Справа № 314/5004/14-ц
Провадження № 2/314/45/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 року м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Мануйлової Н.Ю.,

при секретарі Пакуло В.С.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсними заповіту, -

ВСТАНОВИВ :

До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсними заповіту.

В обґрунтування позову посилаються на те, що 10 лютого 2014 року помер дід позивача - ОСОБА_5. Батько позивача, ОСОБА_6, помер 15 січня 2007 року.

14 травня 2014 року позивачу стало відомо, що його дід склав заповіт, згідно з яким все своє майно після смерті заповів ОСОБА_3 Однак у позивача є сумніви щодо психічного стану його діда під час складання заповіту, оскільки на той момент він дуже хворів, не завжди розумів свої вчинки, і позивач впевнений, що і не розумів того, що заповів майно сторонній людині.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7, пенсіонерка, пояснила, що ОСОБА_3 мав на меті забрати землю, яка належить ОСОБА_5, та споював останнього для цього, неодноразово казав покійному що йому не подобається приїзд онука ОСОБА_1, по господарству не допомагав. ОСОБА_5 казав їй, що віддає ОСОБА_3 всю пенсію, щоб останній поховав його, та зробив на нього «простий заповіт». Зазначила, що в 2010 році ОСОБА_5 розумових та психічних відхилень не мав, але був подавленим у звязку із смертю двох синів.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8, рідна тітка, пояснила, що останні півтора року приїжджала частенько до села, де проживав ОСОБА_5 Дід віддавав усю пенсію ОСОБА_3, щоб той його поховав, тобто останній мав на нього вплив. Був залежний від ОСОБА_3, бо той ходив для нього за продуктами харчування. Коли дід знаходився у лікарні, то зі слів робітників, ОСОБА_3 навіть не піднявся до діда.

Свідок ОСОБА_9, є двоюрідним братом позивача, пояснив, що перша зустріч із дідом ОСОБА_5 відбулася 1977 року. Про існування відповідача дізнався 3-4 роки тому. До села приїжджав 2-3 рази на місяць де жив дід, який кожного разу вів себе по різному, мав тяжкий характер. Просив надати правову допомогу ОСОБА_3. Дід вживав спиртні напої та знаходився на обліку як онкохворий. Як тільки намагався надати яку-небудь допомогу діду, то зараз же прибігали так звані «опікуни». Привозив один раз пляшку горілки, яку дід віддав ОСОБА_3. Дід казав, що всю пенсію віддає ОСОБА_3. Про заповіт нічого не знав. З позивачем у діда були хороші стосунки. Після смерті діда, ОСОБА_3 у лікарні вчинив сварку, щоб позивач не отримав свідоцтво про смерть.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10, який був сусідом померлого, пояснив, що дід жив сам, захворів, і тільки ОСОБА_3 допомагав йому, прав речі, дружина ОСОБА_8 готувала їжу та дід приходив до них по 5 разів на день поїсти. Вживав спиртні напої в міру, інколи з відповідачем. Онук приїжджав до діда погуляти, коли той був ще здоровим та по господарству не допомагав, а як дід сильно захворів, то зовсім не приїжджав. За 2-3 роки тому ОСОБА_11 сильно хворів, та 3-4 рази знаходився на стаціонарному лікуванні. За 1-2 місяці до смерті в ОСОБА_11 був склероз. Похорони та поминальний обід влаштовував ОСОБА_3.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12, який був сусідом ОСОБА_5, пояснив в судовому засіданні, що померлого знає давно, дружив із синами. ОСОБА_3 опікувався над ОСОБА_11, який віддавав йому свою пенсію, допомагав по господарству, привозив харчі, возив до лікарні, дружина ОСОБА_8 провідувала. ОСОБА_5 міг випиті алкогольні напої, але не зловживав ними. До останнього був адекватною людиною. Про заповіт та те, що у ОСОБА_11 був склероз ніколи не знав.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13, голова сільського фермерського господарства, пояснив, що померлого знав добре, бо працював з ним з 1986 року та мав хороші стосунки. Років 6 тому померлий йому казав що, якщо б не ОСОБА_3 то залишився б сам, мав останнього за сина. ОСОБА_3 в свою чергу доглядав ОСОБА_11, мав з нам дружні стосунки, возив до лікарні, купував продукти харчування, приділяв багато уваги., могли разом вжити алкогольні напої, але дуже рідко. На склероз померлий не хворів та чи віддавав пенсію ОСОБА_3 не знає. А те, що онук не отримав заповіт не здивувало, бо останній міг приїхати до померлого лише погуляти, поспати і не піклувався про нього.

У матеріалах справи наявні медичні документи щодо стану здоровя померлого ОСОБА_5.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 заявив клопотання про призначення по справі посмертної судово-психіатричної експертизи, для вирішення низки питань, а саме:

1. Чи страждав ОСОБА_5 на день складення заповіту будь-яким психічним або іншим захворюванням, яке могло вплинути на його психічний стан?

2. Чи міг ОСОБА_5 розуміти під час складання заповіту значення своїх дій та розумно керуватися ними?

Відповідач по справі ОСОБА_3 та його представник не заперечував проти проведення вказаної експертизи. Проте позивач вважає, що ОСОБА_5 міг керувати своїми діями, знаходився при памяті. У судовому засіданні надавав пояснення, що за померлим піклувався 20 років, та онук знав про заповіт.

Суд, вислухавши заявлене клопотання, думку інших учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 145 ЦПК України, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи, то призначення експертизи є обовязковим за клопотанням хоча б однієї сторони.

Заслухавши думку сторін, приймаючи до уваги, що для вирішення питання про психічний стан ОСОБА_5 в період укладення заповіту необхідні спеціальні знання в області медицини, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.143, 144, 168, п.5 ч.1 ст.202 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_2 про призначення по справі посмертної судово-психіатричної експертизи - задовольнити.

Призначити по справі судово-психіатричну (посмертну) експертизу, поставивши на розгляд експертів наступні питання:

1. Чи страждав ОСОБА_5 на день складення заповіту 09.12.2009 будь-яким психічним або іншим захворюванням, яке могло вплинути на його психічний стан?

2. Чи міг ОСОБА_5 розуміти під час складання заповіту 09.12.2010 значення своїх дій та розумно керуватися ними?

Провадження експертизи доручити експертам Запорізької обласної психіатричної лікарні, попередивши експертів про кримінальну відповідальність за ст.384 ч.1 , ст. 385 ч.1 КК України.

Для вивчення експерту направити завірені копії амбулаторної карти ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що знаходяться в матеріалах цивільної справи № 314/5004/14-ц, провадження 2/314/45/2015 з 65 по 78 аркуш.

Провадження по справі зупинити на час проведення експертизи.

Встановити строк проведення експертизи два місяці.

Ухвала в частині зупинення провадження по справі може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя (підпис ) Н.Ю. Мануйлова

Копія вірна

Суддя Н.Ю. Мануйлова

ОСОБА_14Пакуло

"26" січня 2015 р. :

26.01.2015