Категорія 43 Доповідач Чорний В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого : Чорного В.І.
Суддів : Медвецького С.К., Оніщука В.В.
при секретарі : Богацькій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 листопада 2014 року у справі за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 2-го міського відділу у м. Вінниці Управління державної міграційної служби у Вінницькій області Державної міграційної служби України, про усунення перешкод в користуванні адміністративним приміщенням та зняття з державної реєстрації, -

в с т а н о в и л а :
У липні 2014 року Квартирно-експлуатаційний відділ м. Вінниці (надалі КЕВ) звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , 2-го міського відділу у м. Вінниці Управління Державної міграційної служби у Вінницькій області Державної міграційної служби України про усунення перешкод в користуванні адміністративним приміщенням та зняття з державної реєстрації, вказуючи на те, що в спірному будинку тимчасово проживали сім`ї працівників і службовців відділення 3371 військового складу (на теперішній час 214 продовольчий склад). Оскільки сім`я ОСОБА_1 незаконно займає приміщення із двох кімнат (32, 28 кв.м.) у адміністративному будинку штабу, позивач просив задовольнити позовні вимоги з підстав, передбачених статтями 321, 391 ЦК України про захист права власності.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21.11.2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Вінниці подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно акту прийому-передачі будівель та земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та інших документів вбачається, що будівля АДРЕСА_2 та мала призначення «штаб», а в 2008 році всі фонди та земельна ділянка, що розташована за вищевказаною адресою були передані до Квартирно-експлутаційного відділу м. Вінниці. Даних які б свідчили, що спірне приміщення було включене до житлового фонду немає.

Позивачем не заперечується той факт, що спірне приміщення тимчасово використовувалось для проживання сімей працівників і службовців, які працювали у відділенні 3371 військового складу (на теперішній час 214 продовольчий склад) і частину цього будинку займало командування.

При розгляді справи про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення предметом доказування є втрата права на житло (спірне приміщення), або взагалі його відсутність, або інші передбачені ЖК підстави для позбавлення права на житло.

Встановлено, що відповідно до особового рахунку № НОМЕР_1 ДУ № 1 Вінницької КЕВ квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 являється ОСОБА_1 на підставі ордеру № 132/1 від 20.03.1983 року, приміщення площею 32, 28 кв.м., яку займала сім`я із трьох осіб.

14 березня 1990 року рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці у зв`язку з розлученням були змінені умови найму приміщення: виділено кімнату 8,7 кв.м. ОСОБА_1 , а кімнату у 24.6 кв.м. виділено ОСОБА_4 та її сину ОСОБА_5 , кухню і коридор залишили в загальному користуванні. Згодом ОСОБА_4 із сином отримали 2-х кімнатну квартиру АДРЕСА_3 .

Таким чином ОСОБА_1 вселився в спірне приміщення і проживав на правах члена сім`ї, а з часу розлучення продовжував користуватись цим приміщенням.

У вересні 1997 року ОСОБА_1 одружився із ОСОБА_6 , яка стала проживати разом із відповідачем та своїм сином ОСОБА_3 в спірному приміщенні.

Підтвердженням постійного проживання в спірному житловому приміщенні відповідача ОСОБА_1 слугує довідка з місця проживання про склад сім`ї і прописку по АДРЕСА_4 , видана на ім`я ОСОБА_1 , в якій зазначено, що дім по АДРЕСА_1 належить ДУ 1 Вінницького КЕЧ району, особовий рахунок відкрито на ім`я ОСОБА_1 , благоустрій будинку: водопостачання, каналізація, газ, централізоване опалення, житлова площа 32,28 кв. м. Складається із двох кімнат і це приміщення є житловим.

В матеріалах справи також наявні розрахункові книжки по сплаті за квартиру, комунальні та інші послуги, з оплати за природній газ, видані на ім`я ОСОБА_1 акт про встановлення, пломбування, прийняття в експлікацію і взяття на облік водо-лічильних вузлів від 17.05.2013 року.

Наявність судових рішень, які сторони та інші особи, які брали участь у справах, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки не оскаржували, а наявність договорів про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, електро та водопостачання у будинку АДРЕСА_4 у ОСОБА_1 свідчить про проживання та користування відповідачами на законних підставах.

Відповідно до матеріалів справи, відповідачі постійно проживають у спірному приміщені, вселились туди як члени сім`ї, набули права користування приміщенням, зареєструвавши своє місце проживання в установленому законом порядку, тому не можна вважати їх вселення та проживання незаконним.

Разом з тим, в мотивувальній частині рішення суд визначив, що на відповідача ОСОБА_3 розповсюджуються гарантії користування службовим жилим приміщенням, які визначені статтями 124, 125 ЖК України.

Однак, матеріалами справи доведено, що спірне приміщення не було включено до житлового фонду, а тому не може вважатися службовим жилим приміщенням, призначеним для заселення громадян.

Як вбачається з позовної заяви та матеріалів справи, позивач заявляв вимогу про усунення перешкод в користуванні адміністративним приміщенням та зняття з державної реєстрації з підстав, передбачених статтями 317, 321, 386, 391 ЦК України. Із тих же підстав, наведених в апеляційній скарзі, позивач просив скасувати рішення суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору, оскільки до правовідносин, які вже існували на дату набрання чинності норм ЦК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів ,-

в и р і ш и л а :
Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 листопада 2014 року у справі за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні адміністративним приміщенням та зняття з державної реєстрації змінити.

Виключити з мотивувальної частини рішення суду посилання на статті 124, 125 ЖК України, як на підставу у відмові в задоволенні позовних вимог.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис) В.І.Чорний
Судді: (підпис) С.К.Медвецький
(підпис) В.В.Оніщук
З оригіналом вірно: