Справа № 667/4008/15-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 року м. Херсон

Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді Черниш О.Л.

при секретарі Собчук Є.В.

за участю:

прокурора Нестеренка І.А.,

потерпілої ОСОБА_1,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_2,

обвинуваченого ОСОБА_3,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника потерпілої про забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

в с т а н о в и в:

У кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 потерпілою ОСОБА_1 заявлено цивільний позов про стягнення із обвинуваченого матеріальної шкоди у розмірі 15 959,79 гривень та моральної шкоди у розмірі 50 000 гривень.

У судовому засіданні представник потерпілої заявив клопотання про арешт майна обвинуваченого. як захід забезпечення цивільного позову потерпілої.

На обґрунтування арешту майна обвинуваченого зазначив такі обставини:

ОСОБА_3 повністю визнав свою провину у вчиненні кримінального правопорушення.

Неправомірні дії обвинуваченого заподіяли не лише значну шкоду здоровю ОСОБА_1, але і призвели до значних матеріальних витрат потерпілої. Досудовим слідством встановлено наявність причинного звязку між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою, обвинувачений повністю визнав свою провину, а тому можна стверджувати, що майнова і моральна шкода, заявлена цивільним позивачем, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Проте обвинувачений та його захисник не визнають розмір завданих збитків та здійснюють пошук формальностей для зменшення їх розміру. Крім того, потерпіла за весь час лікування оплачувала все лікування самостійно, за винятком переданих обвинуваченим 3000 гривень.

На думку заявника такі дії обвинуваченого свідчать про ухилення від виконання свого обовязку по відшкодуванню завданих збитків, що унеможливить реальне виконання рішення суду.

Як на правову підставу своїх вимог. заявник послався на ст.ст.56,131, ч.1 ч.3 ст.171, ст.170 КПК України.

Судовий розгляд кримінального провадження визначено статтями 318-380КПК України, які не передбачають розгляду клопотань про арешт майна обвинуваченого в забезпечення цивільного позову.

Стаття 56 КПК України визначає права потерпілого.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше, тобто вказана норма визначає, що суд може накласти арешт на майно тільки після прийнято рішення про задоволення цивільного позову.

Частина четверта ст.170 КПК України визначає, що заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зниження вартості, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

З огляду на те, що рішення у справі не прийнято, суд при розгляді клопотання не може керуватися ст.170КПК України.

Частиною 5 ст.128 КПК України визначено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у звязку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

При розгляді позову статтями 151-153 ЦПК України визначено підстави і порядок вжиття заходів забезпечення позову.

Суд вважає, що вказані норми ЦПК України не суперечать засадам кримінального судочинства, і саме вказаними нормами повинен керуватися суд, вирішуючи питання про необхідність вжиття заходу забезпечення позову,заявленого представником потерпілої.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України заходи забезпечення позову допускаються, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом ст.151 ЦПК України причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, це є обєктивні обставини та припущення щодо обставин, що несуть реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову, тобто вказують на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Підстави для накладення арешту на майно обвинуваченого, визначені ч.4 ст.170 КПК України, узгоджуються з підставами забезпечення позову, визначеними ст.151 ЦПК України.

Заявник у своєму клопотанні не зазначив обставин, які в вказували на те, що в разі задоволення позову виконання рішення суду стане утрудненим або неможливим.

Як підставу вжиття заходів забезпечення позову зазначено те, що обвинувачений та його представник не визнають розмір завданих збитків та здійснюють пошук формальностей для зменшення їх розміру.

Обвинувачений позов про відшкодування матеріальної шкоди визнає в межах доведеності, а відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000 гривень з 50 000 заявлених.

Представник потерпілої заявив клопотання про вжиття заходів забезпечення позову після зясування позиції обвинуваченого щодо заявленого позову і тільки неповне визнання позову зазначено підставою для клопотання про арешт майна. Із клопотання слідує, що в разі повного визнання обвинуваченим позову клопотання про арешт майна не заявлялося б.

Часткове визнання позову не може бути підставою для вжиття заходів забезпечення позову, інших підстав не заявлено і судом не встановлено.

Обвинувачений пояснив, що єдине його рухоме майно автомобіль він використовує для тимчасових заробітків (допомагає дочці у транспортуванні товарів) і не збирається його реалізовувати, рівно як і ухилятися від відшкодування збитків, присуджених судом. Крім того, його цивільно-правова відповідальність як власника транспортних засобів застрахована у страховій компанії, яка відшкодує частину присуджених збитків.

Керуючись ст.128 КПК України, ст.ст.151-153 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Відмовити представнику потерпілої у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно обвинуваченого ОСОБА_3.

Ухвала протягом пяти днів з дня її проголошення може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги через Комсомольський районний суд м. Херсона.

Суддя Черниш О.Л.

Суддя