Номер провадження: 22-ц/785/1332/15
Головуючий у першій інстанції Сивоконь Т.І.
Доповідач Троїцька Л. Л.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Троїцької Л.Л.,

суддів - Таварткіладзе О.М., Фальчука В.П.,

при секретарях - Швець В.Ф., Яні Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом голови фермерського господарства "Раду" ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок потрави персикового саду за апеляційною скаргою голови фермерського господарства "Раду" ОСОБА_8 на рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 16 грудня 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

03.09.2014 року голова фермерського господарства "Раду" ОСОБА_8. звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 та просив стягнути з останнього на його користь збитки, заподіяні внаслідок потрави персикового саду, в розмірі 109 440,00 грн., моральну шкоду - 15 000,00 грн., судовий збір - 1294,40 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 5000,00 грн.

Позов обґрунтував тим, що він є головою фермерського господарства "Раду". Здійснюючи свою професійну діяльність, він уклав на території Кочкуватської сілської ради договори оренди земельних ділянок з ОСОБА_4 та ОСОБА_5, площею по 5,99 га кожна, строком на 49 років, які зареєстровані у Татарбунарському відділенні ОРФ УДЗК за цільовим призначенням "багаторічні насадження". Орендовану територію, за погодженням з орендодавцями та у відповідності до цілей своєї професійної діяльності, він у 2008 році засадив багаторічними насадженнями персика сорту "Кардинал".

Суміжним землекористувачем є відповідач ОСОБА_3, який обробляє земельну ділянку площею 11,98 га, розташовану у південно-східній частині від його персикового саду та засаджену озимою пшеницею.

18.04.2014 року найманим працівником відповідача здійснювалося обприскування земельної ділянки озимої пшениці гербіцидом "Гранстар". Приблизно через неділю він побачив різке пожовтіння, часткове прив'янення листового апарату і часткове осипання плодової зав'язі персику з боку ділянки відповідача. Вражена територія починалася зі східної частини садка та плавно перейшла в глибину південної її частини на площу орієнтовно в 1 га.

За його заявою було створено комісію, яка 07.05.2014 року провела обстеження персикового саду та склала відповідний акт і відібрала зразки листового апарату та уражені пагони, які були направлені на аналіз до Одеської прикордонної державної контрольно-токсикологічної лабораторії Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України. В результаті аналізу було встановлено, що зразок рослин персика містить 0,021 мг/кг трибенурон-метилу, гранично допустима концентрація якого в рослинній продукції не допускається.

07.07.2014 року було створено ще одну комісію, якою проведено обстеження урожаю (біологічного) персикового саду. За результатами обстеження складено відповідний акт та зазначено, що різниця недоотриманої урожайності з ураженої та контрольної (неураженої) площі з одного гектара складає 9120 кг, що дорівнює кількості спричиненого збитку ФГ "Раду". Станом на 18 липня 2014 року ринкова ціна 1 кг персика становила 12,00 грн., тобто спричинений йому збиток становить 109 440 грн.

В результаті неправомірної діяльності відповідача господарству спричинено також моральну шкоду за недоотримання плануємого урожаю персика, у зв'язку з чим він, як голова фермерського господарства, пережив шок, моральні страждання, а також змушений був докладати додаткові зусилля з організації свого усталеного життя і бізнесу. Сума моральної шкоди, на його думку, становить 15 000,00 грн.

Посилаючись на викладене, позивач просив задовольнити позов (а.с.2-6).

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 16.12.2014 року в задоволенні позовної заяви ОСОБА_8. відмовлено.

В апеляційній скарзі голова фермерського господарства "Раду" ОСОБА_8. просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на те, що рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів, заслухав суддю-доповідача, який виклав зміст рішення, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги, заперечень на неї, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду - скасуванню, з ухваленням нового з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаній нормі права рішення суду не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_8., суд 1-ої інстанції виходив з того, що позивач не надав належних доказів неправомірних дій та вини відповідача ОСОБА_3 у заподіянні потрави персикового саду. Крім того, позивач не надав суду належних доказів наявності вини, причинного зв'язку між шкодою та неправомірними діями ОСОБА_3

При розгляді справи по суті, суд керувався вимогами ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, роз'ясненнями, викладеними у п.2 Постанови пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" та у п.5 Постанови пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року, з відповідними змінами та доповненнями "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" та відповідними нормами цивільно-процесуального законодавства.

Між тим, з такими висновками суду колегія погодитись не може.

Відповідно до ч.1 ст. 114 ГК України фермерське господарство є формою підприємництва громадян з метою виробництва, переробки та реалізації товарної сільськогосподарської продукції.

З матеріалів справи вбачається, що позов заявлений до суду фактично фермерським господарством в особі його голови ОСОБА_8.

Судом встановлені і підтверджені матеріалами справи наступні обставини.

19.03.2007 року між ОСОБА_5 і ОСОБА_4 - власниками земельних ділянок, та ОСОБА_8. і ОСОБА_6 були укладені договори оренди, в результаті яких останнім передані земельні ділянки в оренду строком на 49 років, загальною площею 11,9826 га. Вказані договори зареєстровані в установленому законному порядку у Татарбунарському відділені ОРФ УДЗК у 2008 році.

Згідно п.п.16 договорів цільове призначення земельної ділянки є багаторічні насадження (а.с.20-39).

10.07.2008 року було створено фермерське господарство "Раду", яке здійснює свою діяльність на підставі статуту та установчого договору, предметом діяльності якого є садівництво, реалізація продукції та інше. У власності господарства може знаходитись як рухоме, так і нерухоме майно, у тому числі багаторічні насадження (а.с.7-8, 18).

Південно-східна сторона персикового саду господарства межує з земельною ділянкою площею 12,04 га, власником якої є ОСОБА_7 на підставі державного акту 1-ОД № 024985.

В період 2013-2014 років вказаною ділянкою користується ОСОБА_3, як фізична особа і вирощує на ній озиму пшеницю.

Дані обставини підтверджуються довідками Кочкувацької сільської ради Татарбунарського району Одеської області №766 від 22.08.2014 року та №876 від 27.02.2015 року і не заперечується відповідачем (а.с.42, 76-78, 149).

18.04.2014 року найманою відповідачем особою здійснювалось обприскування земельної ділянки озимої пшениці гербіцидом "Гранстар".

Після 20 чисел квітня 2014 року позивач виявив ураження персикових дерев зі сторони ділянки, яка оброблялася відповідачем, на площі орієнтовно в 1га.

За заявою позивача, було створено державну комісію, яка 07.05.2014 року провела обстеження персикового саду, склала відповідний акт і відібрала уражені зразки листового апарату та пагони, які були направлені на аналіз до Одеської прикордонної державної контрольно-токсикологічної лабораторії Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України. В результаті аналізу було встановлено, що зразок рослин персика містить 0,021 мг/кг трибенурон-метилу, гранична концентрація в рослинній продукції якого не допускається (а.с.45).

07.07.2014 року було створено ще одну державну комісію з визначення спричиненого збитку, якою проведено обстеження урожаю персикового саду. За результатами обстеження також складено відповідний акт, з якого вбачається, що різниця недотриманої урожайності з ураженої та контрольної (неураженої) площі з 1 га складає 9120 кг, що дорівнює кількості спричиненого збитку ФГ "Раду" (а.с.48).

Згідно довідки адміністрації ДП "Татарбунарський сільгоспринок" від 18.07.2014 року середня ринкова вартість 1 кг персику "Кардинал" станом на 18.07.2014 рік складає 10-12 грн. (а.с.49).

12.08.2014 року за вих. № 305 з Гідрометеорологічного центру голова господарства ОСОБА_8. отримав акт №585 передачі-прийому метеорологічної інформації та інформацію за вих. № 541/07-15 від 12.08.2014 року, в який зазначено, що 18.04.2014 року за даними нагляду метеостанції Сарата, наближеної до с.Кочкувате, Татарбунарсьуого района, Одеської області, був наступний напрямок вітру: з 9 до 12 години спостерігався вітер північний схід зі швидкістю 4-10 м. на сек. та максимальний порив вітру 6-14 м. на сек. (а.с.47, 103).

Частиною 1 ст.3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленого цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Способами захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п.п.8, 9 ч.2 ст.16 ЦК України можуть бути в тому числі і відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової шкоди).

Статтею 22 ЦК України передбачено відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно п.2 ч.2 вказаної норми права, збитками є в тому числі і доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, право якого порушені, має право на відшкодування йому майнової та моральної шкоди.

Це положення поширюється щодо захисту права власності на особу, яка хоч і не є власником, але володіє майном на праві повного господарського відання, оперативного управління, або на іншій підставі, передбаченій законом або договором (ст.396 ЦК України).

Частинами 1, 2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Колегія вважає, що суд 1-ої інстанції відмовляючи в позові не в повній мірі застосував норми матеріального права, які регулюють винікнені правовідносини і взагалі розглянув позов не юридичної, а фізичної особи - ОСОБА_8.

Між тим, матеріалами справи підтверджений факт обробки суміжної ділянки з земельною ділянкою позивача препаратом "Гранстар"; наявності на персикових деревах складової даного препарату на території площею приблизно 1 га; наявності на день обробки швидкості вітру з 9 до 12 годин від 4 до 10 метрів на секунду, з максимальним поривом 14 метрів на секунду.

При цьому, колегія не приймає твердження відповідача про те, що обприскування озимої пшениці проводилось 18.04.2014 року з 9 до 11 годин, коли швидкість вітру була незначна, оскільки ніякими допустимими доказами це не підтверджено.

Відповідач не заперечував проти того, що найнятий ним працівник для обприскування земельної ділянки озимої пшениці гербіцидом "Гранстар", не мав відповідного сертифікату і досвіду роботи з даним препаратом.

Судом враховується і те, що на інших суміжних земельних ділянках 18.04.2014 року обробок даним препаратом ніким не проводилось, що не заперечували сторони у судовому засіданні апеляційної інстанції.

За таких обставин, колегія приходить до висновку про доведеність позивачем причинного зв'язку між винними діями відповідача та збитками, нанесеними ним фермерському господарству.

Постановою Кабінету Міністрів України №284 від 19.04.1993 року "Про порядок визначення збитків власникам землі і землекористувачам" встановлено порядок визначення та відшкодування збитків власникам і землекористувачам.

Даним порядком передбачено створення спеціальних комісій для визначення розміру заподіяних збитків. При цьому, на користь землекористувача (власника) стягується вартість не одержаної сільськогосподарської продукції, яка обчислюється за ринковими цінами, з урахуванням середньої врожайності даної культури в господарстві, за винятком витрат виробництва, пов'язаних із збиранням врожаю, а також витрат на відновлення якості земель відповідно до їх призначення.

При вирішення спору по суті, суд не дав належної оцінки тому, що Управлінням агропромислового розвитку Татарбунарської районної державної адміністрації було створено спеціальну комісію для визначення розмірів заподіяних збитків, до складу якої увійшли відповідні спеціалісти.

Вказаною комісією визначено кількість неодержаної сільськогосподарської продукції позивачем у розмір 9120 кг персиків з урахуванням різного роду витрат, про що було складено акт (а.с.48).

В даному випадку розмір відшкодування, на яке позивач має право, визначається розміром заподіяних йому збитків.

З урахуванням середньої ринкової вартості персику 10-12 грн. за кілограм, колегія вважає, що позивачу спричинені збитки на суму 100 320,00 грн., із розрахунку 11 грн. за 1 кілограм (9120 х 11 = 100 320,00 грн.) (а.с.49).

При цьому, частиною 4 ст.1193 ЦК України передбачено, що суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоду завдано вчиненням злочину.

Про застосування вказаної норми права іде мова і в роз'ясненнях, викладених в п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ".

Враховуючи конкретні обставини справи, те, що збитки є грошовим вираженням майнової шкоди, колегія вважає за можливим на підставі вищевказаної норми права, з урахуванням майнового стану відповідача ОСОБА_3, наявності на його утриманні двох неповнолітніх дітей 2003 та 2010 р.н., на яких він виплачує аліменти на підставі рішення суду від 15.07.2013 року в загальному розмірі 700,00 грн. щомісячно, зменшити розмір відшкодування з 100 320,00 грн. до 60 000,00 грн. (а.с.152, 153; 157-164).

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.

Оскільки права фермерського господарства порушені відповідачем шляхом потрави персикових дерев, які є його власністю, у зв'язку з чим останньому завдана матеріальна шкода у вигляді збитків за не отриманий врожай, права позивача підлягають захисту шляхом компенсації не тільки матеріальних, але і моральних збитків на підставі ч.3 ст.386, ст.396 та ч.1 ст.1167 ЦК України.

Суму моральної шкоди позивач оцінив в розмірі 15 000,00 грн. Однак колегія з таким розміром не погоджується і з урахуванням характеру правопорушення, ступеня вини відповідача, вважає за можливим стягнути з нього в рахунок компенсації моральних збитків 5 000,00 грн., що на думку колегії відповідає вимогам розумності і справедливості.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню документально підтверджена сума судового збору в розмірі 1294,40 грн. (а.с.1).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсаційних витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20.12.2011 року №4191-VI "Про граничний розмір компенсаційних витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" і складає 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка

надавала правову допомогу.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Витрати на правову допомогу в розмірі 5 000,00 грн., які позивач просить стягнути з відповідача, на думку колегії, належними доказами не підтверджені (а.с.52).

Між тим, матеріалами справи підтверджена участь в судових засіданнях в суді 1-ої інстанції представника позивача протягом 3 годин 11 хвилин, що у сумарному визначенні складає 1550,92 грн. (із розрахунку 40% від 1218,00 грн.) (а.с. 69-70; 81-86; 97; 105-106).

Вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь фермерського господарства.

З урахуванням викладеного і керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, ст.317 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу голови фермерського господарства "Раду" ОСОБА_8 задовольнити частково.

Рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 16 грудня 2014 року скасувати.

Позовні вимоги голови фермерського господарства "Раду" ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, проживаючого за адресою: 68100, АДРЕСА_1, на користь фермерського господарства "Раду" п/р № 9 в АТ "Райффайзен Банк Аваль" МФО 380805 матеріальну шкоду у розмірі 60 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3, проживаючого за адресою: 68100, АДРЕСА_1, на користь фермерського господарства "Раду" п/р № 9 в АТ "Райффайзен Банк Аваль" МФО 380805 моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3, проживаючого за адресою: 68100, АДРЕСА_1, на користь фермерського господарства "Раду" п/р № 9 в АТ "Райффайзен Банк Аваль" МФО 380805 судовий збір у розмірі 1294,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_3, проживаючого за адресою: 68100, АДРЕСА_1, на користь фермерського господарства "Раду" п/р № 9 в ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" МФО 380805 витрати на правову допомогу у розмірі 1550,92 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили негайно, однак може бути оскаржене в касаційному порядку протягом 20-ти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду

Одеської області: Л.Л.Троїцька

О.М.Таварткіладзе

В.П.Фальчук