Справа № 362/315/15-ц
Провадження № 4-с/362/10/15
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.02.2015 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - суді Корнієнка С.В., при секретарі - Дрозденко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві Чернухи Олександра Миколайовича,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду із скаргою, в якій, посилаючись на порушення вимог ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст.15, ч. 1 ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» старшим державним виконавцем відділу ДВС Деснянського районного управління юстиції у м. Києві Чернухою О.М., а тому просив суд визнати дії останнього щодо зволікання з виконання виконавчих дій по виконанню ухвали суду від 30.07.2014 року та вчинення виконавчих дій з виконання виконавчого провадження № 29787543 від 15.11.2011 року, не надання останнім інформації щодо вчинення дій з виконання вищевказаного виконавчого провадження, оскільки вищезазначені дії порушують його права, як стягувача, на виконання рішення суду у визначений законодавством строк, та зобов'язати державного виконавця усунути виявлені порушення.

Старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві Чернуха О.М. в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце слухання справи судом був повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши представника скаржника, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що с карга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до положень ч.3 ст.61 ЦПК України, не підлягають доведенню обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з положень ч.1 ст.14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і підлягають виконанню на всій території України.

Положенням ст. 383 ЦПК України, визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За вимогами положень ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі - Закон), державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно ч.1 ст. 1 та ч. 1 ст. 5 Закону України «Про інформацію», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, із заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Таким чином, відповідно до даного положення ОСОБА_2, як стягувач у виконавчому провадженні № 29787543, має право на інформацію про виконання рішення Васильківського міськрайонного суду від 30.07.2014р., яке згідно ст. 124 Конституції України та ст.14 ЦПК України є обов'язковим для виконання посадовими і службовими особами органів державної влади та про хід виконавчого провадження.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України (ст.6 Конституції України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну виконавчу службу», начальник відділу державної виконавчої служби районного в місті відділу державної виконавчої служби відповідного управління юстиції та державний виконавець відділу державної виконавчої служби районного в місті відділу державної виконавчої служби відповідного управління юстиції є державними виконавцями. Відповідно до ст.7 ЗУ „Про державну виконавчу службу", працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 6 Закону, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 7 та ч. 1 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян», звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду. Органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

У відповідності до ч. 3 ст. 15 вищезазначеного закону, відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Положення ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Розгляд заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання відповідно до положень ч. 2 ст. 11 Закону, є обов'язком державного виконавця.

На виконання рішення суду від 28 березня 2011 року Васильківським міськрайонним судом Київської області 27 вересня 2011 року видано виконавчий лист № 2-64/11 про зобов'язання ОСОБА_4 не пізніше 30 днів після набрання судовим рішенням законної сили спростувати недостовірну інформацію щодо ОСОБА_5, шляхом публікації резолютивної частини, ухваленого по зазначеній справі судового рішення.

11 листопада 2011 року за місцем реєстрації боржника державним виконавцем відділу ДВС Деснянського РУЮ у м. Києві Сущенко О.В. було відкрито виконавче провадження № 29745455 з виконання виконавчого листа № 2-64/11, відомості про що внесено в Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 липня 2014 року у справі № 2-105/11 (провадження № 4-С/362/19/14) задоволено скаргу заявника на дії (бездіяльність) старшого державного виконавця відділу ДВС Деснянського районного управління юстиції у м. Києві Черухи О.М., а саме: визнано неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця відділу ДВС Деснянського районного управління юстиції у м. Києві Черухи О.М. з виконання виконавчого провадження за № 29787543, відкритого 15 листопада 2011 року; скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 21 січня 2013 року (ВП) № 29787543; скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 10 січня 2014 року (ВП) №41422487 та зобов'язано старшого державного виконавця відділу ДВС Деснянського районного управління юстиції у м. Києві Черуху О.М. вчинити дії, передбачені Законом України „Про виконавче провадження", з виконання виконавчого провадження № 29787543 від 15 листопада 2011 року. Вказане судове рішення набуло чинності.

28.11.2014 року представником скаржника на адресу начальника відділу ДВС Деснянського районного управління юстиції у м. Києві Ніколаєва С.В. поштовим відправленням було направлено Інформаційний запит з проханням: надати інформацію про причини тривалого невиконання рішення суду від 12.01.2011 року та Ухвали суду від 30.07.2014 року відділом ДВС Деснянського районного управління юстиції у м. Києві.

Згідно з поштовим повідомленням, Інформаційний запит було отримано уповноваженим відділу ДВС «1» грудня 2014 року.

На момент розгляду скарги в суді, скаржником так й не отримано відповіді щодо його звернення.

Приймаючи рішення по зазначеній цивільній справі, суд також враховує, що у відповідності до ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, п.1 ст.17 Закону України «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства, кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

У відповідності до рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Отже, для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

Таким чином, суд обґрунтовано приходить до висновку про доведеність викладених у скарзі обставин та вважає за необхідне їх задовольнити, шляхом визнання дій старшого державного виконавця, такими, що призвели до порушень прав стягувача, скасування прийнятих на підставі цих дій рішень та зобов'язання усунути виявленні порушення в місячний строк.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 61, 294, 383 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність службових осіб відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві при виконанні ухвали Васильківського міськрайонного суду від 30 липня 2014 року по цивільній справі № 2-105/11 та залишення без розгляду звернення громадянки ОСОБА_2, в особі її представника ОСОБА_5, від 28.11.2014 року.

Зобов'язати службових осіб відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві усунути порушення виконавчого законодавства у виконавчому провадженні № 29787543 по примусовому виконані виконавчого листа № 2-105/11 та повідомити громадянку ОСОБА_2 про виконання судових рішень Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21.01.2011 року та 30.07.2014 року.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про апеляційне оскарження або по закінченню апеляційного оскарження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її винесення.

Суддя Корнієнко С.В.