Справа №200/558/15-ц
Провадження №2/200/1195/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2015 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі

Головуючого, судді Єлісєєвої Т.Ю.

при секретарі Кузьминій С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про визначення часток співвласників у спільній сумісній власності та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися в суд з позовом до відповідача про визначення часток співвласників у спільній сумісній власності та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та заповітом.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що квартира АДРЕСА_1, на праві спільної сумісної власності належала ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_3, відповідно до Свідоцтва про права власності на житло від 20 січня 1998 року виданого Виконкомом міської ради народних депутатів. Кожному із співвласників належить по 1/6 частини вказаної квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6 померла.

За життя ОСОБА_5 не зміг належним чином оформити спадщину, яка залишилась після смерті дружини, однак, фактично вступив у володіння спадковим майном разом з донькою - ОСОБА_2.

15 березня 2005 року ОСОБА_5 було складено заповіт, посвідчений нотаріально, відповідно до якого спадкоємцем його частини квартири АДРЕСА_1, є ОСОБА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер.

У вересні 2013 року ОСОБА_1 подав до Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, де було відкрито спадкову справу № 600/2013.

04 квітня 2014 року завідувачею Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 було винесено постанову про відмову у посвідченні нотаріальних дій - у видачі свідоцтва на спадщину за заповітом на частину квартири АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що право власності на вищевказане нерухоме майно не зареєстровано.

26.09.2013 року управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради було видано дублікат Свідоцтва про право власності на житло, а саме: квартири, яка знаходиться у АДРЕСА_1.

24 березня 2014 року за № 11848790 державним реєстратором прав на нерухоме майно було винесено рішення про відмову у державній реєстрації права власності на квартиру у зв'язку із смертю співвласників вказаної квартири.

Оформити належним чином спадщину на вказане майно ОСОБА_1 не має змоги, оскільки, відсутні правовстановлюючі документи на об'єкт нерухомості на ім'я спадкодавця. Тому позивачі просять визначити за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_6, померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 року та ОСОБА_5, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 року, по 1/6 частини у спільному сумісному майні - квартири АДРЕСА_1, рівними, припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1, визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частини квартири АДРЕСА_1, визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/12 частини квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частини квартири АДРЕСА_1, визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/6 частини квартири АДРЕСА_1, визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частини квартири АДРЕСА_1.

Позивачі надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідно до вказаних заяв, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до вказаної заяви, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

У зв'язку з неявкою сторін, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно ст.548 Цивільного кодексу Української РСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР визначалося, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1218 УК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до положень ст. 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов'язків, що є пропорційною до одержаних ними прав.

Як встановлено в судовому засіданніАДРЕСА_1, на праві спільної сумісної власності належала ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_3, відповідно до Свідоцтва про права власності на житло від 20 січня 1998 року виданого Виконкомом міської ради народних депутатів. Кожному із співвласників належить по 1/6 частини вказаної квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_9 НОМЕР_6 виданого міським відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпропетровського обласного управління юстиції від 20.06.2001 року.

За життя ОСОБА_5 не зміг належним чином оформити спадщину, яка залишилась після смерті дружини, однак, фактично вступив у володіння спадковим майном разом з донькою - ОСОБА_2.

15 березня 2005 року ОСОБА_5 було складено заповіт, посвідчений нотаріально, відповідно до якого спадкоємцем його частини квартири АДРЕСА_1, є ОСОБА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_9 НОМЕР_5 виданого Відділом державної реєстрації смертті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 28.05.2013 року.

У вересні 2013 року ОСОБА_1 подав до Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, де було відкрито спадкову справу № 600/2013.

04 квітня 2014 року завідувачею Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 було винесено постанову про відмову у посвідченні нотаріальних дій - у видачі свідоцтва на спадщину за заповітом на частину квартири АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що право власності на вищевказане нерухоме майно не зареєстровано.

26.09.2013 року управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради було видано дублікат Свідоцтва про право власності на житло, а саме: квартири, яка знаходиться у АДРЕСА_1.

24 березня 2014 року за № 11848790 державним реєстратором прав на нерухоме майно було винесено рішення про відмову у державній реєстрації права власності на квартиру у зв'язку із смертю співвласників вказаної квартири.

Відповідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне: ОСОБА_1, є спадкоємцем за заповітом 1/4 частини квартири після померлого ОСОБА_5, а також власником ще 1/6 частини квартири відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, ОСОБА_2 є власником 1/6 частини квартири відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, а також спадкоємцем 1/12 частини квартири внаслідок спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6,ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є власниками по 1/6 частини квартири відповідно до Свідоцтва про право власності на житло.

Враховуючи, що позивачі є спадкоємцями за заповітом та за законом після померлих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на спірну квартиру, фактично прийнявши спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном та визнання за ними права власності на спірну квартиру не суперечить закону, не порушує права та інтереси ОСОБА_1, який визнав позов в повному обсязі, та інших осіб, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 10, 11, 60, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про визначення часток співвласників у спільній сумісній власності та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та заповітом - задовольнити.

Визначити за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1), ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2), ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_3), ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_4), ОСОБА_6, померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 року та ОСОБА_5, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 року, по 1/6 частини за кожним у квартирі АДРЕСА_1.

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) право власності на 1/4 частини квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) право власності на 3/12 частини квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) право власності на 1/6 частини квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_3) право власності на 1/6 частини квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_4) право власності на 1/6 частини квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровська.

Особами, які не були присутні в судовому засіданні, рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня отримання його копії шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя Т.Ю. Єлісєєва