АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
Справа № 676/6573/14-ц
Провадження № 22-ц/792/132/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Варвус Ю.Д.,

суддів: Заїки В.М., Пастощука М.М.,

при секретарі: Кошельнику В.М.

за участю: ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3, ОСОБА_4 та публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Хмельницької обласної дирекції на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 грудня 2014 року за позовом публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль" в особі Хмельницької обласної дирекції до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційних скарг, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

АТ „Райффайзен Банк Аваль", звертаючись в суд із зазначеним позовом вказувало, що між ним та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір за №014/2754/82/0867 від 22 травня 2007 року, за яким банк надав останній кредит в розмірі 130000 доларів США строком до 21 травня 2017 року зі сплатою 13,75% річних за користування кредитом. З ОСОБА_4 22 травня 2007 року було укладено договір поруки згідно якого поручитель взяв на себе зобов'язання перед банком по виконанню зобов'язань боржника по кредитному договору по поверненню кредиту в сумі 130000 дол. США, сплаті процентів, неустойки в строки та у випадках, передбачених кредитним договором. Через неналежне виконання відповідачами умов кредитного договору позивач просив суд стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним ________________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Бондар О.О. Категорія: 19,27

Доповідач: Варвус Ю.Д.

договором в розмірі 830264,91 доларів США, що еквівалентна 9657009 грн. 60 коп. по курсу НБУ на дату розрахунку за кредитним договором та судові витрати.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 03 грудня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 солідарно на користь АТ „Райффайзен Банк Аваль" заборгованість по сплаті відсотків в сумі 1013030 грн.67 коп. та пеню в розмірі 1000000 грн. В стягненні з ОСОБА_3, ОСОБА_4 солідарно на користь АТ „Райффайзен Банк Аваль" заборгованості по тілу кредиту в сумі 1287052 грн.54 коп. відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 солідарно на користь АТ „Райффайзен Банк Аваль" судові витрати в сумі по 420 грн. 21 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, ОСОБА_4 не погоджуються з рішенням суду, просять його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачу в позові в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказують, що позивач раніше вже звертався з аналогічним позовом до суду і рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 07 травня 2010 року позов було частково задоволено та стягнуто з відповідачів на користь позивача 29268,82 грн., еквівалентну за курсом НБУ 3846,10 доларів США. Враховуючи вказані обставини, суд першої інстанції повинен був залишити заяву позивача без розгляду. Також вважають, що судом безпідставно не було застосовано термін позовної давності для нарахування відсотків та пені за прострочення погашення заборгованості за кредитним договором.

В апеляційній скарзі ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" не погоджується з рішенням суду, просить його змінити та стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за кредитним договором в сумі 830264,91 доларів США, що складається з: 110654,81 доларів США, що еквівалентно 1287052,54 грн. заборгованості за кредитом; 87095,687 доларів США, що еквівалентно 1013030,67 грн. заборгованості за відсотками; пеню в розмірі 632514,42 доларів США, що еквівалентно 7356926,39 грн. та понесені судові витрати, посилаючись на його незаконність. Вважає, що суд неправомірно відмовив банку в частині задоволення позову про стягнення за тілом кредиту. Оскільки, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Крім того, судом прийнято рішення про стягнення заборгованості за відсотками в національній валюті України 1013030,67 грн., однак, позивач відповідно до своїх позовних вимог просив стягнути з відповідачів заборгованість по кредитному договору в іноземній валюті - валюті кредиту в розмірі 15281,36 доларів США.

Апеляційна скарга ОСОБА_3, ОСОБА_4 підлягає відхиленню, а апеляційна скарга АТ „Райффайзен Банк Аваль" - задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.553 та ч.1 ст.554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 22 травня 2007 року між ВАТ „Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого є ПАТ „Райффайзен Банк Аваль", та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, згідно якого відповідачка отримала кредит в сумі 130000 доларів США із сплатою за користування кредитом 13,75% річних строком до 21 травня 2017 року. В забезпечення виконання кредитного договору 22 травня 2007 року між банком та ОСОБА_4 був укладений договір поруки, згідно якого поручитель взяв на себе зобов'язання по виконанню зобов'язань боржника по поверненню кредиту в сумі 130000 доларів США, сплаті процентів, неустойки в строки та у випадках, передбачених кредитним договором.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачами кредитних зобов'язань станом на 11 червня 2014 року утворилася заборгованість за кредитним договором в розмірі 830264,91 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 9657009 гривень 60 коп. на дату розрахунку, яка складається: з заборгованості за кредитом в сумі 110654,81 доларів США (в тому числі прострочена заборгованість по тілу кредиту - 70524, 15 доларів США), що еквівалентна 1287052 грн. 54 коп.; заборгованості за відсотками в сумі 87095,18 доларів США (в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 85970, 68 доларів США), що еквівалентна 1013030 грн. 67 коп.; пені в сумі 632514, 42 доларів США, що еквівалентна 7356926 грн. 39 коп. Останній платіж по погашенню кредитної заборгованості згідно розрахунку заборгованості боржником здійснено 18 вересня 2012 року.

23 червня 2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були направлені банком вимоги про дострокове виконання грошових забов'язань за кредитним договором, які були ними отриманні 27 червня 2014 року (а.с.12-13).

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 07 травня 2010 року ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" відмовлено в достроковому стягненні солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованості по тілу кредиту в сумі 114386,49 доларів США по вказаному кредитному договору і зобов'язання по договору не припинилися, тривають до 21 травня 2017 року, тому задоволенню підлягають вимоги ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" лише в частині стягнення відсотків за користування кредитом в сумі 1013030 грн. 67 коп. та пені, розмір якої відповідно до вимог ч.3 ст. 551 ЦК України зменшено до 1000000 грн.

Проте, з такими висновками суду повністю погодитись не можна, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи та суперечить вимогам закону.

Відповідно до п. 6.5 укладеного між сторонами кредитного договору кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом, нараховані проценти за користування кредитом та неустойки, у випадках невиконання позичальником умов цього договору та/або договорів застави/іпотеки, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту, та в інших випадках, передбачених цим договором.

Проте суд першої інстанції дану умову договору при вирішенні спору не врахував. Дійшов помилкового висновку про те, що в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту вже є рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 07 травня 2010 року, що набрало законної сили, хоча даним рішенням суду було стягнуто лише заборгованість по відсотках за користування кредитом за період з 26 березня 2009 року по 11 червня 2009 року в сумі 3846,10 доларів США, що було еквівалентно по курсу НБУ 29268 грн.82 коп. (а.с.36-37). Рішення суду відповідачами було виконано.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги позивача про стягнення солідарно з боржника та поручителя заборгованості по тілу кредиту в сумі 110654,81 доларів США, що еквівалентно 2460962 грн.97 коп. по курсу НБУ та заборгованості за відсотками в сумі 87095,68 доларів США, що еквівалентно 1937007 грн.92 коп. по курсу НБУ підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 10.1 Кредитного договору за порушення строків повернення кредиту, процентів за користування кредитом та комісії, передбачених цим договором позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5 від суми простроченого платежу за кожен день прострочки.

Позивач, пред'являючи позов просив стягнути з відповідачів, з урахуванням вимог п.12.5 кредитного договору, пеню в розмірі 632514,42 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 7356926 грн.39 коп. станом на 11 червня 2014 року.

Між тим, частиною 3 ст.551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Отже, ч.3 ст.551 ЦК України, з урахуванням положень ст.3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст.10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 03 вересня 2014 року № 6-100цс14.

Як вбачається з матеріалів справи, сума пені значно перевищує заборгованість по тілу кредиту та заборгованість по відсотках за користування кредитними коштами, тому судова колегія вважає за необхідне зменшити розмір пені до 1000300 грн., яка підлягає стягненню з відповідачів в солідарному порядку.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3, ОСОБА_4 щодо пропуску банком по спірних правовідносинах строку позовної давності є безпідставними. Відповідно до п.12.5 кредитного договору сторони передбачили, що до всіх правовідносин, пов'язаних з укладенням та виконанням цього договору застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Даний пункт договору на час вирішення спору є чинним. Останній платіж по кредитному договору здійснено ОСОБА_3 18 вересня 2012 року в сумі 578, 67 доларів США, а з позовом до суду ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" звернулося 01 вересня 2014 року, тобто в межах строку позовної давності.

Спростовуються наведеними доказами справи і доводи апеляційної скарги щодо вирішення аналогічного спору рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 07 травня 2010 року, в зв'язку з чим підлягають стягненню лише відсотки за користування кредитними коштами.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316, 319 ЦПК України колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилити.

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль" задовольнити.

Рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 грудня 2014 року скасувати.

Позов публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль" задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль" заборгованість 197750,49 доларів США, що еквівалентно 4397970 грн. 89 коп. по курсу НБУ і 1000300 грн., що складається з заборгованості за кредитом в сумі 110654,81 доларів США, що еквівалентно 2460962 грн. 97 коп. по курсу НБУ, заборгованості за відсотками в сумі 87095,68 доларів США, що еквівалентно 1937007 грн. 92 коп. по курсу НБУ та пені 1000300 грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль" з кожного по 2740 грн.50 коп. судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Ю.Д. Варвус