АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В.,

при секретарі Прохоровій В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Республіканський будинок моделей взуття», товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт Сервіс», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання недійсним договору купівлі-продажу,

за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт Сервіс» на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 13 листопада 2014 року,

встановила:

13 листопада 2014 року ухвалою Дарницького районного суду міста Києва названу заяву про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на нежилі приміщення інженерно-побутового корпусу (в літ. А), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00, які належать товариству з обмеженою відповідальністю «Еліт Сервіс».

В апеляційній скарзі ТОВ «Еліт Сервіс» просить скасувати ухвалу суду та постановити нову про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

В судовому засіданні представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав.

ОСОБА_1 та її представник проти апеляційної скарги заперечили.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені ЦПК заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідност. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 лютого 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову»розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом, предметом якого є спірні нежилі приміщення інженерно-побутового корпусу (в літ. А), загальною площею 2091, 90 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1.

Позивачем оспорюється право на частину вказаних житлових приміщень, яке не визнається відповідачами, тому невжиття заходів забезпечення позову може призвести до неможливості виконання рішення суду або утруднити його виконання.

Таким чином, між сторонами дійсно виник спір з приводу нерухомого майна.

У поданій заяві представником ОСОБА_1 чітко вказано, яке конкретно майно підлягає забезпеченню, та зазначено інформацію щодо місцезнаходження такого майна.

Спосіб забезпечення позову, обраний позивачем є співмірним з заявленими позовними вимогами.

Заява містить достатньо обґрунтовані припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що позовні вимоги ґрунтуються на припущеннях, колегія суддів оцінює критично, оскільки суд першої інстанції при розгляді заяви про забезпечення позову, не оцінює обґрунтованість та доведеність позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги такожне дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 13 листопада 2014 року постановлена з додержанням вимог закону, відтак підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, п. 4 ч. 1 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт Сервіс» відхилити.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 13 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Болотов Є.В.

Судді: Білич І.М.

Поліщук Н.В.