Справа № 352/2158/14-ц
Провадження № 2/352/80/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2015 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Дузінкевича І.М.

секретаря Кукули О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства, -

в с т а н о в и в :

Позивачка 02.10.2014 р. звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання батьківства. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона з відповідачем протягом тривалого періоду вела сімейне життя без укладення шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 року вона народила дівчинку ОСОБА_3, баьком якої являється відповідач ОСОБА_2 Проте відповідач відмовився в добровільному порядку подавати заяву до відділу реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції про визнання його батьківства. На даний момент відповідач категорично заперечує своє батьківство та відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та допомагати у вихованні дочки. Просила встановити, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проти їх задоволення заперечив.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Згідно ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 народила дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.4). З пояснень позивачки батьком дитини є відповідач ОСОБА_2, з яким вона підтримувала близькі стосунки.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК.

Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Ухвалою суду від 20.11.2014 р. по справі було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу на визначення кровного споріднення ОСОБА_2, та малолітньої ОСОБА_3 (а.с. 25). Відповідно до висновку експерта № 446 КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, народженої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 Вірогідність за результатами даної експертизи складає не менше 99,9988%. (а.с.29-33).

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позивачка надала достатнього доводів батьківства відповідача ОСОБА_2 щодо малолітньої ОСОБА_3

Виходячи з досліджених судом доказів, суд вважає батьківство ОСОБА_2 стосовно народженої позивачкою ОСОБА_1 дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 доведеним і таким, що може бути визнаним в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивачки понесені нею судові витрати.

На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 125, 126, 128 СК України, п.п. 4, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», керуючись ст.ст. 88, 213-215, 218 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, житель АДРЕСА_1, є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок та витрати за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи в сумі 5 591 (п'ять тисяч п'ятсот дев'яносто однієї) гривні 34 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до Апеляційного суду Івано-Франківської області подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Тисменицький районний суд.

Головуючий І.М. Дузінкевич