печерський районний суд міста києва
Справа № 2-28/11
У Х В А Л А

23 липня 2015 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Остапчук Т.В.,

при секретарі - Котко А. С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про скасування арешту майна

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду в інтересах ОСОБА_2 з заявою про скасування арешту з автомобіля. Заявлені вимоги обгрунтовує тим, що Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 24.06.2009 року за заявою ОСОБА_3 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої ДТП, було накладено арешт на автомобіль марки «RENAULT», державний номерний знак НОМЕР_1, який належить відповідачу на праві власності. На даний час відпали усі обставини, з яких було накладено арешт на автомобіль.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання, на з'явилась, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

18.05.2009 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те що 29.08.2008р. на 93 км автошляху Київ-Харків на території Переяслав- Хмельницького сталась ДТП за участю автомобіля НОМЕР_2, під керуванням відповідача та автомобіля НОМЕР_3 під керуванням позивача .Розмір шкоди , завданої в результаті ДТП становить 87342 грн.28 коп. грн. Було виплачено страхове відшкодування 24990 грн., тому просить стягнути 62352 грн.58 коп. матеріальну шкоду , витрати на лікування в розмірі 20120 грн., на придбання ліків 1100 грн., 600 грн. витрати на оплату послуг евакуатора, витрати на оплату послуг експертів 1800 грн., моральну шкоду в розмірі 50000 грн. Під час розгляду справи встановлено, що в результаті ДТП, яке сталось 29.08.2008р. на 93 км автошляху Київ-Харків на території Переяслав- Хмельницького за участю автомобіля НОМЕР_4 під керуванням відповідача та автомобіля НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_3 та було пошкоджено автомобіль позивача. Постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 16.04.2009р. ОСОБА_2 було визнано винним за ст..286 ч.1 КК України та застосовано Закон України «Про амністію» від 12.12.2008р.

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 24.06.2009 року за заявою ОСОБА_3 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої ДТП, було накладено арешт на автомобіль марки «RENAULT», державний номерний знак НОМЕР_1, який належить відповідачу на праві власності.

Рішення Печерського районного суду м.Києва від 03.06.2011 року, позов ОСОБА_3 було задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 62 352 грн.58 коп., моральну шкоду в розмірі 2000 грн., та судові витрати 486,92 грн..

28.07.2011 року Печерським районним судом м.Києва було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 62 352 грн.58 коп., моральну шкоду в розмірі 2000 грн., та судові витрати 486,92 грн..

04.11.2011 року державним виконавцем Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та встановлено строк для добровільного виконання рішення суду боржником. 28.02.2012 року на депозитний рахунок відділу, надійшла сума, перерахована боржником, у повному обсязі. Рішення Печерського районного суду м.Києва від 03.06.2011 року, боржником виконано у повному обсязі, на підставі чого, 28.02.2012 року державним виконавцем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з частиною статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

За змістом частин 1 та 2 статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти .ї здо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до частини першої статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 41 Конституції України та п.2, ч. 1 ст. З, ст. 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом зазначених норм та положень ст. 16 ЦК України власник має право вимагати відновлення свого порушеного права, в даному випадку - звільнення з-під арешту майна, яке належить йому на праві власності.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі: визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду; визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання; смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва; скасування рішення суду або іншого органу , на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі; закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення; передачі виконавчого документа ліквідаційній комісії у разі ліквідації боржника - юридичної особи; фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу, який видав виконавчий документ; направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби;

повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу , який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону; якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини;

непред'явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 51 цього Закону.

Згідно положень ч. 1 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу , який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

Аналізуючи вищенаведені обставини в даний час дія арешту на належний ОСОБА_2 на праві власності автомобіль, порушує його права, як власника, оскільки відповідно до постанови державного виконавця Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, виконавче провадження закінчено, у зв'язку з виконанням боржником Рішення Печерського районного суду м.Києва від 03.06.2011 року у повному обсязі, а тому відповідно до закону арешт накладений на майно боржника знімається.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 316, 317, 319, 321 Цивільного кодексу України, ст.ст. 49, 60 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 10. 11, 60, 88, 169, 212, 213, 215, 216, 383 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт накладений Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 24.06.2009 року на автомобіль марки «RENAULT», державний номерний знак НОМЕР_1 належний на праві власності ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом п'яти днів з дня його проголошення, а особами, що брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення ,- в той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя Остапчук Т.В.