Справа № 2-7034/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року Солом`янський районний суд м.Києва в складі:

головуючого-судді- Лозинської М.І.,

за участі секретаря- Беленок А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом Приватного акціонерного товариства " Страхова компанія АЗІНКО" до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватне акціонерне товариство " Страхова компанія " Азінко" звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування у розмірі 62 937 грн., а також судовий збір.

В обґрунтування заявлених вимог послалось на те, що 21 листопада 2013 року о 11.30 годині в м.Києві по вулиці Фрунзе, 118/2, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Ford Fiesta, державний номер НОМЕР_1, під керуванням відповідача та автомобіля Lexus ES 350, державний номер НОМЕР_2,під керуванням ОСОБА_3.

Посилається на те, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини відповідача , що підтверджується постановою Подільського районного суду м.Києва від 29.11.2013 року.

Мотивуючи свої вимоги вказує, що автомобіль потерпілої особи Lexus ES 350, державний номер НОМЕР_2 застрахований у позивача відповідно до договору страхування № 44295/А від 15.10.2013 року. У зв`язку із настанням страхового випадку , було проведено експертна оцінка пошкодженого автомобіля суб`єктом оціночної діяльності ТОВ " Екліс", відповідно до якого вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу складає 177396,63 грн. Відповідно до звіту про оцінку ринкова вартість автомобіля складає 192 814 ,26 грн.

Представник позивача посилається на те, що враховуючи , що відновлювальний ремонт застрахованого автомобіля складає більше 92 % від його ринкової вартості на момент настання ДТП, страховою компанією визнано конструктивну загибель автомобіля та на підставі отриманої від страхувальника заяви, страхового акту № ИС-14-05 від 29.01.2014 року визнано дану подію страховим випадком та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 112937,00 грн., в підтвердження чого послався на платіжне доручення № 75 від 26 .02.2014 року на суму 15 937,00 грн., платіжне доручення № 428 від 26.02.2014 року на суму 40 тис. грн. та платіжне доручення № 74 від 25.02.2014 року на суму 57 000,00 грн.

В зв`язку із виплатою потерпілій особі внаслідок винних дій відповідача страхового відшкодування у розмірі 112937, 00 грн., позивач посилається на те, що до страхової компанії перейшло право зворотної вимоги до відповідача ,як до особи відповідальної за збиток, а тому страхова компанія просить стягнути 62 937 ,00 грн., різницю між фактично понесеними витратами та сумою, що була стягнута згідно з рішенням Господарського суду м. Києва від 26.09.2014 року з ВАТ НАСК " Оранта" , у якій застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задоволення.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, пославшись на те, що відповідно до Звіту № 580 про оцінку вартості матеріального збитку автомобіля Lexus ES 350, державний номер НОМЕР_2 розмір матеріального збитку складає 102814,79 грн. Таким чином, відповідач вважає, що оскільки позивач отримав частину відшкодування страхової виплати (страхового відшкодування ) в розмірі 50000,00 грн. від ВАТ Національна акціонерна страхова компанія " Оранта", різниця між розміром заподіяного матеріального збитку, який повинен сплатити відповідач та відшкодованою сумою повинна складати 52814,79 грн., тому вимоги про стягнення з нього 62937,00 грн. відповідач вважає незаконними. Також відповідач послався на те, що відповідно до умов Договору № 44395/А від 15.10.2013 р. (укладеного між позивачем та страхувальником), а саме п.п.4.1-4.4 Договору , строк його дії та період страхування по ньому починають свій перебіг з моменту оплати страхової премії у строки, обумовлені в п.4.3 вказаного договору. Оскільки в матеріалах справи відсутні докази здійснення оплати страхувальником першої частини страхової премії, відповідач вважає, що договір не вступив в дію, а отже у позивача не було законних підстав для здійснення страхової виплати, наслідком чого є безпідставність та незаконність позовних вимог.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Встановлено, що 21.11.2013 року о 11.30 ОСОБА_1 - відповідач по справі, керуючи транспортним засобом автомобілем " Форд" , д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Фрунзе в м.Києві, в залежності від погодних умов та стану проїзної частини , не вибрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем " Лексус" д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, що причинило пошкодження транспортних засобів,чим порушив п.12.1 ПДР України.

Відповідно до постанови Подільського районного суду м. Києва від 29.11.2013 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та у зв`язку із чим накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Згідно із укладеним договором № 44395/А добровільного страхування наземного транспорту від 15.10.2013 року, між ПрАТ " СК " Азов" яке перейменовано згідно із рішенням Загальних зборів акціонерів на ПрАТ "СК АЗІНКО" та ОСОБА_4 автомобіль " Лексус" д.н.з. НОМЕР_2 є застрахованим.

Відповідно до ст.20 Закону України " Про страхування", страховик зобов'язаний ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування; протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику; при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

На підставі Звіту № 580 від 17.01.2014 року проведеним оцінювачем суб"єкта оціночної діяльності ТОВ " ЕКЛІС", який має кваліфікаційне свідоцтвом ФДМУ та МІБ МФ № 114 від 12.04.2003 року, свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів № 890 від 22.12.2003 року та заяви страхувальника ОСОБА_4,ПрАТ " СК " Азов" прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 112 937,00 грн., у зв`язку із чим вказана сума була виплачена потерпілій особі, що підтверджується платіжними дорученнями № 75 від 26.02.2014 року, № 428 від 26.02.2014 року, № 74 від 25.02.2014 року.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність винної особи власника автомобіля "" Форд" , д.н.з. НОМЕР_1, застрахована ВАТ " НАСК "ОРАНТА" відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/2478800 .

Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно із рішенням Господарського суду міста Києва від 26.09.2014 року на користь ПрАТ " Страхова компанія АЗІНКО"- позивача по справі, з ВАТ " НАСК " ОРАНТА" в межах ліміту відповідальності стягнуто страхове відшкодування у розмірі 50 000 грн.

У зв`язку із стягнення із страхової компанії винної особи шкоди в межах ліміту, позивач звернувся до суду із вимогами до винної особи про стягнення різниці між фактично понесеними витратами та стягнутою сумою, виходячи із розрахунку 112 937 ,00 грн.- розмір шкоди визначений відповідно до страхового акту - 50 000 грн., сума, що стягнута згідно із рішенням суду, що становить 62 937,00 грн.

Визначаючи розмір збитків, що повинні бути відшкодовані позивачу, суд виходить із наступного.

Згідно із ст.9 Закону України " Про страхування" страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками , зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно пунктів 2.4, 8.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів,затвердженої наказом міністерства юстиції України та Фонду державного майна від 24.11.2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 вартість матеріального збитку ( реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ ( втрати товарної вартості). Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Згідно із проведеною оцінкою за результатами чого суб"єктом оціночної діяльності наданий Звіт № 580, розмір матеріального збитку, заподіяного власнику пошкодженого автомобіля " Лексус" д.н.з. НОМЕР_2 становить 102814,79 грн.

Відповідно до ст.ст.57,58 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином належним доказом розміру оціненої шкоди, спричиненої потерпілій особі внаслідок застрахованого транспортного засобу,внаслідок винних дій відповідача, є вказаний вище звіт , яким визначено розмір прямих збитків у сумі 102814,79 грн., а відтак суд вважає, що до позивача перейшло право вимоги до відповідача про відшкодування понесених витрат , виходячи саме із зазначеного розміру оціненого у встановленому порядку.

Виходячи із наведеного, суд вважає,що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між оціненою шкодою у розмірі 102814,79 грн. та стягнутою сумою в межах ліміту відповідальності із страхової компанії відповідача 50 000грн., що становить 52814,79 грн.

Оскільки в іншій частині позивачем не доведено своє право вимоги до відповідача , виходячи із розміру 112937,00 грн., то в цій частині суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Разом із тим, суд не приймає до уваги посилання відповідача на невиконання потерпілою особою умов договору щодо сплати страхової премії, та як наслідок відсутності підстав виплати страхового відшкодування, оскільки правовідносини сторін договору страхування до спірних правовідносин не відносяться, крім того із змісту страхового акту вбачається, що страхова премія сплачена двома платежами у повному обсязі, що в свою чергу спростовує посилання відповідача.

В силу ст.88 ЦПК України в порядку розподілу судових витрат з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 528,14 грн.

На підставі наведеного, керуючись Законом України "Про страхування", ст.ст.22,993 ЦПК України, ст.ст.10,60,88 ,209,212-215, 294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства " Страхова компанія АЗІНКО" до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства " Страхова компанія АЗІНКО" суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 52 814,79 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства " Страхова компанія АЗІНКО" судовий збір у розмірі 528,14 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: