Справа № 594/77/15-ц
Провадження № 2/594/80/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Денисової Т.С.

з участю секретаря Козар Т.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача - адвоката ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3, в якому просить стягнути з відповідача на його користь завдану матеріальну та моральну шкоду, вказуючи, що 7 грудня 2014 року під час полювання поблизу села Панівці Борщівського району відповідач з пневматичної гвинтівки марки «SPORSMAN RS 52 SIRIES» номер НОМЕР_3 застрелив належного йому собаку по кличці ІНФОРМАЦІЯ_6, чим спричинив матеріальну шкоду, що виражається у вартості такої собаки на суму 6000 грн., а також завдав моральної шкоди, яка полягала в моральних стражданнях, хвилюванні, яких він зазнав унаслідок втрати його майна у розмірі 4000 грн. .

2 березня 2015 року позивач, подавши письмову заяву, збільшив позовні вимоги, також просить стягнути з відповідача як майнову шкоду, витрати понесені ним на проведення розтину собаки у сумі 47,62 грн., витрати на транспортування трупа собаки у м.Борщів для проведення розтину, у сумі 200,03 грн., інші транспортні витрати у сумі 58,02 грн., та, окрім цього всудові витрати за надання правової допомоги у сумі 900 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що 7 грудня 2014 року перебував на полюванні зі своєю собакою мисливської породи, а саме, західно-сибірською лайкою по кличці «ІНФОРМАЦІЯ_6», ІНФОРМАЦІЯ_1. Близько 16 год. собака, побачивши на полі кота, побігла за ним. Кіт виліз на дерево у саду жителя АДРЕСА_1 ОСОБА_3, відповідача у справі, а собака, гавкаючи, став кружляти навколо дерева. За собакою побіг його син ОСОБА_5. Через деякий час син зателефонував по мобільному телефону і повідомив, що собаку застрелив ОСОБА_3 з пневматичної гвинтівки. На другий день він відвіз собаку до ветеринара, де останній оглянув труп та, склавши акт, зробив висновок, що собака померла від травматичного пошкодження грудної клітки та серця. На його звернення, ОСОБА_3 відмовляється відшкодувати завдані йому збитки. В результаті неправомірних дій відповідача він зазнав моральної шкоди, яка виразилась у душевних стражданнях у зв»язку з втратою молодої собаки з родоводом, переживаннях та хвилюванні, вимушеним зверненням до правоохоронних органів, суду за захистом своїх порушених прав.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що в собаку не стріляв. Його господарство розташоване на окраїні села Панівці, садок на присадибній ділянці від поля не огороджений. Оскільки до його господарства з поля часто забігають собаки і потрошать кури, придбав у магазині м.Борщева на ім.»я сина пневматичну гвинтівку. В той день він почув крик курей, а коли заглянув в сад, побачив чужого собаку. Кота ніякого не бачив. Після спроби криком відігнати собаку, на що собака гавкнув на нього, повернувся до хати, взяв гвинтівку і вистрілив з гвинтівки вверх у повітря, щоб відігнати собаку. Тоді ж надійшов син відповідача ОСОБА_6, взяв собаку на поводок і пішов геть. Він повернувся до будинку. Через деякий час по мобільному дзвінку родича дізнався, що ОСОБА_7 звинувачує його у вбивстві собаки. Перед появою у саду собаки чув постріл, а тому допускає, що в собаку могли вистрілити мисливці, що перебували в той час на полюванні неподалік його господарства.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдана не з її вини.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Позивач ОСОБА_1 був власником собаки породи західно-сибірська лайка по кличці «ІНФОРМАЦІЯ_6», ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується даними довідки про походження мисливського собаки №20997, виданої Тернопільською обласною організацією «Товариством мисливців та рибалок», та паспорта на собаку мисливської породи НОМЕР_4, виданого Тернопільською обласною організацією «Товариством мисливців та рибалок».

Собака по кличці «ІНФОРМАЦІЯ_6» загинув 7 грудня 2014 року внаслідок паралічу центра дихання та зупинки серця, що було викликано травмуванням стінки грудної клітки та серцевого м'яза із зброї невідомого походження, що підтверджується актом загибелі тварин від 8 грудня 2014 року.

Факт загибелі тварини підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 і ОСОБА_9, зокрема ОСОБА_8 зазначив, що проводячи 8 грудня 2014 року огляд та розтин трупа собаки, що належить позивачу, прийшов до висновку, що собака загинув напередодні, 7 грудня, виявив проникаючий отвір діаметром біля 4 мм в грудній клітці та у сердечному м»язі тварини. У серці отвір був лише вхідний. Допускає, що травмування собаки відбулося при застосуванні зброї, якої саме визначити не може. Предмет, що ввійшов в тіло тварини, а це скоріше за все дріб, в результаті пошуку знайдений не був. Траєкторія руху дробу зі зброї була під прямим кутом по відношенню до тіла собаки. Рана була сухою, оскільки дріб не пошкодив судини. При такому поранні вважає, що собака міг жити до години часу.

В судовому засіданні встановлено, що 7 грудня 2014 року біля 16 год. ОСОБА_1 разом із власною собакою по кличці ІНФОРМАЦІЯ_6 перебував на полюванні поблизу села Панівці. Собака, побачивши кота, побіг за тим. Перший біг у сторону господарства відповідача ОСОБА_3, виліз на дерево у неогородженому від поля саду, а собака кружляв навколо дерева та гавкав. За собакою побіг син позивача - ОСОБА_6. Відповідач ОСОБА_3, почувши гавкіт та побачивши у саду чужого собаку, узяв з будинку пневматичну гвинтівку та вистрілив у собаку. Собака після пострілу став скавчати та кружляти навколо себе. ОСОБА_6 одягнув поводок, вивів собаку у поле, де та за декілька метрів від саду впала та померла.

Встановлені судом обставини підтверджуються поясненнями свідка ОСОБА_6, який пояснив, що коли підбігав до саду, почув постріл, а собака в той же час став скавчати та кружлятися навколо себе. Тоді ж він побачив відповідача ОСОБА_3, який в руці мав пневматичну гвинтівку. ОСОБА_3 звернувся до нього зі словами, щоб він забирав свого собаку і йшов геть. Також сказав, що не хотів поцілити в собаку, не винен, що влучив у серце.

Свідок ОСОБА_10, який 7 грудня 2014 року перебув разом із ОСОБА_1 на полюванні, в судовому засіданні теж пояснив, що собака позивача по кличці ІНФОРМАЦІЯ_6, побачивши на полі кота, забігла за тим у сад відповідача і стала кружляти навколо дерева, куди забрався кіт. За собакою побіг ОСОБА_6. Через деякий час ОСОБА_6 зателефонував і, плачучи, повідомив, що собака застрелена. Коли він з іншими мисливцями підійшов до мертвої собаки, вийшов відповідач ОСОБА_3 Останній, на запитання до нього, відповів, що бігають пси, він вийшов і вистрілив. Ствердив, що будь-яких пострілів, коли він йшов з мисливцями поблизу села, мисливці не здійснювали, інших пострілів він не чув, будучи біля та в господарстві ОСОБА_3, живих курей чи роздертих не бачив.

Брат відповідача ОСОБА_11, даючи в судовому засіданні пояснення, зокрема вказав, що, прийшовши до господарства відповідача на виклик останнього, від брата дізнався про те, що той, маючи намір налякати собаку, що гавкав у саду, вистрілив у бік собаки з пневматичної гвинтівки. Також пояснив, що при огляді трупа собаки в той же вечір працівниками міліції було виявлено посередині тіла, ближче до передньої лівої лопатки собаки цяточку, можливо від влучення при пострілі.

Опитаний як свідок дільничний інспектор Борщівського РВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_12, який брав участь у проведенні перевірки за повідомленням 7 грудня 2014 року ОСОБА_11, пояснив, що відбираючи 7 грудня 2014 року пояснення у ОСОБА_3, останній дав пояснення про те, що в той день, почувши у господарстві крик птиці, а в саду гавкіт собаки, узяв з будинку пневматичну гвинтівку, прийшов в сад, де побачив собаку, який гавкав та бігав навколо дерева, після чого вистрелив у собаку. Собака заскавчала, стала крутитися навколо себе. В цей час прийшов ОСОБА_6, взяв собаку на поводок та пішов геть. Працівники міліції вилучили у ОСОБА_3. пневматичну гвинтівку. Готуючи висновок по заяві брата ОСОБА_3 - ОСОБА_6, до уваги взяв пояснення усіх очевидців, висновок ветеринарного лікаря, що оглядав труп тварини.

Аналогічні обставини, що вбачається з висновку про результати розгляду повідомлення від 28 грудня 2014 року, встановлені і працівниками Борщівського РВ УМВС України в Тернопільській області, які з 7 по 28 грудня 2014 року проводили перевірку за заявою брата відповідача ОСОБА_11, який повідомив про те, що його брат ОСОБА_3 застрелив мисливську собаку, яка забігла в господарство останнього, наздоганяючи кота. Також у матеріалах міститься розписка відповідача про видачу працівникам пневматичної гвинтівки марки «SPORSMAN RS 52 SIRIES» номер НОМЕР_3, з якої ОСОБА_3 вчинив постріл в собоку.

Суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що собаку могли застрелити мисливці, які полювали в той час на полі неподалік його господарства разом із позивачем, в тому числі і сам позивач, як такі, що не обґрунтовані жодними доказами та спростовуються поясненнями позивача, показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_6

Пояснення в судовому засіданні відповідача та його представника про те, що собака загрожував майну відповідача, роздер дві курки, суд оцінює критично з тих підстав, що собака, належна ОСОБА_1, була породиста та навчена не нападати на людей, що підтвердили позивач, свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_10, підтверджується дослідженими в судовому засіданні документами на собаку, а також тим, що жоден з опитаних свідків не вказав на наявність у господарстві роздертих курей, не вказав на таку обставину і сам відповідач, даючи пояснення дільничному інспектору при проведенні перевірки 7 грудня 2014 року, в судовому засіданні відповідач не навів доказів такій обставині.

Відповідно до ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до статті 60 УПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналіз вищенаведених доказів дають підстави суду для висновку про те, що відповідач ОСОБА_3 7 грудня 2014 року, знаходячись у власному господарстві у селі Панівці, здійснив постріл з пневматичної гвинтівки у собаку по кличці ІНФОРМАЦІЯ_6, що належить позивачу ОСОБА_1, такі дії відповідача були неправомірними та наявний причинний зв'язок між пострілом, здійсненим відповідачем та смертю собаки, яка належала позивачу.

За таких обставин суд вважає, що діями ОСОБА_3 ОСОБА_1 була заподіяна майнова шкода.

Також суд вважає, що відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні не довів, що дана майнова шкода заподіяна не з його вини.

Що стосується розміру заподіяної шкоди, то суд виходить з доказів, які були надані позивачем, оскільки відповідач їх не спростував, і інших доказів, щодо розміру заподіяних збитків суду не надав.

Так, відповідно до даних довідки, виданої головою президії Кам'янець-Подільського відділення Федерації мисливського собаківництва України 20 січня 2015 року, вбачається, що вартість мисливської собаки породи західно-сибірська лайка віком два роки може становити 5000-6000 грн. У таку вартість входить вартість цуценяти віком один місяць - 1800-2500 грн., вартість щеплень - 450 грн., вартість річного утримання 1500 грн.

Позивач в судовому засіданні зазначив, що шкоду заподіяну загибеллю собаки оцінює в 6000 грн.

Окрім цього, суд вважає, що позивачу в результаті неправомірних дій відповідача заподіяна майнова шкода, яка полягає у понесенні витрат на проведення розтину собаки у сумі 47,62 грн., що підтверджується платіжною відомістю № 12 від 10 грудня 2014 року.

Щодо вимог позивача про стягнення майнової шкоди, яка полягає у понесенні ним транспортних витрат на транспортування трупа собаки у м.Борщів для проведення розтину та поїздки у м.Борщів на виклики Борщівського РВ УМВСУ, в загальній сумі 258,05 грн., суд вважає, що такі вимоги до задоволення не підлягають з огляду на їх безпідставність.

Зокрема, суд не бере до уваги як доказ понесених витрат на транспортування трупа собаки для проведення розтину - чек АЗК ТОВ «Стейл оіл» від 14.41 год. 8 грудня 2015 року, оскільки, як встановлено в судовому засіданні, подія 8 грудня 2014 року мала місце після 16 год., а труп собаки позивачем транспортувався 9 грудня 2015 року.

Окрім цього, позивач не довів суду понесення транспортних витрат у сумі 58,02 грн. на виклики до Борщівського РВ, а саме, не надав доказів наявності таких викликів і що ці виклики стосувалися події, що мала місце 7 грудня 2014 року.

Крім того частковому задоволенню підлягають і вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про захист тварин від жорстокого поводження" від 21 лютого 2006 року, жорстоке поводження з тваринами є несумісним з вимогами моральності та гуманності, спричиняє моральну шкоду людині.

Згідно до вимог статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи те, що відповідач, неправомірно застреливши із пневматичної зброї собаку позивача, позбавив таким чином ОСОБА_1 душевного спокою та рівноваги, завдав тим самим позивачу душевних страждань, ґрунтуючись на засадах гуманності, справедливості та виваженості, керуючись законом та правосвідомістю, суд приходить до висновку, що розумним та справедливим розміром моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1 з урахування обставин спричинення майнової шкоди, зокрема тих, що собака перебував на полюванні, полював позивач поблизу населеного пункту, собака вийшов з-під нагляду власника, з урахуванням характеру немайнових затрат, з якими позивач пов'язує факт заподіяння шкоди, ступеня вини заподіювача, буде 1000 грн.

Пілягають стягенню з відповідача на користь позивача, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, витрати на правову допомогу в розмірі 900 гривень, та судовий збір в розмірі 243,60 грн., понесення яких підтверджено документально.

На підставі ст.ст.11,15,23,1166,1167 Керуючись ст.ст.10, 11, 57- 60, 88, 212, 224 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, 1969 року народження, жителя АДРЕСА_1, ІН:НОМЕР_1, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, жителя АДРЕСА_1 ІН:НОМЕР_2, 6047 (шість тисяч сорок сім) гривень 62 коп. матеріальної шкоди, 1000 (одну тисячу) гривень моральної шкоди, 243,60 грн. сплаченого позивачем судового збору та 900 грн. витрат на правову допомогу.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з моменту проголошення рішення через Борщівський районний суд до апеляційного суду Тернопільської області.

Головуючий: підпис

З оригіналом згідно

Суддя Борщівського районного суду Денисова Т.С.