Р І Ш Е Н Н Я Справа № 200/11347/14-ц

Ім'ям України Провадження № 2/200/3050/14

30 жовтня 2014 року м. Дніпропетровськ

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, у складі:

головуючого - судді Литвиненка І.Ю.

при секретарі - Головяшкіній В.І.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника третьої особи Орловської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, треті особи - Бабушкінська районна у м. Дніпропетровську рада, Дніпропетровське міське управління юстиції, Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора та управління державного земельного агенства у м. Дніпропетровську, про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 у липні 2014 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, у якій прохав про наступне: «Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,0523 га, цільове призначення якої - обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована на території Бабушкінського району АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки - :02:219:0014 (66193014), в порядку спадкування за законом після померлої матері, ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1» (а.с. 2-3). Ухвалою суду від 14 серпня 2014 року до участі у розгляді справи залучено, як третіх осіб без права самостійних позовних вимог на стороні відповідача, Бабушкінську районну м. Дніпропетровську раду, Дніпропетровське міське управління юстиції, Сьому Дніпропетровську державну нотаріальну контору та управління державного земельного агентства у м. Дніпропетровську (а.с. 23).

В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_5, його рідними сестрою та братом є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 За життя батько, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 167366, який 24 січня 2005 року видано Дніпропетровською міською радою, який зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування землею, був власником земельної ділянки АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки - :02:219:0014 (66193014). ІНФОРМАЦІЯ_2 батько помер. Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді зазначеної земельної ділянки та частини домоволодіння АДРЕСА_1. Спадщину отримала мати - ОСОБА_5 На домоволодіння та на землю державним нотаріусом Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Медяник В.А. видано свідоцтво про спадщину за законом. Мати отримала свідоцтво про право спадщину за законом. На частину спадщини у вигляді будинку отримала право власності, так як здійснила державну реєстрацію. Здала на державну реєстрацію документи і на землю, але на протязі тривалого часу, більше ніж 2 роки і 6 місяців, державну реєстрацію землі не здійснила. Не дочекавшись державної реєстрації померла. Після смерті матері він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак, постановою державного нотаріуса Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Медяник В.А. йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку по АДРЕСА_1, тому що її не зареєстровано в уповноваженому державному органі. З тих підстав, що іншим шляхом отримати право власності на спірне спадкове майно не може, спираючись на норми ст.ст. 16, 1258, 1268 ЦК України, вважає, що має право на задоволення позову.

У судовому засіданні свій позов підтримав, прохав задовольнити. Надала суду пояснення аналогічні тексту позовної заяви. Додатково пояснив, що він є єдиним спадкоємцем майна покійної матері, так як брат і сестра не подавали заяву на спадщину, що відкрилася по смерті матері. Мати майже одночасно подала документи на реєстрацію за нею спадщини, що відкрилася по смерті батька. Вона швидко оформила право власності на будинок, однак не могла оформити право власності на земельну ділянку, так як служба, що здійснює державну реєстрацію землі, не переоформляла землю з покійного батька на матір, не дивлячись на те, що нею було сплачено усі необхідні платежі. У цій службі тягли з оформленням більше ніж два з половиною роки, і мати, не дочекавшись реєстрації за нею землі, померла.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася, звернулася до суду із письмовою заявою про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала (а.с. 20).

Відповідач ОСОБА_4 також у судове засідання не з'явився, звернувся до суду із письмовою заявою про розгляд справи за його відсутності, не заперечуючи проти задоволення позову (а.с. 21).

Представник третьої особи - Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради вважала позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Пояснила, що доказів того, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є такими, що не прийняли спадщину, позивачем не надано, а тому відповідачем повинна бути територіальна громада м. Дніпропетровська в особі міської ради. Однак, враховуючи те, що іншим шляхом поновити порушене право позивача на успадкування майна матері ніяк, вважала що є підстави для задоволення позову.

Представник третьої особи - Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи за її відсутності, що розцінюється судом, як визнання позову (а.с. 32).

Третя особа - Дніпропетровське міське управління юстиції, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але його представник у судове засідання не з'явився, письмових заяв та клопотань суду не надав (а.с. 31).

Третя особа - управління державного земельного агенства у м. Дніпропетровську, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але його представник також у судове засідання не з'явився, письмових заяв та клопотань суду не надав (а.с. 29).

Учасники процесу не заперечували проти розгляду справи за відсутності представників третіх осіб. З цих підстав, у відповідності до норм ст.ст. 36, 169 ЦПК України, судом проведено розгляд справи та ухвалено рішення за відсутності представників третіх осіб.

Заслухавши пояснення позивача та третьої особи, перевіривши фактичні обставини справи наданими письмовими доказами, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а.с. 10). Згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 167366, який зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування землею за № 53, виданий 24 січня 2005 року, ОСОБА_6 на праві власності належала земельна ділянка площею 0,0523 га, цільове призначення якої - обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована на території Бабушкінського району АДРЕСА_1, кадастровий номер :02:219:0014 (66193014) (а.с. 9). ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер (а.с. 8). Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом, яке видано 22 лютого 2011 року державний нотаріус Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Медяник В.А. посвідчила ой факт, що спадкоємцем майна ОСОБА_6 є його дружина - ОСОБА_5, яка успадкувала земельну ділянку площею 0,0523 га, цільове призначення якої - обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована на території Бабушкінського району АДРЕСА_1, що належала покійному на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 167366, який видано 24 січня 2005 року (а.с. 4). ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла (а.с. 7). Постановою державного нотаріуса Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Медяник В.А. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку по АДРЕСА_1, тому що її не зареєстровано в уповноваженому державному орган (а.с. 5). Судові витрати становлять 3389 гривень (а.с. 1).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення; до спадкоємців житлового будинку інших будівель і споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Нормами ст. 1299 ЦК України встановлено, що якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (ст. 182 цього Кодексу); право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 володіли на праві спільної сумісної власності домоволодінням та земельною ділянкою під ним, по АДРЕСА_1. ОСОБА_4 помер і ОСОБА_5 отримала свідоцтво про право на спадщину на майно, до якого увійшло і домоволодіння, і земельна ділянка по АДРЕСА_1. Діючи у відповідності до вимог ст. 1299 ЦК України, ОСОБА_5 звернулася із заявами про державну реєстрацію домоволодіння та земельної ділянки. Державну реєстрацію права власності на домоволодіння здійснено і вона отримала право власності на це нерухоме майно. Державну реєстрацію на земельну ділянку з причин, що не залежали від її волі, здійснити не змогла, так як померла. Спадкоємцями першої черги спадщини, що відкрилася по її смерті, є ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 Спадкоємці ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у встановлений законом термін до нотаріату із письмовими заявами про успадкування майна матері не зверталися і тому вважаються такими, що спадщину не прийняли. Тому, на даний час, єдиним спадкоємцем майна ОСОБА_5 на даний час є ОСОБА_1, який у встановлений законом строк звернувся до нотаріату для отримання спадщини матері. Свідоцтво про право власності на домоволодіння він отримав, а у видачі свідоцтва про право власності на земельну ділянку нотаріусом йому відмовлено з тих підстав, що її не зареєстровано в уповноваженому державному органі. Таким чином, внаслідок нездійснення державної реєстрації права власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1, яку нездійснено не з вини спадкодавця, що зробила усі необхідні дії для здійснення реєстрації, але не отримала правовстановлюючих документів внаслідок причин, що не залежали від її волі, право ОСОБА_1 на успадкування майна своєї матері порушено, а тому підлягає судовому захисту. Суд вважає за можливе погодитись із запропонованим позивачем способом захисту його порушеного права, так як цей спосіб прямо передбачений у ч. 2 ст. 16 ЦК України та визнати за ним право власності на земельну ділянку під домоволодінням по АДРЕСА_1, на яке йому видано свідоцтво про право на спадщину.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 1220, 1225, 1261, 1269, 1297, 1299 ЦК України, ст.ст. 3, 10-11, 15, 30, 36, 60, 74-76, 88, 169, 208, 212-215, 218, 293 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно - на земельну ділянку площею 0,0523 га, цільове призначення якої - обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_1, має кадастровий номер - :02:219:0014 (66193014), в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_5.

Стягнути у рівних долях з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі у сумі 3389 гривень, по 1694 гривні з кожної особи.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом 10 днів зо дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні - протягом 10 днів зо дня отримання ними копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили протягом 10 днів зо дня його проголошення, або протягом 10 днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя І.Ю. Литвиненко