Ухвала 26 січня 2015 року м. КиївКолегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:головуючого Дьоміної О.О., суддів: Дем'яносова М.В., Попович О.В., Савченко В.О., Штелик С.П.,розглянувши заяву ОСОБА_4, ОСОБА_5 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи: приватний нотаріус ОСОБА_7, Комунальне підприємство «Харківське бюро технічної інвентаризації», міськрайонне підприємство «Центр державного земельного кадастру», Південна міська рада Харківського району Харківської області, про визнання недійсним договору довічного утримання, визнання права власності на Ѕ частки житлового будинку та Ѕ частки земельної ділянки, визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в с т а н о в и л а: У січні 2011 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з указаним позовом, у якому просили визнати право спільної сумісної власності подружжя на Ѕ частки житлового будинку з надвірними забудовами по АДРЕСА_1, а також на Ѕ частку земельної ділянки площею 0,0506 га та площею 0,1 га з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, зареєстрованих на підставі державних актів на право власності за відповідачем. Свої вимоги обґрунтовували тим, що вони перебувають у шлюбі з 1974 року та разом з батьками ОСОБА_4 - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 спільно відповідно до рішення міськвиконкому за травень 1972 року №127 перебудували житловий будинок, який належав батькам на підставі договору купівлі-продажу з 1966 року. ОСОБА_8 помер у лютому 1985 року, спадщину прийняла ОСОБА_9, отримавши 18 жовтня 1994 року свідоцтво про право власності у порядку спадкування за законом. Крім того, ОСОБА_9 приватизувала земельну ділянку загальною площею 0,1506 га, отримавши державні акти на право власності та без відома та згоди позивачів як співвласників указаного нерухомого майна 07 грудня 2009 року уклала з ОСОБА_6 договір довічного утримання, за умовами якого передала останньому у власність зазначений житловий будинок та земельні ділянки. Уточнивши під час розгляду справи вимоги позову, позивачі на підставі ст. ст. 203, 215 ЦК України, просили визнати недійсним договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу ОСОБА_10 07 грудня 2009 року, а також анулювати реєстрацію права власності ОСОБА_6 на будинок, скасувати державну реєстрацію права власності на земельні ділянки у зв'язку з недійсністю договору довічного утримання. У липні 2013 року ОСОБА_4 пред'явила позов до ОСОБА_6 про надання додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьку. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 04 березня 2014 року в задоволенні позову відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 15 квітня 2014 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 травня 2014 року відмовлено ОСОБА_4, ОСОБА_5 у відкритті касаційного провадження у справі на підставі п. 5 ч. 4 ст 328 ЦПК України. 27 листопада 2014 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 травня 2014 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції положень ст. ст. 203, 215 ЦК України. Як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції зазначених норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявники посилаються на: - ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 червня 2014 року у справі про скасування договору дарування земельної ділянки та державного акта про право приватної власності на землю і усунення перешкод у користуванні проїздом; - ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 липня 2014 року у справі про визнання недійсним договору дарування; - ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 вересня 2014 року у справі про визнання недійсним договору дарування; Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах. У п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про судову практику застосування статей 353 - 360 Цивільного процесуального кодексу України» роз'яснено, що під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи. Надані заявником ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 червня 2014 року, 09 липня 2014 року, 17 вересня 2014 року як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції положень ст. ст. 203, 215 ЦК України, не містять ознак, які згідно з вимогами статті 355 ЦПК України є підставою для перегляду судових рішень, тому у допуску справи до провадження Верховного Суду України слід відмовити. Керуючись ст. 355 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -у х в а л и л а:У допуску справи за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи: приватний нотаріус ОСОБА_7, Комунальне підприємство «Харківське бюро технічної інвентаризації», міськрайонне підприємство «Центр державного земельного кадастру», Південна міська рада Харківського району Харківської області, про визнання недійсним договору довічного утримання, визнання права власності на Ѕ частки житлового будинку та Ѕ частки земельної ділянки, визначення додаткового строку для прийняття спадщини, за заявою ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Верховного Суду України про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 травня 2014 року до провадження Верховного Суду України, відмовити.Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий О.О. Дьоміна Судді: М.В. Дем'яносов О.В. Попович В.О. Савченко С.П. Штелик