Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 233/4638/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Леміщенко О.О.
Номер провадження 22-ц/778/3896/15 Суддя-доповідач: Бабак А.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

Суддів Бабак А.М.

Полякова О.З.

При секретарі: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3 на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 квітня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Прокуратури Донецької області, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданих незаконними діями, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з позовом, який в процесі розгляду справи уточнював до Прокуратури Донецької області про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що за його скаргами слідчими суддями двічі скасовані постанови старшого слідчого Слідчого управління Прокуратури Донецької області Саварця А.В. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000557, а саме: ухвалою слідчого судді Ворошилівського районного суду Донецької області Федорової О.Ф. скасована постанова від 20.12.2013 року, ухвалою слідчого судді Ворошилівського районного суду Донецької області Переверзевої Л.І. від 16.05.2014 року скасована постанова від 26.03.2014 року.

Вважає, що в своїх постановах слідчий Саварець А.В. ставиться до нього упереджено, допускає суттєве недопрацювання та недбалість.

Крім того, при розгляді скарги судом, слідчий неодноразово не з'являвся до суду, через що судові засідання відкладались. Він же сам регулярно приїздив до суду незважаючи на небезпеку через проведення АТО в регіоні, витрачаючи на це значні кошти. Перебуваючи в м. Донецьку він також витрачав кошти на харчування, вимушений приймати ліки у громадському транспорті та інших не придатних для цього місцях. Ці поїздки також відволікали його від підготовки до свого захисту по кримінальній справі, яку розглядає Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області де він є обвинуваченим.

З вини відповідача - Прокуратури Донецької області, працівником якої є Саварець А.В., йому заподіяні матеріальні збитки в сумі 1384,55 грн., які складаються з: витрати на підготовку позову в сумі 138,70 грн., витрати на поштові послуги в сумі 244,65 грн., витрати на придбання медикаментів та вітамінів в сумі 527,50 грн., витрати на переїзд до м. Донецька для участі у судових засіданнях, а також для подачі скарг до Прокуратури Донецької області в сумі 432,80 грн., витрати на харчування в сумі 40,90 грн.

Крім того, в результаті порушення його прав слідчим Саварцем А.В. йому заподіяна моральна шкода, розмір якої він оцінив у 20000,00 грн. В обґрунтування наявності моральної шкоди посилався на те, що він постійно переживав з приводу неправомірних дій слідчого, нервував, в нього значно погіршився стан здоров'я - погіршився зір, з'явилися головні болі, болі в області серця та попереку, знизився тиск. Він витратив свої сили та нерви на складання близько 10-15 скарг на дії слідчого Саварця А.В.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з відповідачів на його користь матеріальні збитки в сумі 1384, 55 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 20000,00 грн.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 квітня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до розпорядження ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року про зміну територіальної підсудності судових справ, підсудність даної справи визначена апеляційному суду Запорізької області.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для стягнення як матеріальної так і моральної шкоди на користь позивача, оскільки при оскарженні постанов слідчого ним використане право на звернення до суду в порядку КПК України для оскарження рішень органів досудового слідства.

Судова колегія вважає, що висновок суду є вірним. Розглядаючи спір, суд першої інстанції, у відповідності до вимог ст. 212-214 ЦПК України, повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини справи на які посилалися сторони, дав належну правову оцінку правовідносинам, які склалися між учасниками процесу, та закон, що їх регулює.

Відповідно до ст. ст. 3,31,118,119 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої незаконними діями працівника прокуратури, позивач в силу ст. 10 ЦПК України зобов'язаний довести правову та фактичну підставу своїх позовних вимог.

Судом першої інстанції встановлено, що позов ОСОБА_3 ґрунтується на тому, що за його скаргами на дії слідчого Слідчого управління прокуратури Донецької області двічі скасовувалися прийняті ним постанови про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

При вирішенні спору суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що на правовідносини, які виникли між сторонами Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» не поширюється, оскільки не доведено наявність моральної чи матеріальної шкоди, наявність причинного зв'язку між рішеннями, діями або бездіями органу прокуратури і шкодою, яка спричинена позивачу.

При оскарженні постанов слідчого позивачем використане право, закріплене Конституцією України, на звернення до суду в порядку КПК України для оскарження рішень органів досудового слідства. Однак, скасування постанов слідчого ухвалами слідчих суддів за результатом розгляду скарг позивача ніяких наслідків цивільно-правового характеру за собою не тягне.

Правильний висновок суду першої інстанції, що звернення позивача до органів досудового розслідування та суду з заявами та скаргами на постанови та дії слідчого прокуратури не може вважатись порушенням прав позивача, оскільки є правомірною дією суб'єкта, направленою на реалізацію його процесуального права звернення до органів досудового розслідування та суду. Зазначені позивачем обставини не свідчать про заподіяння йому шкоди, тому відсутні підстави для стягнення її в порядку ст. 1166, 1167,1176 ЦК України.

За цих обставин, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позову ОСОБА_3, оскільки будь-які протиправні діяння з боку працівників прокуратури по відношенню до позивача не вчинялись, а також ним не надано будь-яких доказів заподіяння йому такої шкоди.

Докази та обставини, на які посилається апелянт були предметом дослідження судом першої інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права. Доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновком суду першої інстанції з їх оцінкою.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.307,308,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: