АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 2-2827/10
Провадження № 22-ц/792/376/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді П'єнти І.В.,

суддів: Корніюк А.П., Талалай О.І.,

при секретарі: Сацюк Г.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 грудня 2014 року у справі за позовом Старокостянтинівського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області до ОСОБА_1 про скасування розпорядження голови Старокостянтинівської районної державної адміністрації, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння та повернення її у власність держави.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

У травні 2010 року Старокостянтинівський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння. В обґрунтування якого зазначав, що вироком Старокостянтинiвського районного суду вiд 24.11.2009 року голову фермерського господарства «Вiкторiя» ОСОБА_2 визнано винним у вчиненнi злочинiв, передбачених ч.2 ст.364, ч.2 ст. 366 КК України. Згідно вироку встановлено, що ОСОБА_3 умисно, дiючи в iнтересах третiх осiб з метою незаконного наданням у власнiсть земельних дiлянок, внiс неправдивi вiдомостi в статут фермерського господарства «Вiкторiя» про включення до членiв господарства стороннiх осiб, зокрема ОСОБА_4, яка не була членом його сім'ї та родичем. На пiдставi фiктивних документiв 31 серпня 2006 року Старокостянтинiвська райдержадмiнiстрацiя видала розпорядження №272/2006-р, яким безоплатно передала вiдповiдачу як члену фермерського господарства земельну дiлянку для ведення товарного сiльськогосподарського виробництва, площею 5,05 га, та видала 01.10.2006 року на її iм'я державний акт на право власностi на земельну дiлянку. Оскiльки ОСОБА_4 не являлась нi членом сім'ї, нi родичем голови фермерськога господарства «Вiкторiя» та була незаконно включена до членiв даного господарства, тому безпiдставно отримала у власнiсть спiрну земельну ділянку.

Заочним рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 09 липня 2010 року позов задоволено. Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №360103 від 01.10.2006 року, виданий Старокостянтинівською районною державною адміністрацією на ім'я ОСОБА_1 Витребувано із незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку, площею 5,05 га, що знаходиться на полі №4 с. Волиця Керекешина Старокостянтинiвського району, і передано її у власність держави в особі Старокостянтинівської районної державної адміністрації. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 8,50 грн. та витрати на ІТЗ розгляду справи в розмірі 37 грн.

У серпні 2014 року ОСОБА_1 подала заяву про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 03 жовтня 2014 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Заочне рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 09 липня 2010 року скасовано.

В ході розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги та просив скасувати розпорядження голови Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області №272/2006-р від 31 серпня 2006 року «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю) членам селянського (фермерського) господарства» в частинні - затвердження проекту землеустрою щодо вiдведення земелыиих дiлянок у розмiрi земельної частки (паю) для передачi у власнiсть члену селянського (фермерського) господарства «Вiкторiя» Кузьмiнiй О.М. дiлянки №9 площею 5,047 га ріллі; затвердження протоколу розподiлу земельних дiлянок мiж членами селянського (фермерського) господарства «Вiкторiя» щодо надання Кузьмiнiй О.М. дiлянки №9 площею 5,047 га ріллі; передачі у власнiсть земельних дiлянок членам селянського (фермерського) господарства «Вiкторiя» для ведення товарного сiльськогосподарського виробництва, вiдповiдно до проекту землеустрою та протоколу розподiлу, загальною площею 58,263 га, в тому числi 58,263 га рiллi згiдно додатку в частинi передачi у власнiсть Кузьмiнiй О.М. земельної дiлянки №9, площею 5,047 га.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 грудня 2014 року позов задоволено частково. Скасовано розпорядження голови Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області №272/2006-р від 31 серпня 2006 року в частині передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,05 га, що розташована в с. Волиця Керекешина поле №5 Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області, кадастровий номер земельної ділянки :03:007:0009. Визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №360103 від 01.10.2006 року, виданий на ім'я ОСОБА_1 Зобов'язано ОСОБА_1 повернути земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,05 га, що розташована в с. Волиця Керекешина, поле №5 Старокостянтинівського району Хмельницької області, кадастровий номер земельної ділянки :03:007:0009 у власність держави. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення. При цьому, апелянт посилався на порушення судом норми матеріального та процесуального права, що виражається в неповноті та неправильності встановлення обставин, які мають значення для справи. Вказує, що суд незаконно не прийняв до уваги письмові показання ОСОБА_5, ОСОБА_6Г, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та не надав правової оцінки таким доказам.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені у відповідності до вимог цивільного процесуального законодавства.

У відповідності до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання не здійснюється.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 24 листопада 2009 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.

Згідно даного вироку встановлено, що 17 квітня 2006 року голова фермерського господарства «Вікторія» с. Волиця Керекешина Старокостянтинівського району Хмельницької області ОСОБА_3 підробив документи про включення ОСОБА_1, ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_11, які не були членами його сім'ї та родичами, до членів указаного фермерського господарства.

На підставі фіктивних документів 31 серпня 2006 року Старокостянтинівська райдержадміністрація видала розпорядження №272/2006-р про передачу земельних ділянок, загальною площею 42,49 га, у власність названих осіб як членів фермерського господарства «Вікторія» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зокрема, ОСОБА_1 передано земельну ділянку, площею 5,05 га (а.с. 5).

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Також встановлено, що 1 жовтня 2006 року ОСОБА_1 одержала державний акт серії ЯБ № 360103 на право власності на земельну ділянку, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 45 (а.с. 6).

Частиною 2 статті 78 ЗК України визначено, що право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 Закону України від 19 червня 2003 року «Про фермерське господарство», члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю). Членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради.

Згідно до ч. 1 ст. 3 зазначеного закону (в редакції на час виникнення спірних відносин) членами фермерського господарства можуть бути подружжя, їх батьки, діти, які досягли 14-річного віку, інші члени сім'ї, родичі які об'єдналися для спільного ведення фермерського господарства, визнають і дотримуються положень Статуту фермерського господарства.

Частинами 6, 8, 10 ст. 118 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних відносин), громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання.

Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність.

Згідно ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних відносин) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів (ч. 3 ст. 152 ЗК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не є членом сім'ї та родичем голови фермерського господарства «Вікторія» с. Волиця Керекешина Старокостянтинівського району Хмельницької області ОСОБА_3, вона не була членом фермерського господарства «Вікторія» та не могла набути права на землі цього господарства.

Відповідач, заперечуючи зазначені обставини, належних та допустимих доказів в підтвердження своїх заперечень не надала.

А тому, правильним є висновок суду першої інстанції, що ОСОБА_1 незаконно одержала у власність земельну ділянку із земель державної власності, тому порушене право держави підлягає захисту.

При цьому, судом обґрунтовано не взято до уваги письмові пояснення ОСОБА_5, ОСОБА_12, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, оскільки вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину встановлена вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 24.11.2009 року. Відповідно, ці обставини спростовують доводи апеляційної скарги про ненадання судом правової оцінки даним письмовим поясненням.

Доводи апеляційної скарги по порушення судом норм процесуального права є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Інші доводи апеляційної скарги також не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду І.В. П'єнта

____________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Сагайдак І.М. Провадження № 22-ц/792/376/15

Доповідач -П'єнта І.В. Категорія № 47