Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 22-ц-778/1238/15 Головуючий у 1 інстанції: Тверський С.М.
Суддя-доповідач: Бабак А.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

Суддів Бабак А.М.

Полякова О.З.

При секретарі: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09 грудня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання свідоцтва недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (далі ПАТ «ПУМБ») про визнання свідоцтва недійсним.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що між ним та Закритим акціонерним товариством «Донгорбанк», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ», укладено кредитний договір № НД-130 від 19 жовтня 2007 року з додатковими угодами № 1, № 2, № 3 від 09 квітня 2008 року, 28 листопада 2008 року та від 27 лютого 2009 року відповідно для придбання нежитлового будівництва. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між сторонами укладений договір іпотеки № НД-130/1 від 19 жовтня 2007 року та № НД-130/2 від 19 жовтня 2007 року. В іпотеку передано адміністративна споруда за адресою: АДРЕСА_1.

27 травня 2010 року приватним нотаріусом здійсненні виконавчі нотаріальні написи № 3589 на виробничу базу за адресою: м. Артемівськ, вул. Петровського, 169 та № 3590 на виробничу базу за адресою: АДРЕСА_1.

У грудні 2013 року йому стало відомо, що адміністративна будівля за адресою: АДРЕСА_1 перейшла у власність відповідача ПАТ «ПУМБ» згідно свідоцтва від 15 листопада 2013 року, внесеного до реєстру за № 2783 на підставі акта реалізації предмета іпотеки від 13 вересня 2013 року.

Позивач вважає, що перехід права власності до відповідача зазначеного майна здійснено з порушенням законодавства України, оскільки в кредитному договорі № НД-130 від 19 жовтня 2007 року відсутні підстави для переходу права власності на предмет іпотеки, іпотекодержателю, а тому приватний нотаріус не мав права видавати свідоцтво про право власності.

Посилаючись на зазначені обставини, просив визнати недійсним свідоцтво від 15 листопада 2013 року видаче приватним нотаріусом Артемівського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстроване за № 2783, за яким власником нежитлової адміністративної будівлі, розташованої по АДРЕСА_1 став ПАТ «ПУМБ»

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Запорізької області від 09 грудня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення його позову.

Відповідно до розпорядження ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року про зміну територіальної підсудності судових справ, підсудність даної справи визначена апеляційному суду Запорізької області.

Сторони у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, тому у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «ПУМБ» про визнання недійним свідоцтва, яке видане приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 15.11.2013 року на підставі акта про передачу майна стягувачу ПАТ «ПУМБ» в рахунок погашення боргу за результатом проведення прилюдних торгів, які не відбулися.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з відсутності вини відповідача у порушенні майнових прав позивача, оскільки майно - нежитлова адміністративна будівля, розташована по АДРЕСА_1, яка передана ПАТ «ПУМБ» на підставі акта про передачу майна стягувачу ПАТ «ПУМБ» в рахунок погашення боргу, затвердженого начальником відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Донецькій області, є іпотечним майном за іпотечним договором № НД-130/2 від 19.10.2007 року, що укладений в забезпечення зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним договором № НД-130 від 19.10.2007 року. Оскільки, торги не відбулися, стягувач виявив бажання залишити за собою зазначене іпотечне майно.

Колегія суддів вважає, що висновок суду є вірним. Розглядаючи спір, суд першої інстанції, у відповідності до вимог ст. 212-214 ЦПК України повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини справи на які посилалися сторони, дав належну правову оцінку правовідносинам, які склалися між учасниками процесу, та закон який їх регулює.

Із обставин справи вбачається, що іпотечне майно - нежитлова адміністративна будівля, розташована по АДРЕСА_1, що належала на праві власності ОСОБА_3 було предметом прилюдних торгів.

Порядок реалізації арештованого майна передбачений Законом України "Про виконавче провадження", Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 21 квітня 2005 року, Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5.

Прилюдні торги є спеціальною процедурою, за результатами якої укладається договір купівлі-продажу. Такий договір, як правочин, можна визнати недійсним у судовому порядку з підстав недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3,5 та 6 ст. 203 ЦК України (ч.1 ст. 215 зазначеного Кодексу).

Умови та порядок вчинення виконавчих дій визначають Закон України "Про виконавче провадження" та Інструкція про проведення виконавчих дій, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5, а також Закон України "Про іпотеку".

Тимчасовим положенням визначено, що прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (п. 2.2 Тимчасового положення), та передбачені певні правила проведення цих торгів, а саме: по-перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів, опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна) (розділ 3); по-друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 4) і, по-третє, ті правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 6).

Свідоцтво, яке позивач просить визнати недійсним є кінцевим документом прилюдних торгів.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту визнання свідоцтва недійсним, позивач в силу ст. 10 ЦПК України зобов'язаний довести правову та фактичну підставу своїх позовних вимог.

Судова колегія вважає, що позивач не надав належних доказів на доведення правової та фактичної підстави своїх позовних вимог.

Відповідно ч.9 ст. 62 ЗУ України «Про виконавче провадження», майно передається стягувачу за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалося на реалізацію. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. За фактом такої передачі державний виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно.

Таким чином, свідоцтво, яке позивач просить визнати недійсним є кінцевим документом, який видається стягувачеві на підставі постанови та акта виконавчої служби.

Фактично не погоджуючись з діями щодо реалізації об'єкта іпотеки, позивач просить визнати недійсним свідоцтво, яке видане приватним нотаріусом за результатом торгів.

Однак, на підтвердження своїх позовних вимог, належних доказів щодо неправомірності дій виконавчої служби з реалізації предмета іпотеки, позивачем не надано.

Судова колегія вбачає відсутність фактичних та правових підстав позовних вимог у зв'язку з їх необґрунтованістю та недоведеністю.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а зводяться до переоцінки наданих доказів, яким суд дав належну правову оцінку у відповідності до вимог ст. 212 ЦПК України. Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст.ст.307,308,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: