У Х В А Л А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 5 березня 2015 року м. КиївКолегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі: Черненко В.А., Закропивного О.В., Червинської М.Є., розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом прокурора м. Нововолинська в інтересах держави в особі Державного підприємства «Волиньвугілля» до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5 на рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 30 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 3 грудня 2014 року, - в с т а н о в и л а: У серпні 2014 року прокурор м. Нововолинська в інтересах держави в особі Державного підприємства «Волиньвугілля» (далі - ДП «Волиньвугілля») звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_4 на користь ДП «Волиньвугілля» 8 199 грн 10 коп. на відшкодування заподіяної шкоди. Вимоги мотивував тим, що згідно з актом позапланової ревізії від 28 лютого 2014 року, проведеної Володимир-Волинською об'єднаною державною фінансовою інспекцією з питань фінансово-господарської діяльності ДП «Волиньвугілля», та його відокремленого підрозділу «Шахтоуправління «Нововолинське» встановлено, що виконуючий обов'язки генерального директора ДП «Волиньвугілля» ОСОБА_4 у порушення вимог законодавства при наявності перевитрат фактичного фонду оплати праці у лютому 2013 року неправомірно видав накази про виплату премій працівникам підприємства, в результаті чого ДП «Волиньвугілля» заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 115 161 грн 73 коп. За даним фактом внесені відомості до ЄРДР і розпочато кримінальне провадження за № 0001343 від 26 грудня 2013 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України. На час звернення до суду з даним позовом ОСОБА_4 не пред'явлено підозру у вчиненні вказаного правопорушення. Вважав, що оскільки ОСОБА_4 не укладався договір про повну матеріальну відповідальність, а кримінально карних діянь в його діях наразі не встановлено, відтак з ОСОБА_4 на користь ДП «Волиньвугілля» необхідно стягнути надмірно сплачену премію у розмірі його середньомісячного заробітку в сумі 8 199 грн 10 коп.Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 30 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 3 грудня 2014 року, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ДП «Волиньвугілля» 8 199 грн 10 коп. на відшкодування заподіяної шкоди. Додатковим рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 15 жовтня 2014 року вирішено питання про розподіл судових витрат. У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять вказані судові рішення скасувати і закрити провадження у справі. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права. Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позову, з висновком якого погодився апеляційний суд, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права. Зокрема, суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшов правильного висновку про задоволення позову про стягнення з ОСОБА_4 середньомісячного заробітку у розмірі 8 199 грн 10 коп. на користь позивача у відшкодування завданої ним шкоди, оскільки з його вини ДП «Волиньвугілля» завдано збитки у розмірі 115 161 грн 73 коп. Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень. Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити. Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5 відхилити. Рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 30 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 3 грудня 2014 року залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає. Колегія суддів: В.А. Черненко О.В. Закропивний М.Є. Червинська