Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд в особі судді Лемак О.В.

при секретарі - Ревачко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СХБ Компані», ОСОБА_2 про визнання права власності на об'єкт нерухомості,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «СХБ Компані», ОСОБА_2 про визнання права власності на об'єкт нерухомості, мотивуючи свої вимоги тим, що 27 січня 2015 року між ним та ТОВ «СХБ Компані» від імені якого на підставі статуту ТОВ «СХБ КОМПАНІ» діяв директор ОСОБА_3 укладено боргове зобов'язання, згідно якого останній отримав від позивача у власність 160000,00 грн., які зобов'язалось повернути в строк до 10 лютого 2015 року. Пунктом 3 вищевказаного договору визначено, неповернення коштів, позичальник передає у власність позивачу нерухоме майно, а саме комплекс будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що складається з адмінбудинку загальною площею 529,4 м.кв., (позначений в технічній документації під літ.А), деревообробного цеху загальною площею 1397,5 м.кв. (позначений в технічній документації під літ.Б), адмінбудинку загальною площею 233,3 м.кв. (позначений в технічній документації під літ.В), навісу загальною площею 320,0 м.кв. (позначений в технічній документації під літ. Г), водозабірної установки загальною площею 12,7 м.кв. (позначена в технічній документації під літ.Д), трансформаторної підстанції загальною площею 30,2 м.кв.

Належне виконання позичальником своїх зобов'язань за борговим зобов'язанням забезпечено договором поруки, укладеним 27.01.2015 року між позивачем та ОСОБА_2

Всупереч умовам вищевказаного боргового зобов'язання, відповідач кошти не повертає, та в усній формі відмовляється укласти цивільно-правову угоду про передачу у власність позивачу вищевказаного майна, поручитель ОСОБА_2 також не бажає виконувати взяті на себе зобов'язання згідно договору поруки від 27.01.2015 року.

В судове засідання позивач не з'явився, однак надійшла заява від нього, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає повністю.

Відповідач ТОВ «СХБ Компані» в судове засідання не з'явився, надійшла заява від директора ОСОБА_3, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 січня 2015 року між ОСОБА_1 та ТОВ «СХБ Компані» від імені якого на підставі статуту ТОВ «СХБ КОМПАНІ» діяв директор ОСОБА_3 укладено боргове зобов'язання, згідно якого останній отримав від ОСОБА_1 у власність 160000,00 грн., які зобов'язався повернути в строк до 10 лютого 2015 року.

Пунктом 3 вищевказаного договору визначено, що неповернення коштів, позичальник передає у власність позивачу нерухоме майно, а саме комплекс будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що складається з адмінбудинку загальною площею 529,4 м.кв., (позначений в технічній документації під літ.А), деревообробного цеху загальною площею 1397,5 м.кв. (позначений в технічній документації під літ.Б), адмінбудинку загальною площею 233,3 м.кв. (позначений в технічній документації під літ.В), навісу загальною площею 320,0 м.кв. (позначений в технічній документації під літ. Г), водозабірної установки загальною площею 12,7 м.кв. (позначена в технічній документації під літ.Д), трансформаторної підстанції загальною площею 30,2 м.кв.

Належне виконання позичальником своїх зобов'язань за борговим зобов'язанням забезпечено договором поруки, укладеним 27.01.2015 року між позивачем та ОСОБА_2

Судом встановлено, що всупереч умовам вищевказаного боргового зобов'язання, відповідач кошти не повертає, та в усній формі відмовляється укласти цивільно-правову угоду про передачу у власність позивачу вищевказаного майна, поручитель ОСОБА_2 також не бажає виконувати взяті на себе зобов'язання згідно договору поруки від 27.01.2015 року.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та законодавства.

Згідно ст. 610 ЦПК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не забороні законом, зокрема із правочинів.

Враховуючи той факт, що зобов'язанням від 27.01.2015 року передбачено, що в разі неповернення коштів, позичальник передає у власність позивачу нерухоме майно, а саме комплекс будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що складається з адмінбудинку загальною площею 529,4 м.кв., (позначений в технічній документації під літ.А), деревообробного цеху загальною площею 1397,5 м.кв. (позначений в технічній документації під літ.Б), адмінбудинку загальною площею 233,3 м.кв. (позначений в технічній документації під літ.В), навісу загальною площею 320,0 м.кв. (позначений в технічній документації під літ. Г), водозабірної установки загальною площею 12,7 м.кв. (позначена в технічній документації під літ.Д), трансформаторної підстанції загальною площею 30,2 м.кв.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що вимога позивача про визнання за ним право власності на нерухоме майно - комплекс будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 16, 328, 526, 610, 611 ЦК України, ст.ст. 10,60,88,213,215,294 ЦПК України,суд,-

Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно - комплекс будівель, що розташовані в АДРЕСА_1, та складається з адмінбудинку загальною площею 529,4 м.кв., (позначений в технічній документації під літ.А), деревообробного цеху загальною площею 1397,5 м.кв. (позначений в технічній документації під літ.Б), адмінбудинку загальною площею 233,3 м.кв. (позначений в технічній документації під літ.В), навісу загальною площею 320,0 м.кв. (позначений в технічній документації під літ. Г), водозабірної установки загальною площею 12,7 м.кв. (позначена в технічній документації під літ.Д), трансформаторної підстанції загальною площею 30,2 м.кв.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Лемак О.В.