26.02.2015 Єдиний унікальний номер 205/8815/14-ц
Справа №2/205/1136/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Шавули В.С.

при секретарі Перцевій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка 22 жовтня 2014 року звернулась до Ленінського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання дитини (а.с.1-2).

В обґрунтування позовних вимог вказала, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 10.01.2000 року було розірвано. Від спільного подружнього життя сторони мають повнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні.

Позивачка просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця, до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку, а також стягнути 50% вартості навчання, що становить 2 250,00 грн.

Заочним рішенням від 27 листопада 2014 року частково задоволено позовні вимоги позивача (а.с.19).

Не погодившись із заочним розглядом справи відповідач подав заяву про перегляд заочного рішення (а.с.23-24).

Ухвалою суду від 22 січня 2015 року заочне рішення скасовано, справу призначено судового розгляду (а.с.47).

Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував. Просив у задоволенні позову відмовити.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені в судовому засіданні, повний текст рішення складений 02 березня 2015 року.

За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд, вивчивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає не задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_1 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано 10.01.2000 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 03 (а.с.5).

20 січня 2006 року позивачка уклала шлюб із ОСОБА_5 та змінила прізвище на «ОСОБА_1» (а.с.4).

Від подружнього життя сторони мають повнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні (а.с.5,11).

Встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.42).

Згідно довідки про доходи №244 від 16.01.2015р. за період з жовтня 2014 року по грудень 2014 року з ОСОБА_2 утримано аліменти на підставі постанови державного виконавця по виконавчому провадженню №49350/27 відкритого на підставі виконавчого листа №2/205/2034 виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська 07.10.2013 року (а.с.40).

ОСОБА_3 являвся студентом другого курсу Державного вищого навчального закладу «Український державний хіміко-технологічний університет», навчається на контрактній основі, за денною формою навчання (а.с.10).

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 відраховано з Державного вищого навчального закладу «Український державний хіміко-технологічний університет», у зв'язку із порушенням дисципліни.

Також, встановлено, що ОСОБА_3 з 15.12.2014 року працює в ПАТ «Дніпропетровський трубний завод», та отримує заробітну плату, яка за період з грудня 2014 року по січень 2015 року становить 1 867,46 грн. (53,54).

Згідно статті 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Таким чином, аналізуючи здобуті по справі докази з позиції їх належності, допустимості та сукупності, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні вимог щодо стягнення аліментів на час навчання дитини, у зв'язку із тим, що право на утримання припинилось в момент відрахування дитини із навчального закладу. Крім того, ОСОБА_3 працездатний і працевлаштований та отримує заробітну плату, а тому матеріальної допомоги з боку батька не потребує.

Щодо позовних вимог про стягнення 50% від вартості навчання, суд виходить з наступного.

Згідно ст.. 201 Сімейного кодексу України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Суд зауважує, що участь батьків у додаткових витратах на дитину припиняється із моменту досягнення дитиною повноліття. А тому, враховуючи те, що ОСОБА_3 досяг повноліття 20 серпня 2012 року, вимоги до відповідача щодо стягнення додаткових витрат пов'язаних з навчанням сина є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, відповідно до ст. 88 ЦПК України, що судові витрати відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючисьст.ст.188,198-201 Сімейного Кодексу України, 4, 6, 7, 10, 57 - 60, 88, 209, 212, 213-215, 218, 222 ЦПК України, суд, ?

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання дитини, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.С. Шавула