Номер провадження: 22-ц/785/1687/15
Головуючий у першій інстанції Смаглій М. В.
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Доценко Л.І., Кварталової А.М.,

за участю секретаря - Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 грудня 2014 року,

встановила:

У жовтні 2014 р. ОСОБА_4 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, в якому просила: 1) стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Шабо Білгород-Дністровського району Одеської області, мешканця АДРЕСА_1, на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, на період її навчання, в розмірі - ? частини з усіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 24.10.2014 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення донькою 23 років; 2) судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначала, що відповідач є батьком доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4. Шлюбні відносини сторін припинені. До 31.07.2014 р. відповідач сплачував аліменти на утримання неповнолітньої доньки. Донька навчається в Одеському вищому професійному училищі морського туристичного сервісу на бюджетній основі, денній формі навчання, що потребує значних матеріальних затрат на проживання, підручники тощо. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, так як працює в ТОВ "Староказацький сир" на посаді заступника директора з рослинності. Аліментів нікому не сплачує.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.10.2014 р. позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця: с. Шабо Білгород-Дністровського району Одеської області, що проживає за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_4 аліменти на час навчання на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі - 350 грн. щомісяця, починаючи з 24.10.2014 року на весь період навчання в ДНЗ "Одеське вище професійне училище морського туристичного сервісу", але не довше ніж до досягнення дитиною 23 років. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір у сумі - 243,60 грн..

ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про повну відмову в позові. Посилається на те, що рішення ухвалено при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав доводи та вимоги, викладені в апеляційній скарзі. Додатково надав докази про навчання та отримання стипендії його сином, отримання пенсії його матір'ю.

ОСОБА_4 письмових заперечень на апеляційну не надала. В судовому засіданні вважала необхідним скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін. Посилалася на безпідставність вимог апелянта. Додатково надала докази щодо навчання та отримання стипендії донькою, розмір своєї заробітної плати.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Вказаним вимогам законодавства рішення суду першої інстанції не відповідає.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що повнолітня донька навчається. Відповідач працює, має постійну заробітну плату, а тому в змозі сплачувати аліменти на утримання доньки на час її навчання у розмірі - 350 грн. щомісяця (а. с. 42 - 43).

Колегія суддів, вважає, що погодитися з цими висновками суду не можна. Вказаних висновків суд першої інстанції дійшов з порушенням вищевказаних норм процесуального права та норм матеріального права. Не відповідають обставинам справи висновки суду про можливість батька надавати матеріальну допомогу на час навчання повнолітньої доньки.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідач є батьком доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а. с. 7). Сторони шлюб розірвали (а. с. 6), проживають окремо. Донька проживає разом з матір'ю за адресою -АДРЕСА_3 (а. с. 9), навчається в Державному навчальному закладі "Одеське вище професійне училище морського туристичного сервісу" з 01.09.2014 р. на денній формі навчання. Закінчує навчання - 06.03.2016 р. (а. с. 12). Згідно довідки цього навчального закладу отримує стипендію, яка з вересня 2014 р. по лютий 2015 р. в середньому становить - 279 грн./міс. (а. с. 97). Мати працює в ПП "Хьюман ресорсис аутсорсинг кампані" продавцем-консультантом. ЇЇ заробітна плата за вересень 2014 р. - лютий 2015 р. становить - 1 367 грн./міс. (а. с. 98).

ОСОБА_5, батько доньки, працює в ТОВ "Староказацький сир" на посаді заступника директора з рослинності, його заробітна плата з травня по жовтень 2014 р. становить - 1 760 грн./міс.. Батько хворіє хронічним гастритом (а. с. 67 - 69). ОСОБА_5 та його неповнолітній син від іншого шлюбу - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7 (а. с. 59, 66), який знаходиться на повному утриманні батька, проживають разом (а. с. 53). Мати сина разом з ними не проживає (а. с. 55 - 58), відомості про сплату нею аліментів на утримання сина суду не надано. ОСОБА_1 навчається в державному навчальному закладі "Овідіопольське професійно-технічне аграрне училище" на денній формі навчання з 01.09.2014 р., закінчує навчання - 05.04.2017 р. (а. с. 51), отримує стипендію - 275 грн./міс. (а. с. 86). Доказів його проживання в гуртожитку не надано. Батько відкрив картковий рахунок сину, на який перераховує гроші (а. с. 93 - 94).

Між сторонами виникли правовідносини щодо обов'язку батьків утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання.

Відповідно до ст. ст. 199, 200 СК України, якщо повнолітня донька продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.

Таким чином, під час розгляду даної справи суд має взяти до уваги стан здоров'я та матеріальний стан дочки, а також стан здоров'я та матеріальний стан як позивачки, так і відповідача. Істотне значення можуть мати й інші обставини, на які посилаються сторони по справі.

Встановлено, що повнолітня дочка - ОСОБА_1 навчається в навчальному закладі в м. Одесі, отримує стипендію, проживає разом з матір'ю в м. Одесі. Батько проживає разом із сином - ОСОБА_1 в с. Шабо Білгород-Дністровського району Одеської області. Навчальний заклад, в якому навчається ОСОБА_1 знаходиться в іншому населеному пункті - м. Овідіополь Одеської області, що потребує додаткових витрат на нерегулярні переїзди, його проживання на час навчання. Позивачка і відповідач працюють, обидва отримують заробітну плату, яка у відповідача є незначно більшою.

За таких обставин, враховуючи однаковий матеріальний стан сторін по справі, повнолітній вік доньки, можливість додаткового її працевлаштування, неповнолітній вік сина, стан здоров'я відповідача, відсутність доказів про додаткові витрати позивачкою на навчання доньки, висновок суду про те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці на час її навчання є таким, що не відповідає обставинам справи, які встановлені на підставі наданих сторонами доказів (ст. ст. 10, 11 ЦПК України). Колегія суддів вважає, що за обставин, які склалися на час розгляду справи, батько не в змозі надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці, яка навчається. Тому в задоволенні позову необхідно відмовити. Доводи апелянта про порушення судом норм матеріального та процесуального права, які полягають у відсутності підстав для стягнення з нього аліментів на час навчання повнолітньої доньки є обгрунтованими.

Доводи апелнята щодо знаходження на його утриманні непрацездатної, хворої матері колегія суддів не приймає до уваги, оскільки мати отримує пенсію в розмірі - 1 181,89 грн. (а. с. 87), зареєстрована за іншою адресою ніж відповідач (а. с. 1, 54 - 54 зворотна сторона).

Невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом вищезазначених норм матеріального та процесуального права призвело до неправильного вирішення справи щодо часткового задоволення позову. Тому, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про повну відмову в задоволенні позову ОСОБА_4.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. Підставою для скасування рішення суду є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 грудня 2014 року - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання - повністю відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: Л. І. Доценко

А. М. Кварталова