Провадження №2/761/453/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 січня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Панасенко Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Джерман Моторз" про стягнення сум, належних працівникові при звільненні, середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) 23 липня 2014 року звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Джерман Моторз" (далі - Відповідач) про стягнення сум, належних працівникові при звільненні, середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку та відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він перебував у трудових відносинах із Відповідачем, починаючи із 13 грудня 2013 року і, що 19 березня 2014 року його було звільнено за угодою сторін. Вказує, що на день звільнення, Відповідачем була нарахована йому заробітна плата у розмірі 9 688 грн. 94 коп., із якої до виплати підлягало 7 939 грн. 12 коп. Вказує, що в день звільнення йому було видано трудову книжку, без виплати належних йому сум при звільненні. Вважає дії Відповідача незаконними, оскільки розрахунок із ним проведений не був, у зв'язку з чим, за вказаних обставин він вважає, що Відповідач повинен виплатити йому також середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, розмір якого, на день звернення до суду із цим позовом, складав 21 245 грн. 76 коп. Крім того, зауважує, що оскільки Відповідачем не проведено із ним повний розрахунок, зазначеними діями останнього йому заподіяно моральну шкоду, розмір якої він оцінює у 2 000 грн., обґрунтовуючи заподіяння йому моральної шкоди переживаннями, втратою нормальних життєвих зв'язків, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації його життя. Просив суд ухвалити судове рішення, яким стягнути із Відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 7 939 грн. 12 коп., середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку у розмірі 21 245 грн. 76 коп. та відшкодувати моральну у розмірі 2 000 грн.

В ході судового розгляду справи, в особі свого представника, Позивач подав заяву про збільшення розміру позовних вимог. Зокрема, просив суд ухвалити судове рішення, яким стягнути із Відповідача на його користь середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку у розмірі 45 901 грн. 26 коп. станом на 28 листопада 2014 року, а також збільшив розмір моральної шкоди до 5 000 грн., мотивуючи позов в цій частині, у тому числі, значною тривалістю у порушенні його прав з боку Відповідача.

У судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представник Відповідача у судовому засіданні, не заперечуючи позовні вимоги в частині щодо заборгованості по заробітній платі, яка існувала на час звільнення Позивача із роботи, позовні вимоги не визнав у повному обсязі, просив суд у задоволенні позову відмовити, обґрунтовуючи тим, що невиплата заробітної плати сталася через накладення арешту на кошти Відповідача, у зв'язку із відкриттям виконавчого провадження про стягнення коштів із Відповідача на користь ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві у розмірі 299 013 грн. 20 коп., тому вважає, що невиплата заробітної плати сталася не з вини Відповідача.

Заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково, з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно витягу із трудової книжки Позивача, його було прийнято на посаду майстра прийомної групи 13 грудня 2013 року (наказ № 217 від 13 грудня 2013 року) та звільнено із займаної посади на підставі пункту 1 статті 36 Кодексу законів про працю України, за угодою сторін (наказ № 45/1 від 19 березня 2014 року) (а.с. 3).

Згідно довідки, виданої Відповідачем на ім'я Позивача від 16 травня 2014 року № 71, заборгованість по заробітній платі за січень 2014 року склала 3 896 грн. 18 коп.; за лютий 2014 року - 3 539 грн. 12 коп.; за березень 2014 року - 503 грн. 82 коп., а всього розмір заборгованості складав 9 950 грн. 38 коп. та сума до виплати склала 7 939 грн. 12 коп. (а.с. 5).

За змістом частини 1 статті 116 Кодексу законів про працю України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Оскільки, в порушення вказаної норми, при звільненні Позивача, належні йому суми Відповідач не виплатив, зазначена сума у розмірі 7 939 грн. 12 коп. підлягає стягненню із Відповідача на користь Позивача у судовому порядку.

Крім того, Позивач просить суд ухвалити судове рішення, яким стягнути із Відповідача на його користь середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Позов в цій частині також підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 117 Кодексу законів про працю України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Як вбачається із матеріалів справи, заробітна плата Позивача за останні два повні місяці роботи склала 9 074 грн. 08 коп. З урахуванням кількості фактично відпрацьованих Позивачем робочих днів (41 день), виходячи із порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року, розмір середньоденної заробітної плати Позивача складав 221 грн. 31 коп. Станом на 28 листопада 2014 року кількість днів затримки розрахунку склав 96 днів. За таких обставин, за підрахунками сторони Позивача, перевірених судом, розмір середнього заробітку Позивача за весь час затримки по день фактичного розрахунку складає 41 475 грн. 06 коп., який в силу вимог статті 117 Кодексу законів про працю України, також підлягає стягненню із Відповідача на користь Позивача у судовому порядку.

Відповідно до частини 6 статті 95 Кодексу законів про працю України, заробітна плата підлягає індексації в установленому законодавством порядку.

За таких обставин, вищевказані суми заборгованості при їх виплаті підлягають індексації в установленому законодавством порядку.

Крім того, Позивач також просить суд ухвалити судове рішення, яким відшкодувати на його користь моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. з мотивів, викладених у позовній заяві.

Позов в цій частині задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до статті 237-1 Кодексу законів про працю України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

За змістом частин 1-3 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що при звільненні Позивача, Відповідач допустив порушення трудового законодавства, оскільки не виплатив суми, які належали Позивачеві в день його звільнення. Разом з тим, обґрунтовуючи моральні страждання обставинами, вказаними у позові, Позивач не надав суду належних доказів на їх підтвердження та не довів взаємозв'язку між протиправними діями Відповідача та його переживаннями, через допущені порушення з боку останнього, які б призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків та вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

За таких обставин, виходячи із фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, що позов в цій частині є недоведеним, у зв'язку з чим у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди суд відмовляє.

При цьому, суд також критично оцінює позицію сторони Відповідача, оскільки, як вбачається із матеріалів справи, арешт на кошти Відповідача державним виконавцем було накладено лише жовтні 2014 року, в той час, як Позивач звільнився у березні 2014 року, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про відсутність у Відповідача поважних причин, пов'язаних із невиплатою Позивачеві заборгованості по заробітній платі.

Крім того, відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, із Відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

При ухваленні рішення суд, відповідно до вимог статті 367 Цивільного процесуального кодексу України, допускає негайне виконання рішення в частині присудження Позивачеві заборгованості по заробітній платі за один місяць.

З урахуванням викладеного, на підставі статей 95, 116, 117, 237-1 Кодексу законів про працю України, постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року "Про затвердження порядку обчислення заробітної плати", керуючись статтями 10, 11, 13, 60, 88, 212-215, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Джерман Моторз" про стягнення сум, належних працівникові при звільненні, середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку та відшкодування моральної шкоди - з а д о в о л ь н и т и частково.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю "Джерман Моторз" () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) суми, належні працівникові при звільненні, у розмірі 7 939 (сім тисяч дев'ятсот тридцять дев'ять) гривень 12 коп. (сума вказана без урахування податків та обов'язкових платежів), з індексацією, відповідно до вимог діючого законодавства.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю "Джерман Моторз" () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку у розмірі 41 475 (сорок одна тисяча чотириста сімдесят п'ять) гривень 06 коп. (сума вказана з урахуванням податків та обов'язкових платежів), з індексацією, відповідно до вимог діючого законодавства.

У задоволенні позовних вимог в частині щодо відшкодування моральної шкоди - в і д м о в и т и.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю "Джерман Моторз" () на користь держави судовий збір у розмірі 494 (чотириста дев'яносто чотири) гривні 14 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині щодо присудження виплати заробітної плати у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :