Ухвала

іменем україни

21 січня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Євграфової Є.П.,

суддів: Горелкіної Н.А., Журавель В.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Фольксбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и л а:

ПАТ «Фольксбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 28 липня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 11 листопада 2014 року зазначене судове рішення скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

Звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за ціною, встановленою в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», для задоволення вимог ПАТ «Фольксбанк» в розмірі 103 738, 23 дол. США, що за курсом НБУ станом на 11 травня 2011 року становить 826 627 грн 72 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Виконання рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки зупинено на час дії Закону України від 03 червня 2014 року «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Ухвалюючи рішення про відмову у зверненні стягнення на предмет іпотеки, суд першої інстанції виходив з положень норм Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». У зв`язку з відсутністю іншого майна у відповідача та ненаданням позивачем доказів на підтвердження протилежного суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, зазначав наступне.

Відповідно до п. 5.3.1 кредитного договору у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором банк має право звернути стягнення на предмет застави (іпотеки), а саме: квартиру АДРЕСА_1, яка належить іпотекодавцю-майновому поручителю на підставі договору купівлі-продажу квартири.

Аналогічне право позивача закріплено п. 14 іпотечного договору.

Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» має тимчасовий характер та втрачає чинність з дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються (були нараховані) на таку основну суму заборгованості.

Оскільки судом установлено факт невиконання кредитного зобов`язання, відмова в задоволенні позовних вимог на підставі відповідного Закону порушуватиме право позивача на отримання коштів від повернення кредиту, сплати процентів та інших платежів.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права; наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів cудової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 11 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Є.П. Євграфова

судді: Н.А. Горелкіна

В.І. Журавель