Справа № 712/336/15-ц
Провадження № 2/715/681/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2015 року Соснівський районний суду м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Романенко В.А.

при секретарі - Таран А.І.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Департаменту соціального захисту населення облдержадміністрації до ОСОБА_1, треті особи: Управління ДАІ УМВС України у Черкаській області, Черкаська митниця про повернення та вилучення предмету гуманітарної допомоги, -

В С Т А Н О В И В:

Департамент соціального захисту населення Облдержадміністрації звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, треті особи: Управління ДАІ УМВС України у Черкаській області, Черкаська митниця про повернення та вилучення предмету гуманітарної допомоги, посилаючись на те, що інвалід війни ІІ групи ОСОБА_2 була забезпечена через Головне управління праці та соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації гуманітарним автомобілем з правом передачі керування цим автомобілем членам сім'ї. ОСОБА_2 мала право на отримання через орган соціального захисту населення від іноземного донора, як гуманітарну допомогу автомобіль віком не старше 8 років на момент ввезення в Україну з обсягом двигуна до 1800 куб.см. 12.08.2005 року ОСОБА_3 (Німеччина) подарувала Головному управлінню, як гуманітарну допомогу, автомобіль «Субару Імпреза», 1996 року випуску, для передачі його інваліду ОСОБА_2 31.08.2005 року ОСОБА_2 письмово звернулася до Головного управління про передачу їй вищезазначеного предмету гуманітарної допомоги в тимчасове користування, що підтверджується відповідним зобов'язанням від 31.08.2005 року. На підставі заяви ОСОБА_2, рішенням колегії Головного управління № 10-5 від 30.08.2008 року у зв'язку з неспроможністю керування автомобілем, право керування надано її онукові ОСОБА_1. У 2014 році Департаменту стало відомо, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 померла, а члени сім'ї померлого інваліда взагалі не звертались до Департаменту з заявами щодо переоформлення автомобіля, то автомобіль відповідно до вимог пункту 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, повинен бути повернутий державі, яка надала його у користування, в особі Головного управління. Позивач просить суд вилучити у ОСОБА_1 автомобіль марки «Субару Імпреза», 1996 року випуску, кузов № НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2, бензиновий, об'єм двигуна 1597 см. куб., митною вартістю 13468,73 грн. та передати його Департаменту соціального захисту населення облдержадміністрації.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, пояснивши суду, що автомобіль марки Субару Імпреза», 1996 року випуску, кузов № НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2, бензиновий, об'єм двигуна 1597 см. куб., митною вартістю 13468,73 грн. має бути вилучено у ОСОБА_1, оскільки автомобіль, яким інвалід користувався менше ніж 10 років, після смерті інваліда може залишитись у користуванні його сім'ї безоплатно, якщо в ній є інвалід, у випадках, зазначених в абзацах третьому-шостому пункту 16 цього Порядку в яких зазначено, що автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років (крім випадку, зазначеного в абзаці другому цього пункту), після смерті інваліда залишається у користуванні його сім'ї, якщо в ній є інвалід, який: мав підстави для забезпечення автомобілем на час смерті інваліда або протягом не більше 6 місяців з дня його смерті; був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його реєстрації; не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через головне управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції. Якщо інвалід, дитина-інвалід користувався автомобілем більше ніж 10 років, за бажанням членів його сім'ї автомобіль може бути переданий їм у власність безоплатно. У разі несплати членом сім'ї інваліда, дитини-інваліда податків і зборів (обов'язкових платежів) автомобіль повертається (вилучається) головному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції після закінчення шестимісячного строку з дня смерті інваліда. Вилучення автомобіля здійснюється відповідно до абз. 12 п. 16 цього Порядку, яким передбачено, що автомобіль, отриманий інвалідом, законним представником недієздатного інваліда, дитини-інваліда, вилучається відповідними органами державної виконавчої служби за рішенням суду за поданням головного управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції. Так як автомобіль у відповідності до вимог чинного законодавства України відповідачем до Головного управління в добровільному порядку не повернутий, право Департаменту на володіння цим автомобілем порушено, та таким, що підлягає захисту.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та просив суд в позові відмовити в зв'язку із спливом терміну позовної давності.

Представник третьої особи - Черкаська митниця в судове засідання не з'явився, скерував суду пояснення щодо вилучення та повернення предмету гуманітарної допомоги, яким просив позов Департаменту соціального захисту населення Облдержадміністрації задовольнити, оскільки автомобіль «Субару Імпреза», 1996 року випуску, кузов № НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2, бензиновий, об'єм двигуна 1597 см. куб., безкоштовно переданий Головному управлінню в якості гуманітарної допомоги для надання його у порядку користування ІІ групи ОСОБА_2, а відтак, в силу положень ст.ст. 317, 1218 ЦК України, п.41 Порядку № 999, та ст. 1 Закону України № 1192-ХІV, набувач такої допомоги не є його власником, тому спірний автомобіль не входить до складу його спадщини і не є спадковим майном (ст. 1218 ЦК України). Право керування автомобілем надане ОСОБА_1. не є похідним від права власності з урахуванням того, що відповідне право користування було надано інваліду Головним управління з урахуванням положень ст. 11-1 ЗУ № 1192 та положень Порядку № 999/2006, а тому припинилось після смерті інваліда. Відповідно до пп. 41.1.2 п. 41.1 ст. 41 ПК України митниця є контролюючим органом за нарахуванням та сплатою мита, податку на додану вартість, акцизного податку, інших податків, які відповідно до податкового законодавства справляються при переміщенні товарів через митний кордон України. На сьогодні митні платежі, що підлягають сплаті за ввезення даного автомобіля, до бюджету не внесені, та в силу закону могли бути внесені лише протягом шести місяців з дня смерті інваліда.

Представник третьої особи Управління ДАІ УМВС України в Черкаські області в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про гуманітарну допомогу» гуманітарна допомога - цільова адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують її у зв'язку з соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, важким фінансовим становищем, виникненням надзвичайного стану, зокрема внаслідок стихійного лиха, аварій, епідемій і епізоотій, екологічних, техногенних та інших катастроф, які створюють загрозу для життя і здоров'я населення, або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 11-1 вищезазначеного Закону забезпечення інвалідів, дітей-інвалідів автомобілями, визнаними гуманітарною допомогою, здійснюється на умовах, передбачених законом, та у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що 12.08.2005 року ОСОБА_3 (Німеччина) подарувала Головному управлінню, як гуманітарну допомогу, автомобіль «Субару Імпреза», 1996 року випуску, для передачі його інваліду ОСОБА_2

Рішенням Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України автомобіль марки «Субару Імпреза», 1996 року випуску, кузов № НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2, бензиновий, об'єм двигуна 1597 см. куб., визнаний гуманітарною допомогою.

На підставі митної декларації №902000003/5/0305/6 від 12.08.2005 року самоходом через Ягодинську митницю на адресу Головного управління доставлено гуманітарну допомогу - автомобіль марки «Субару Імпреза», 1996 року випуску, митною вартістю 13468,73 грн.

31.08.2005 року ОСОБА_2 звернулася письмово до Головного управління про передачу їй вищезазначеного автомобіля - предмету гуманітарної допомоги в тимчасове користування, що підтверджується відповідним зобов'язанням від 31.08.2005 року.

Після митного оформлення автомобіль марки «Субару Імпреза», 1996 року випуску передано в тимчасове користування ОСОБА_2 з правом передачі керування членам її родини та зареєстровано в УДАІ УМВС України в Черкаській області.

На підставі заяви ОСОБА_2, рішенням колегії Головного управління № 10-5 від 30.08.2005 року у зв'язку з неспроможністю керування автомобілем, право керування надано її онукові ОСОБА_1.

В позовній заяві позивач вказує, що у 2014 році Департаменту стало відомо, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Оскільки ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, то відповідно з часу її смерті у Департаменту соціального захисту населення Облдержадміністрації виникло право вимоги про повернення предмета гуманітарної допомоги, однак позивач не скористався своїм правом і відповідно без поважних причин пропущено строк позовної давності.

Разом з тим, відповідач просить застосувати позовну давність та відмовити в позові.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Стаття 257 ЦК України встановлює загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Частина 4 ст. 267 ЦК України передбачає, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно з ч. 5 ст. 267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

З матеріалів справи вбачається, що Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Соснівської районної ради на адресу ОСОБА_1 був направлений лист 08.10.2009 року за № 4238/02-13, в якому просять автомобіль «Субару», яким була забезпечена ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року повернути Головному управлінню праці та соціального захисту населення. Висловлюють щире співчуття з приводу смерті ОСОБА_2

Посилання представника позивача на лист від 08.10.2009 року № 4227/02-13 начальника Управління праці та соціального захисту населення виконкому Соснівської районної ради, який був надісланий факсом 16.12.2014 року - Головному управлінню праці та соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації та Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, суд не бере до уваги, оскільки не зрозуміло хто саме направляв даний лист, і чому датований 08.10.2009 року, а направлений, як стверджує позивач 16.12.2014 року.

Таким чином, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що про смерть ОСОБА_2 позивачу було відомо ще у 2009 році.

На підставі розпорядження облдержадміністрації № 99 від 11.04.2013 року змінилась назва установи з Головного управління праці соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації на Департамент соціального захисту населення Черкаської обласної держав адміністрації.

Разом з тим, за матеріалами цивільної справи після смерті ОСОБА_2 листом від 08.10.2009 року управлінням праці та соціального захисту населення Соснівської районної ради було повідомлено про смерть інваліда Головне управління праці та соціального захисту населення

З наведених доказів наданих позивачем і зазначених в позовній заяві вбачається, що позивачу - Головному управлінню праці та соціального захисту населення в Черкаській області, в теперішній час Департаменту соціального захисту населення облдержадміністрації Черкаської області, і його структурному підрозділу - управлінню праці та соціального захисту населення Соснівської районної ради, було відомо з 08.10.2009 року про смерть інваліда ОСОБА_2, якій було передано автомобіль, як гуманітарну допомогу, на який за рішенням колегії Головного управління праці та соціального захисту населення в Черкаський області у зв'язку з неспроможністю керувати автомобілем право керування надано онуку ОСОБА_1

Позивач просив у позовній заяві поновити строк звернення до суду, вказуючи «Враховуючи те, що членом сім'ї автомобіль добровільно, у відповідності із наведеною нормою підзаконного акту до Департаменту не повернуто, ним порушено вимоги ст. З Закону України «Про гуманітарну допомогу», згідно з якою отримувач гуманітарної допомоги має такі самі права на її використання, що і набувач гуманітарної допомоги.» Суд вважає, що наведене позивачем не містить поважність причин пропуску строку позовної давності. Позивач не навів жодних причин пропуску строку.

За таких обставин, суд констатує, що позивачем без поважних причин пропущено строк позовної давності, а оскільки відповідач наполягає на застосування строку давності, у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі ст.ст. 256, 257, 260, 261, 267 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В позові Департаменту соціального захисту населення облдержадміністрації до ОСОБА_1, треті особи: Управління ДАІ УМВС України у Черкаській області, Черкаська митниця про повернення та вилучення предмету гуманітарної допомоги - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми під час постановлення рішення - у той же строк з дня отримання його копії.

Головуючий: