Справа № 2-671/1529/12
Провадження 4-с/515/501/15
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 року м.Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого-судді Сивоконь Т.І.

при секретарі Коваленко І.М.

за участю представника скаржника ОСОБА_1

державного виконавця відділу ДВС ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Татарбунари Одеської області скаргу ОСОБА_3 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Татарбунарського районного управління юстиції,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 26.02.2015 року звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Татарбунарського районного управління юстиції, посилаючись на наступні обставини.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 29 травня 2014 року ОСОБА_3 та її малолітню доньку ОСОБА_4 було виселено з житлового будинку, в якому вони зареєстровані та проживають, за адресою м.Татарбунари вул.Чорноморська, 25а. 10 лютого 2015 року у її відсутність до будинку прийшли невідомі люди, замінили замки на вхідних дверях, не провели опис майна, яке знаходиться в будинку. В подальшому їй стало відомо, зі слів матері, що вказані люди - це державний виконавець відділу ДВС ОСОБА_2 та працівники ПАТ КБ "Приват Банк", які прийшли з метою виселення її з будинку.

Постанову про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_3 надіслано не було і лише 10 лютого 2015 року її матері працівниками ПАТ КБ "Приват Банк" було надано ксерокопію вказаної постанови від 23 січня 2015 року, в якій державним виконавцем було надано строк для добровільного виконання рішення суду до 30 січня 2015 року. Стосовно виселення малолітньої дитини постанови про відкриття виконавчого провадження взагалі не було надано. В своїй скарзі ОСОБА_3 стверджує, що взагалі не отримувала постанову про відкриття виконавчого провадження і не знала про надання їй строку на добровільне виконання рішення суду.

ОСОБА_3 вважає, що всупереч вимогам законодавства, державний виконавець фактично провела виконавчі дії з примусового виконання рішення суду, ввійшовши у будинок за відсутності осіб, які там проживають та зареєстровані, не провела опис майна, яке знаходиться в будинку, не передала його на відповідальне зберігання та впустила в будинок осіб, без рішення суду про вселення. В зв'язку з чим, ОСОБА_3 просить визнати дії державного виконавця з примусового виконання виконавчих дій, проведення опису майна, яке знаходиться в будинку, та дії по проникненню до житлового будинку в м.Татарбунари по вул.Чорноморській,25а - неправомірними. Також просить зобов'язати державного виконавця усунути порушення, які були допущені при примусовому виконанні виконавчого листа про виселення ОСОБА_3 із вказаного житлового будинку.

В судовому засіданні представник заявниці підтримала вимоги скарги в повному обсязі.

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Татарбунарського районного управління юстиції в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, вважаючи, що під час проведення виконавчих дій по виселенню ОСОБА_3, вона діяла в межах своїх повноважень, згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області знаходиться виконавчий лист виданий 17.07.2014 року апеляційним судом Одеської області про виселення, в тому числі ОСОБА_3 та інших осіб малолітньої ОСОБА_4 з житлового будинку в м.Татарбунари по вул.Чорноморській,25а зі зняттям з реєстраційного обліку у органах МВС України. На підставі даного виконавчого листа державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 23.01.2015 року з наданням боржнику строку для добровільного виконання рішення суду до 30.01.2015 року. Вказана постанова рекомендованим листом направлена ОСОБА_3

Судом також встановлено, що 10.02.2015 року державним виконавцем, разом з працівниками ПАТ КБ «Приват Банк», було здійснено вихід до будинку №25а по вул.Чорноморській в м.Татарбунари, з метою примусового виселення ОСОБА_3 із вказаного будинку, в звязку з невиконанням нею рішення суду про виселення добровільно в призначений державним виконавцем строк.

Статтею 79 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішення про виселення боржника здійснюється державним виконавцем не пізніше 60 робочих днів з моменту невиконання боржником рішення про його виселення в установлений державним виконавцем строк, визначений відповідно до статті 24 цього Закону. Державний виконавець зобов'язаний письмово повідомити боржника про день і час примусового виселення. Відсутність боржника, повідомленого про день і час виселення, не є перешкодою для виконання рішення.

Однак, на той час, ОСОБА_3 не була повідомлена про день і час її примусового виселення, оскільки в матеріалах виконавчого провадження відсутні письмові підтвердження цього, усне попередження матері боржниці про проведення виконавчих дій, на що в судовому засіданні звернула увагу державний виконавець, судом не приймаються до уваги, так як вони не відповідають вимогам Закону, крім того, представник заявниці категорично заперечувала проти вказаного факту.

Згідно ст.79 Закону України «Про виконавче провадження» виселення здійснюється у присутності понятих за сприянням органів внутрішніх справ з обов'язковим описом майна державним виконавцем. Один примірник акта опису майна вручається під розписку боржникові. Державний виконавець у необхідних випадках забезпечує в установленому порядку зберігання майна боржника, але не більше як три роки, з покладенням понесених витрат на боржника. Після завершення трирічного строку невитребуване майно реалізується в порядку, передбаченому для реалізації безхазяйного майна.

Якщо виконання рішення здійснюється за відсутності осіб, які підлягають виселенню, державний виконавець зобов'язаний провести опис майна та зазначити його вартість. Описане майно передається на відповідальне зберігання особі, яка державним виконавцем призначена охоронцем майна.

Вказані дії, передбачені Законом, державним виконавцем 10.02.2015 року не були проведені, не було проведено опис наявного в будинку майна і за відсутності боржника воно не було передано відповідним документом на відповідальне зберігання будь-якій особі.

Отже, приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що вимоги скарги щодо визнання незаконними дій державного виконавця з примусового виконання виселення ОСОБА_3 підлягають задоволенню.

Стосовно інших вимог скарги, суд вважає, що вони задоволенню не підлягають, оскільки заявником не конкретизовано дані вимоги, не уточнено які саме необхідно усунути порушення та яким чином під час проведення виконавчих дій по виселенню ОСОБА_3

Керуючись ст.ст.386,387 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження", суд,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Татарбунарського районного управління юстиції задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області ОСОБА_2 про примусове виселення ОСОБА_3 з житлового будинку по вул.Чорноморській,25а в м.Татарбунари Одеської області від 10.02.2015 року незаконними.

В задоволенні скарги ОСОБА_3 в іншій частині відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Сивоконь