Справа № 500/6620/14-ц
Провадження № 2/500/121/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2015 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Бурнусуса О.О.

при секретарі - Петровій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суд з позовом, яким просила визнати за нею, як спадкоємицею за заповітом право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1, який належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, а при оформленні права власності на спадкове майно приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу ОСОБА_4 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутні документи, що підтверджують право власності на спадкове майно за спадкодавцем ОСОБА_3.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що на підставі договору забудови від 07.09.1970 року та рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради депутатів трудящих від 10.10.1966 року за № 1/698 ОСОБА_5 та ОСОБА_3 була надана земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, на якій був побудований житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 22.12.1968 року, виданого виконавчим комітетом Озернянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області ОСОБА_5 та ОСОБА_3 уклали шлюб, після реєстрації якого, ОСОБА_3 змінила прізвище на «ОСОБА_3».

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 05.05.1978 року, виданого Ізмаїльським міським відділом РАЦСу, шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було розірвано.

Крім цього, рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28.09.2005 року за ОСОБА_3 було визнано право власності на флігерь, який розташований за адресою: АДРЕСА_2, а за ОСОБА_5 право власності на зазначений флігель було припинено.

В судовому засіданні було встановлено, що згідно довідки за № 248 від 24.09.2014 року, наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, побудований у 1986 році є завершений будівництвом та відповідно до Наказу Міністркества регіонального розвитку будівництва та житлово - комунального господарства України № 95 від 19.03.2013 року «Про затвердження порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І-ІІ категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інжирних мереж» зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.04.2013 року за № 612/23144, на підлягає прийняттю в експлуатацію та відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна затвердженого наказом Державнго комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127, зареєстрованого в міністерстві юстиції України від 10 липня 2001 року за № 582/5773 , не належить до самочинного будівництва.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 013593 від 07.10.2008 року, виданого на підставі рішення Ізмаїльської міської ради від 27.04.2007 року за № 621-V, земельна ділянка площею 0,0683 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель належить ОСОБА_3.

Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_3 від 20.08.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції одеської області ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. ст. 1216,1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Після смерті ОСОБА_3 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірним спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до заповіту від 20.11.2008 року за № 9144, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області, ОСОБА_3 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що на день смерті вона матиме право заповіла ОСОБА_1.

Осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині відповідно ст. 1241 ЦК України, після смерті ОСОБА_1, немає.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину

Як було встановлено судом, позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_3, тобто вважається такою, що прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України.

30.07.2014 року за № 2604 приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу ОСОБА_4 на ім'я позивача ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом складеним ОСОБА_3 на земельну ділянку загальною площею 0,0683 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер № :01:045:0013, передану для будівництв та обслуговування жилого будинку і господарських будівель.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкоємцем не було отримано правовстановлюючі документи.

Таким чином, спадковий житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 був побудований до 05 серпня 1992 року і в данному випадку вважається завершеним будівництвом.

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги те, що позивач ОСОБА_1 на частину спадщини вже отримала свідоцтво, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1222, 1223, 1261, 1268, ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О. Бурнусус