Дата документу 09.06.2015
Справа № 334/712/15-ц
Провадження № 2/334/860/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

09 червня 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого-судді Мусієнко Н.М.,

при секретарі Петракей Р.С.

за участю адвоката Огійченко Є.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Запорожжя цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Запорізька обласна кредитна спілка «Довіра», ВДВС Кам'янсько-Дніпровського районного управління юстиції про визнання права власності за звільнення майна з-під арешту суд, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності та звільнення майна з-під арешту, зазначивши в позовній заяві що, 26.10.2006р. між ним та ОСОБА_5 був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1, якій був посвідчений у нотаріальному порядку приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Морозовою В.М. та зареєстрований в реєстрі за №3374.

07.11.2006р. ОП ЗМБТІ була здійснена реєстрація права власності на зазначену квартиру за позивачем ОСОБА_2, в реєстрі прав власності на нерухоме майно за №35471 в книзі 194, реєстровий №16281005, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №12421805 від 07.11.2006р.

Спірна квартира належала ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого 2-ю Запорізькою державною нотаріальною конторою від 20.10.2006р. за реєстровим №3-2028 та була зареєстрована в Електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно ОП ЗМБТІ 24.10.2006р. за реєстровим №16281005.

На момент підписання договору купівлі-продажу нерухоме майно під забороною (арештом) та в іпотеці (заставі) податковій заставі не перебувало, що було перевірено нотаріусом до реєстрації правочину.

У вересні 2014р. позивач вирішив продати спірну квартиру та звернувся до нотаріуса за оформленням відповідних документів, але отримав відмову у реєстрації правочину купівлі-продажу квартири, оскільки на спірну квартиру накладений арешт.

Відповідно до Інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 27851082 від 09.10.2014р. об'єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 має тип обтяження: арешт нерухомого майна: реєстровий номер обтяження: 6238855, зареєстровано 17.12.2007 р. 11:00:38 реєстратором: Кам'янсько-Дніпровська державна нотаріальна контора, Запорізької обл.; підстава обтяження АМ№083779 14.12.2007р., Державна виконавча служба у Кам'янсько-Дніпровському районі, Базовкін Р.Ю.. власник: ОСОБА_3, код НОМЕР_1, АДРЕСА_1. Заявник: Кам'янсько-Дніпровська держнотконтора.

реєстровий номер обтяження: 6541673, зареєстровано 07.02.2008 10:24:11 за №6541673 реєстратором: Кам'янсько-Дніпровська державна нотаріальна контора, Запорізької обл.; підстава обтяження АМ№083795 06.02.2007р., Державна виконавча служба у Кам'янсько-Дніпровському районі, Міроненко С.М. Власник: ОСОБА_3, причина відсутності коду: інша причина відсутності коду, АДРЕСА_1, 1937р.н. Заявник: Кам'янсько-Дніпровська держнотконтора.

Відповідачка ОСОБА_3 позивачу не відома, вона не була стороною правочину купівлі-продажу спірної квартири, за час володіння позивачем квартирою не була прописана за спірною адресою, а також жодного разу не зверталась до нього з будь-якими вимогами, або пропозиціями.

Тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, для захисту свого порушеного права власності.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити, заявивши клопотання про заочний розгляд справи.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 заперечень проти позову не надали, у судове засідання не з'явились, поважних причин неявки суду не повідомили, про час розгляду справи повідомлялись своєчасно у встановлений законом спосіб, тому суд, у відповідності до ст.168 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу в їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів.

Ухвалою суду від 13.05.2015р., за клопотанням представника позивача, суд залишив позовні вимоги позивача до КС «Довіра» та ВДВС у Кам'янсько-Дніпровському районі Запорізької області про зняття арешту - без розгляду.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного:

Відповідно до ч.1 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до п.16 Пленуму ВСУ від 26 грудня 2003р. №14 «Про практику розгляду судами скарг на дії або бездіяльність органів та посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» зазначено, вимоги інших осіб, щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості (ст. 24 ЦПК, ст. 12 ГПК) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах.

Відповідно до п.4 Пленуму ВСУ №6 від 27 серпня 1976р. «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.3,4 ст.334 ЦК України, в редакції, що діяла на момент укладання договору, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Судом встановлено, що 26.10.2006р. між позивачем ОСОБА_2 та ОСОБА_5 був укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу спірної квартири, а також 07.11.2006р. позивач вчинив державну реєстрацію свого права власності в реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Таким чином всі визначені законодавством вимоги, щодо набуття (оформлення) права власності на спірну квартиру позивачем були виконані.

Арешт на спірну квартиру був накладений пізніше, а саме 07.02.2008р. та 17.12.2007р., тобто вже після набуття позивачем права власності на спірну квартиру, на ім'я ОСОБА_3, яка на той час не мала до спірної квартири ніякого відношення.

Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою ст.353 ЦК України.

На теперішній час позивач не має можливості вільно розпорядитися своїм майном, а саме продати належну йому квартиру, оскільки на майно накладено обтяження, на ім'я ОСОБА_3 як боржника, а стягувачем є Кам'янсько-Дніпровська філія Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» філія № 11.

Позивач ОСОБА_2 не має будь-яких відношень як із ОСОБА_3, так із Запорізькою кредитною спілкою «Довіра».

Оскільки позивач не міг надати доказів в обґрунтування правомірності накладення арешту на його квартиру, суд за його клопотанням витребував ухвалу К-Дніпровського районного суду Запорізької області по справі №2-175 від 05.02.2008р. про накладення арешту на спірну квартиру за клопотанням позивача ОСОБА_4 за його позовом до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу.

Згідно відповіді К-Дніпровського райсуду Запорізької області б/н від 16.04.2015р. цивільна справа за №2-1283 від 10.12.2007р. в провадженні суду не перебувала.

Відповідно до ч.1,2 ст.114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцем знаходженням майна або основної його частини. Позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Оскільки спірна квартира знаходиться на території Ленінського району м. Запоріжжя, позивач правомірно звернувся до Ленінського районного суду за захистом свого порушеного права.

Згідно Висновку про незалежну оцінку про визначення ринкової вартості двохкімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, ринкова вартість об'єкта оцінки станом на 28.01.2015р. складає, без врахування ПДВ 162664,00грн.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Оскільки арешт майна накладений не за зобов'язанням позивача, а за зобов'язанням відповідачки ОСОБА_3, позивач обмежений у здійсненні права власності щодо своєї власності - квартири, та для реалізації свого права правомірно звернувся до суду із позовом про зняття арешту.

Тому суд вважає позовні вимоги, щодо зняття арешту з майна позивача підлягають задоволенню в судовому порядку.

Його позовні вимоги, щодо визнання за ним права власності на квартиру АДРЕСА_1 задоволенню не підлягають, оскільки його право власності вже визнано за ним на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 26.10.2006р., посвідченому у нотаріальному порядку приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Морозовою В.М. та зареєстрований в реєстрі за №3374, та відповідно до діючого законодавства зареєстровано в реєстрі прав на нерухоме майно, яке неким не скасовано.

Керуючись ст.ст.10,60,88,224-228 ЦПК України, ст.ст.316,319,328,391,392 ЦК України, ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Звільнити з-під арешту квартиру, за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2, накладеного постановою АМ№083779 від 14.12.2007р., постановою АМ№083795 від 06.02.2008р. Державної виконавчої служби у Кам'янсько-Дніпровському районі, управління юстиції Запорізької області.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, судові витрати в розмірі 243,60 грн..

В решті позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів.

Відповідачами рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Мусієнко Н. М.