РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Губської Я.В.

при секретарі Приблуда І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

18.06.2014 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилається на ті обставини, що в 2003 році зареєстрували шлюб з відповідачем і в них народилося двоє синів - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Однак спільне життя в них не склалося та з 01.06.2014 року вони мешкають окремо, не підтримують шлюбні стосунки. Питання утримання дітей та сумісного виховання вирішено ними у встановленому законом порядку. Просить розірвати шлюб.

В судовому засіданні під час всього розгляду справи позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні 28.07.2014 року з позовними вимогами про розірвання шлюбу не погодилась, просила надати строк для примирення. В судове засідання після закінчення строку для примирення та відновлення провадження по справі відповідач не з'явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, зі слів позивача просила розглядати справу у її відсутність, примирення між ними не відбулося.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають в шлюбі з 23.08.2003 року (а.с. 4). Мають двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 9-10).

Сторонами не заперечується, що шлюбні відносини між ними остаточно припинені з червня 2014 року, мешкають окремо. Судом за клопотанням відповідача надався подружжя строк для примирення протягом 6 місяців, однак після цього строку примирення подружжя не відбулося.

Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя та інтересам їх дітей, яке має вагоме значення. Їх сім'я розпалась остаточно і поновлена бути не може.

На підставі викладеного, суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу, як обґрунтовані та доведені.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,88,212-215,218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрований 23 серпня 2003 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 441.

Після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище - «ОСОБА_2».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя -