АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 22-273 Головуючий у 1-й інстанції - Марфіна Н.В.
Доповідач - Пікуль А.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2015 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Невідомої Т.О.

ПобірченкоТ.І.

при секретарі Бугаю О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 вересня 2014 року у справі за позовом Кредитної спілки профспілок МВС України до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором кредиту,-

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19 вересня 2014 року задоволені позовні вимоги Кредитної спілки профспілок МВС України до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Суд стягнув солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь Кредитної спілки профспілок МВС України заборгованість за договором кредиту №5077-Д від 9 липня 2013 року в загальному розмірі 44 274 грн. 89 коп.

Судом вирішене питання розподілу судових витрат між сторонами.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі (а.с.100-101).

Відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_5, поручителями боржника, рішення суду не оскаржується.

Відповідачі про місце та час апеляційного розгляду повідомлені належним чином, про що свідчать завірені штемпелем поштового відділення та підписом начальника відділення зв'язку зворотні повідомлення про вручення їм судових повісток 16 січня 2014 року (а.с.106-107) та 3 березня 2015 року (а.с.118-120).

Суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідачів, відхиливши повторне клопотання ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи (а.с.121-122), оскільки поважність причин його неявки у судове засідання (хвороба) не підтверджена відповідними доказами (надана виписка із медичної карти підтверджує період хвороби до 10 березня 2015 року), а відповідно до положень ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторони, належним чином повідомленої про час і місце розгляду справи, не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення представника позивача - Давиденко Н.М., яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

При ухваленні рішення суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

9 липня 2013 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №5077-Д. За змістом укладеного договору позивач зобов'язався надати відповідачу ОСОБА_3 кредит у сумі 50 000 грн. на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості строком на 36 місяців зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 33% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідач ОСОБА_3 в свою чергу зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим Договором.

Виконання позивачем свого обов'язку по видачі відповідачу ОСОБА_3 кредитних коштів в сумі 50 000 грн. підтверджується видатковим касовим ордером від 9 липня 2013 року.

З метою забезпечення зобов'язань позичальника за вказаним вище договором кредиту, між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 був укладений договір поруки №1653 від 9 липня 2013 року.

Відповідно до п.п. 1.1., 2.1., 2.2. вказаного Договору поруки, поручитель зобов'язується перед кредитодавцем відповідати по зобов'язаннях ОСОБА_3 на суму кредиту 50 000 грн., що витікають із кредитного договору №5077-Д від 9 липня 2013 року, укладеного між кредитодавцем та позичальником, з яким поручитель ознайомлений. Відповідальність поручителя настає у випадку, коли позичальник не виконує, або неналежним чином виконує свої грошові зобов'язання за кредитним договором №5077-Д від 9 липня 2013 року, укладеного між кредитодавцем та позичальником. Поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Поручитель відповідає по зобов'язаннях позичальника в повному обсязі, тобто за повернення кредиту, процентів за його використання, за сплату штрафних санкцій, а також за відшкодування збитків, завданих кредитодавцеві невиконанням або неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору.

З метою забезпечення зобов'язань позичальника за вказаним вище договором кредиту, між позивачем та відповідачкою ОСОБА_5 також був укладений договір поруки №1654 від 9 липня 2013 року.

Відповідно до п.п. 1.1., 2.1., 2.2. вказаного договору поруки, поручитель зобов'язується перед кредитодавцем відповідати по зобов'язаннях ОСОБА_3 на суму кредиту 50 000 грн., що витікають із кредитного договору №5077-Д від 9 липня 2013 року, укладеного між кредитодавцем та позичальником, з яким поручитель ознайомлений. Відповідальність поручителя настає у випадку, коли позичальник не виконує, або неналежним чином виконує свої грошові зобов'язання за кредитним договором №5077-Д від 9 липня 2013 року, укладеного між кредитодавцем та позичальником. Поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Поручитель відповідає по зобов'язаннях позичальника в повному обсязі, тобто за повернення кредиту, процентів за його використання, за сплату штрафних санкцій, а також за відшкодування збитків, завданих кредитодавцеві невиконанням або неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору.

ОСОБА_3 зобов'язання за вказаним вище договором кредиту належним чином не виконав у зв'язку із чим станом на 18 серпня 2014 року виникла заборгованість на загальну суму 44 274 грн. 89 коп., яка складається з: 40 536 грн. 62 коп. - заборгованість по тілу кредиту; 3 738 грн. 27 коп. - заборгованість відсотках за користування кредитом.

За встановлених обставин суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції, мотиви, з яких суд вважав встановленою відсутність правових підстав для задоволення заявленого позову, нормативно-правові акти, якими керувався суд при ухваленні рішення, повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення (а.с.55-56).

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга ОСОБА_3 не містить.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом з порушенням процесуальних норм був проведений заочний розгляд справи в той час як відповідачі не з'явилися до суду з поважних причин (ОСОБА_5 хворіла, а ОСОБА_3 доглядав за нею), не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення враховуючи наступне.

По-перше, указані доводи є необґрунтованими, оскільки, як правильно зазначив районний суд у своєму рішенні, відповідачами не надано суду доказів на підтвердження поважності причин неявки сторони у судове засідання, тому суд обґрунтовано визнав причини їх неявки неповажними.

По-друге, за правилом ч.3 ст. 309 ЦПК порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. Обставин, які б вказували на це, апеляційна скарга відповідача не містить. Водночас, відповідно до положень ч.2 ст. 308 ЦПК не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що позивачем не доведена наявність у відповідача заборгованості у розмірі 44 274 грн. 89 коп. також не можуть бути прийняті апеляційним судом, оскільки наведений розмір заборгованості підтверджений наявним у матеріалах справи письмовими доказами - розгорнутим розрахунком та актом звіряння розрахунків, підписаним ОСОБА_3 (а.с.29-30; 91), які не спростовані відповідачем.

Інших доводів щодо неправильності оскаржуваного рішення апеляційна скарга відповідача не містить.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що висновки районного суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст.303, 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Т.О. Невідома

Т.І. Побірченко