У Х В А Л А

іменем україни

18 березня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,
суддів: Коротуна В.М.,Попович О.В.,
Парінової І.К.,Штелик С.П.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Охтирської міської ради про зобов'язання прийняти земельну ділянку, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 6 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 20 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом про зобов'язання Охтирської міської ради прийняти земельну ділянку.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 6 жовтня 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 20 листопада 2014 року, закрито провадження у справі.

Не погодившись із зазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_6 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (норма частини 2 статті 324 ЦПК України).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства (частина 1 статті 15 ЦПК України).

Відповідно до положень частини 1 статті 15 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Вирішуючи питання про належність спору до цивільної або господарської юрисдикції, суд має з урахуванням змісту договору та інших правовстановлюючих документів з'ясувати, з використанням якого правового статусу при укладенні такого договору діяла фізична особа та які саме правовідносини між сторонами виникли.

Відповідно до положень статті 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями. Майнові та інші відносини, що виникають між суб'єктами господарювання при безпосередньому здійсненні господарської діяльності, є господарсько-виробничими відносинами.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 як фізична особа-підприємець був зареєстрований у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 12 квітня 1996 року. Перереєстрація відбулася 21 вересня 2004 року. На даний час відсутні дані про припинення державної реєстрації ОСОБА_6 як фізичної особи-підприємця.

Рішенням Охтирської міської ради від 4 червня 2004 року № 385 «Про надання в оренду земельних ділянок» було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 19 кв. м по АДРЕСА_1 та передачі її в оренду строком на п'ять років для комерційного використання (обслуговування магазину) приватному підприємцю ОСОБА_6

На підставі рішення Охтирської міської ради від 4 червня 2004 року «Про надання в оренду земельних ділянок» ОСОБА_6 та Охтирська міська рада уклали договір оренди земельної ділянки загальною площею 19 кв. м, розташованої по АДРЕСА_1, на якій знаходиться магазин.

Відповідно до пунктів 14, 15 договору оренди земельна ділянки передається в оренду для комерційного використання та обслуговування магазину (а.с. 5).

Позивач не заперечує, що використовує земельну ділянку площею 19 кв. м за комерційним призначенням для обслуговування магазину.

У подальшому ОСОБА_6 зареєстрував право власності на магазин, що знаходиться на зазначеній земельній ділянці, на підставі договору купівлі-продажу від 16 січня 2003 року, рішення виконавчого комітету Охтирської міської ради від 22 травня 2003 року та акта державної технічної комісії про готовність завершеного будівництвом об'єкта до експлуатації (а.с. 7, 8).

До того ж, із акта державної технічної комісії про готовність завершеного будівництвом об'єкта до експлуатації вбачається, що замовником будівництва є ОСОБА_6 як приватний підприємець (а.с. 39).

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, правильно вважав, що спірні правовідносини є господарськими, відтак зазначений спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

ОСОБА_6 роз'яснюється право пред'явити позов до господарського суду як фізичній особі-підприємцю, оскільки спір виник щодо його господарської діяльності.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права.

За таких обставин за наслідками розгляду касаційної скарги на ухвалу суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відхилення касаційної скарги та залишає ухвали судів першої та апеляційної інстанцій без змін (пункт 1 частини 2 статті 336, пункт 1 частини 1 статті 342 ЦПК України).

Керуючись статтями 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 6 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 20 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна
Судді:В.М. Коротун
І.К. Парінова
О.В. Попович
С.П. Штелик