Диканському районі Полтавської області 05.05.2014 року.

Положенням ст. 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування виникають з моменту реєстрації цих прав. Однак зміст ст. 125 ЗК України та порядок реєстрації земельних ділянок був змінений у 2009 році, а Закон України "Про Державний земельний кадастр" почав діяти з 01.01.2013 року, тобто після видачі вказаних вище державних актів ОСОБА_2

За вказаних обставин суд приходить до висвновку, що спірні земельні ділянки належали померлому ОСОБА_2 на законних підставах, хоча в подальшому і не були внесені до Державного земельного кадастру, а тому спадковим майном.

Крім того, на підставі рішення виконавчого комітету Диканської селищної ради депутатів трудящих № 153 від 16 травня 1979 року нині померлому ОСОБА_2 був наданий дозвіл на індивідуальне житлове будівництво на земельній ділянці, розташованій по АДРЕСА_1. З Акта про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку і господарських будівель індивідуального забудовника від 14 грудня 1984 року, затвердженого 18 грудня 1984 року рішенням виконкому Диканської селищної ради народних депутатів № 296, вбачається, що будівництво домоволодіння за вказаною адресою було закінчене та введене в експлуатацію забудовником ОСОБА_2 в грудні 1984 року. Згідно технічного паспорта, виданого 24.04.2014 року приватним підприємством Полтавське Бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор", житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1, складається з житлового будинку літ. А-1, літньої кухні - літ. Б, б2, сараїв - літ. б, Д, Ж, погреба - літ. б1, навісів - літ. б3, в, гаражів - літ. В, Г, М, бані - літ.З, альтанки - літ. К, літнього душу - літ. Л, огорожі № 1, воріт оголожі № 2, хвіртки № 3.

Однак за життя ОСОБА_2 свідоцтво про право власності на вказане нерухоме майно не оформив, хоча володів ним на законних підставах і до часу смерті постійно проживав у вказаному житловому будинку, що підтверджено довідкою Диканської селищної ради.

Згідно до ст. 86 та ст. 100 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, який діяв на момент будівництва та введення в експлуатацію вказаного будинку, право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності в Україні охороняється законом. Держава забезпечує стабільність правовідносин власності. В особистій власності громадян можуть бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 та ст. 328 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Оскільки за життя нині померлий ОСОБА_2 правомірно набув право власності на вказане вище домоволодіння, хоча і не оформив його документально, суд приходить до висновку, що це майно належало йому на законних підставах, а тому є спадковим.

Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ч. 2, 1261, 1268, ч. 1 ст. 1270 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу її відкриття не заявив про відмову від неї.

З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 37152857 видно, що 14.04.2014 року на підставі заяви позивача, який є сином померлого, була заведена спадкова справа після смерті 03.11.2013 року ОСОБА_2 Третя особа - ОСОБА_5 відмовилась від прийняття спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 Однак приватним нотаріусом ОСОБА_3 позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане вище нерухоме майно через відсутність реєстрації належних нині померлому ОСОБА_2 земельних ділянок у Державному земельному кадастрі та через відсутність документа про право власності на вказане вище домоволодіння.

Враховуючи, що вказані вище земельні ділянки та домоволодіння є спадковим майном, яке належало померлому ОСОБА_2 на законних підставах, позивач прийняв спадщину після смерті батька, інші особи з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316, 328, 1216-1218, 1220-1223, 1225, 1233-1236, 1261, 1268-1270 ЦК України, ст.ст. 78-81 ЗК України, ст. ст. 86, 100 ЦК України в редакції 1963 року, ст. ст. 10, 11, 60, 208-209, 212 - 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом, право власності на земельну ділянку площею 0,22 га для будівництва, обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що розташована в смт. Диканьці Диканського району Полтавської області та належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 032126, виданого Диканською селищною радою народних депутатів Диканського району Полтавської області 24 травня 1999 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1024.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом, право власності на земельну ділянку площею 3,89 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Диканської селищної ради Диканського району Полтавської області та належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 559746, виданого Диканською селищною радою народних депутатів Диканського району Полтавської області 30 липня 2003 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 773.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1, який в цілому складається з житлового будинку літ. А-1, літньої кухні - літ. Б, б2, сараїв - літ. б, Д, Ж, погреба - літ. б1, навісів - літ. б3, в, гаражів - літ. В, Г, М, бані - літ.З, альтанки - літ. К, літнього душу - літ. Л, огорожі № 1, воріт оголожі № 2, хвіртки № 3 та належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі через Диканський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: