пр. № 2/759/2282/15
ун. № 759/1482/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2015 суддя Святошинського районного суду м.Києва Макаренко В.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди та спростування недостовірних відомостей, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 30 січня 2015 року звернувся до Святошинського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_2, яким просить ухвалити рішення про зобов'язання відповідача спростувати перед матір'ю позивача, донькою, онуками, близькими, рідними, сусідами, друзями, приятелями, членами секти поширені нею недостовірні відомості, що позивач п'яничка, психічнохворий; стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 100000 грн. та судові витрати.

Перевіривши позовну заяву й додані до неї матеріали, суд приходить до висновку про те, що вона підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам статей 119 і 120 ЦПК України, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви про захист честі та гідності фізичної особи, ділової репутації фізичної особи: немайнового характеру - 0,2 розміру мінімальної заробітної плати - 243,60 грн.; відшкодування моральної шкоди з ціною позову до 5 розмірів мінімальної заробітної плати - 0,2 розміру мінімальної заробітної плати - 243,60 грн.; відшкодування моральної шкоди з ціною позову від 5 до 50 розмірів мінімальної заробітної плати - 1 відсоток ціни позову; відшкодування моральної шкоди з ціною позову від 50 до 100 розмірів мінімальної заробітної плати - 5 відсотків ціни позову; відшкодування моральної шкоди з ціною позову понад 100 розмірів мінімальної заробітної плати - 10 відсотків ціни позову.

Заяви, в яких порушується питання про одночасне вирішення майнового та немайнового спорів, оплачуються судовим збором за ставками, установленими для позовів майнового характеру і ставками для вимог немайнового характеру.

У позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, ціна позову визначається загальною сумою всіх вимог.

Судом встановлено, що позивач, у порушення вищезазначених вимог, при подачі позовної заяви, яка складаються з кількох самостійних вимог майнового та немайнового характеру, не надав документ, що підтверджує сплату судового збору у передбаченому законом розмірі відповідно до кожної вимоги.

З змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що зміст позовних вимог неконкретизований, а саме, зміст позовних вимог в частині: «спростувати перед моєю мамою, дочками, онуками, близькими, рідними, сусідами, друзями, приятелями, членами секти поширені нею недостовірні відомості, що п'яничка, психічнохворий» - не містить чіткого та конкретного визначення якої саме інформації; "інформацію, внесену ним до медичної картки позивача та всіх інших документів" - не містить чіткого та конкретного визначення якої саме інформації.

Як зазначає Пленум ВС України у Постанові №2 від 12.06.2009р. "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у позовній заяві повинні міститися не лише позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину".

Всупереч вищевказаних вимог чинного законодавства України у позовній заяві не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не зазначені докази, що підтверджують кожну обставину, оскільки в порушення вимог ч. 2 ст. 119 ЦПК України відсутній виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; не зазначено доказів, що підтверджують кожну обставину, або наявність підстав для звільнення від доказування.

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується.

При недотриманні позивачем зазначених вимог настають наслідки, передбачені ст. 121 ЦПК (п. 4 постанови Пленуму ВС України №4 від 31.03.1995 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди").

Судом встановлено, що всупереч вищевказаних вимог чинного законодавства України, позивачем не зазначено в чому конкретно полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно особисто позивачеві, які особисті немайнові права позивача порушені, на які нематеріальні блага вони посягають, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди у сумі 100000,00 грн., з чого при цьому виходив та якими доказами це підтверджується, не доведені обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, не зазначені докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати свої процесуальні обов'язки.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цьогоКодексу, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 119, 120, 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди та спростування недостовірних відомостей - залишити без руху, встановивши строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, позовна заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ :