АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 22-ц/796/4075/2015 Головуючий у 1 інстанції: Вовк С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Болотова Є.В.

при секретарі Прохоровій В.С.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства охорони здоров»я України, третя особа - Державна казначейська служба України про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення з МОЗ України 300000 грн. компенсації, на лікування гіперплазії, безплідності, на сурогатну матір.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у зазначену суму оцінює моральну шкоду, спричинену унаслідок неякісного медичного лікування наданого за час життя її матері та їй особисто, а також у зв»язку із зазначенням у відповіді на звернення недостовірної інформації, що вона перебуває під диспансерним наглядом лікаря-психіатра з приводу психічного захворювання, заперечуючи даний факт з тих підстав, що інвалідність не пов»язана із перебуванням під диспансерним наглядом лікаря-психіатра.

Зазначає, що при одному із звернень до медичного закладу її звинуватили у тому, що вона страждає на психічне захворювання та погрожували госпіталізацією до психіатричної лікарні.

Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 22січня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, спростувати розповсюджену інформацію, вважати її недостовірною та такою що принижує честь, гідність та ділову репутацію, такою що погіршує стан здоров»я, порушує психіку та створює стрес для організму та компенсувати понесені затрати, ураховуючи затрачені папір, пасту та час.

В апеляційній скарзі посилається на відсутність у неї психічних розладів та на те, що 3 групу інвалідності вона має не у зв»язку із такими розладами, а у зв»язку із загальними захворюваннями.

В судовому засіданні позивач підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів ухвалила розглядати справу за відсутності нез»явившихся осіб на підставі ст.305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції установлено, що відповідно до даних пенсійного посвідчення, позивач є інвалідом 3 групи у зв»язку із загальним захворюванням.

Листом №04.02.20-М-16092/467-зв від 21 січня 2014 року на звернення ОСОБА_1 Міністерством охорони здоров»я України надано відповідь, у останньому абзаці якої зазначено - «З 2003 року Ви перебуваєте під диспансерним наглядом лікаря-психіатра з приводу психічного захворювання в психіатричній лікарні №1 м.Донецька, в зв»язку з чим маєте третю групу інвалідності».

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Законодавством встановлено, що моральна шкода - це втрати немайнового характеру, яких позивач зазнав внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, що настали через незаконні винні дії відповідача.

Звертаючись до суду з вимогами про відшкодування моральної шкоди, позивач пов»язує її завдання із наданням неякісної медичної допомоги, а також із розповсюдженням недостовірної інформація, яка викладена в листі №04.02.20-М-16092/467-зв від 21 січня 2014 року, направленому позивачу на її звернення.

Обов»язковою умовою застосування цивільно-правової відповідальності за шкоду, завдану поширенням недостовірної інформації, є протиправне діяння, що спричинило виникнення моральної шкоди, а також причинний зв»язок між протиправним діянням (поширенням недостовірної інформації) та шкодою, як наслідком таких дій.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що під час розгляду справи не було установлено причинно-наслідкового зв»язку між текстом відповіді на звернення та обставинами, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам закону.

З матеріалів справи убачається, що лист №04.02.20-М-16092/467-зв від 21 січня 2014 року є відповіддю на звернення позивача та їй адресовано, на факт повідомлення такої інформації третім особам позивач не посилається, при цьому повідомлення оспорюваної інформації лише особі, якої вона стосується, не може визнаватися її поширенням.

Оскільки в діях відповідача відсутня така неправомірна поведінка, яка могла бути б підставою для відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не установлено.

Відповідно до ст.. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.Києва від 22 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

Є.В.Болотов