Провадження № 4-с/127/21/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької областів складі:

головуючого судді Романюк Л.Ф.,

при секретарі Курутіній О.В.,

за участю представників заявника ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника зацікавленої особи ОСОБА_3- ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці скаргу ОСОБА_5 на дії державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Джиги О.І., -

встановив:

ОСОБА_5 звернувся до суду з скаргою на дії державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Джиги О.І., мотивуючи свою скаргу тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23.01.2014 року, яке було залишено в силі ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 27.02.2014 року, стягнуто з ОСОБА_5 40 000грн. - боргу, 14600грн. - пені, 1840 - інфляційних втрат, 2880грн. - 3% річних. 10.04.2014 року головним державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

В подальшому державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на відкриті рахунки ОСОБА_5 в установах банків. Як вбачається з рішення суду, на підставі якого було видано виконавчий лист, спір мав місце між двома фізичними особами, а оскаржувана постанова про арешт коштів від 10.06.2014 року винесена про арешт коштів в національній та іноземній валюті, що належить ОСОБА_5, як фізичній особі - підприємцю. Просить визнати дії головного державного виконавця Замостянського ВДВС Вінницького МУЮ Джиги О.І. щодо арешту рахунків фізичної - особи підприємця ОСОБА_5 неправомірними, а постанову про арешт коштів боржника від 10.06.2014 року незаконною та скасувати її.

В судовому засіданні представники заявника ОСОБА_1 та ОСОБА_2, кожен окремо, скаргу підтримала за обставин викладених в ній, просила скаргу задовольнити.

Державний виконавець Джига О.І. в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що наявна в справі розписка.

Суд вважає можливим розглянути скаргу у відсутність державного виконавця, на підставі наявних у справі документів.

Представник зацікавленої особи ОСОБА_3- ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу не визнала, вважає її не обґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам закону, просить в її задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Даного висновку суд дійшов зі слідуючих підстав.

Так, при розгляді скарги судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 23.01.2014 року стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 за договором безпроцентної позики від 10.10.2006 року 40000грн. - боргу, 1840грн. інфляційних, 2880грн. - як 3% річних, 14600пені, 593,23грн. судового збору (а.с.4-5).

На підставі виконавчого листа виданого 08.04.2014 року відкрито 10.04.2014 року виконавче провадження.

В силу статті 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів влади, посадових чи службових осіб і підлягають виконанню на всій території України, а їх невиконання є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Згідно з ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації; стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів; готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються; на кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, 10.06.2014 року постановою головного державного виконавця Замостянського ВДВС Вінницького МУЮ Джигою О.І. на підставі рішення суду накладено арешт на кошти в національній та іноземній валюті у межах суми 65954,55грн., що належить боржнику ОСОБА_5 та містяться на всіх рахунках в Вінницькій філії ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.7).

Згідно відповіді ДПІ у м. Вінниці № від 10.06.2014 року дано номера рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками - юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями.

Зокрема, згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку є Закон України «Про виконавче провадження».

Частина 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника регламентовано статтею 52 Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною першою цієї статті Закону України «Про виконавче провадження» передбачено звернення стягнення на майно боржника, яке полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Посилання представників скаржника на те, що постанова державного виконавця про арешт коштів боржника від 10.06.2014 року була винесена з порушенням ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» є безпідставними, оскільки накладення арешту на кошти ФОП ОСОБА_5 відповідає положенням п.1 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, в діях державного виконавця Замостянського ДВС Джиги О.І. відсутні дії, які б свідчили про неправомірність прийнятих ним рішень, а сукупність дій та заходів, здійснені у межах наданих повноважень з використанням наданих йому прав, що направлені на реальне виконання рішення суду з метою захисту інтересів стягувача..

Керуючись ст. ст. 383-389 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_5 на дії державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Джиги О.І. - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 гривень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана сторонами протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя:

Суддя: