Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/2552/14-ц Головуючий у 1-й інст. Корбут В. В.
Категорія 27 Доповідач Матюшенко І. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Матюшенка І.В.

суддів: Широкової Л.В., Борисюка Р.М.

з участю секретаря судового засідання Мишаковської В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03 листопада 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі - Банк) звернулося до суду з позовом в якому, посилаючись на невиконання ОСОБА_1 умов кредитного договору в частині повернення отриманих кредитних коштів, просило ухвалити рішення про стягнення з відповідача 15787.34 грн. заборгованості за кредитом.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03.11.2014 року позов задоволено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом норм матеріального права, просить скасувати судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Апелянт зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про наявність у нього боргу перед позивачем, оскільки суму боргу було стягнуто на судовим наказом, який виконано. Крім того, на думку апелянта, суд безпідставно не застосував наслідки пропуску Банком строку звернення до суду.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що 23.12.2007 року між сторонами було укладено кредитний договір у формі отримання ОСОБА_1 кредитної карти з лімітом 3000 грн. під 24% річних, терміном дії по 30.06.2010 року.

Унаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору виникла заборгованість у розмірі 3666 грн. 17 коп., яку було стягнуто з ОСОБА_1 судовим наказом Бердичівського міськрайонного суду від 28.11.2008 року (а.с.5), судовий наказ виконано.

Задовольняючи позовні вимоги Банку, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність у відповідача заборгованості у сумі 15787.34 грн., що складається з: 5969.71 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 8365.81 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4128 грн. -заборгованість по комісії.

Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Із матеріалів справи вбачається, що за умовами укладеного між сторонами договору кредитний ліміт у 3000 грн. був незмінним протягом усього часу дії договору. За судовим наказом від 28.11.2008 року з відповідача на користь Банку було стягнуто 3000 грн. заборгованості по тілу кредиту та 666 грн. 17 коп. - відсотки за користування кредитом. Оскільки вказаний судовий наказ ОСОБА_1 було виконано, у Банку не було підстав у подальшому нараховувати відсотки за користування кредитом та комісію.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 60 ЦПК України).

Ухвалюючи рішення по справі, суд першої інстанції не звернув уваги, що заявлені Банком позовні вимоги про стягнення 5969.71 грн. заборгованості по тілу кредиту (при ліміті в 3000 грн.), про стягнення нарахованих на таку суму відсотків за користування кредитом і комісії протирічать умовам укладеного договору, не підтверджуються наданими Банком доказами а відтак, є безпідставними.

За таких обставин, коли висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, рішення підлягає скасуванню з ухваленням, в порядку ст. 309 ЦПК України, нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03 листопада 2014 року скасувати, ухваливши нове про відмову у задоволенні позову.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді