АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/9290/14-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/401/К/15 суддя Ан О.В.
Категорія - 57 (ІІ) Доповідач - Бондар Я.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді - Бондар Я.М.,

суддів - Зубакової В.П., Соколан Н.О.,

при секретарі - Петренко К.І.,

за участі - позивача ОСОБА_1,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 03 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до СПД ФО ОСОБА_2 про захист прав споживача, відшкодування збитків та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до СПД ФО ОСОБА_2 про захист прав споживача, відшкодування збитків та моральної шкоди, в якому просив визнати договір б/н від 19.03.2014 року недійсним, стягнути з відповідача на його користь матеріальні збитки в розмірі 2 331 грн. та моральну шкоду в розмірі 1 000 грн.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 03 грудня 2014 року позовну заяву було визнано неподаною та повернуто позивачеві, у зв'язку з невиконанням ухвали Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 12 листопада 2014 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, поставив питання про скасування ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зокрема судом зазначено, що ОСОБА_1 не було усунуто недоліки, але 01 грудня 2014 року позивач особисто подав до суду заяву про усунення недоліків. Судом не враховано, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 у встановлений термін, не виконав вимоги ухвали про усунення недоліків від 12 листопада 2014 року.

З таким висновком суду колегія суддів не може погодитись з огляду на наступне.

Відповідно до норм діючого цивільно-процесуального законодавства, позовна заява подається до суду в письмовій формі і повинна відповідати вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України щодо змісту, а також щодо сплати судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи підставою для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху стало: відсутність в позові посилання на обставини, обумовлені Законом України "Про захист прав споживачів", натомість з позову вбачається, що виниклий спір є наслідком порушення договірних відносин. Крім того, позивачем не сплачено судовий збір за подання вказаного спору.

01 грудня 2014 року позивачем було подано до суду заяву про усунення недоліків. Проте 03 грудня 2014 року, постановив оскаржувану ухвалу суд першої інстанції, мотивуючи її тим, що позивачем недоліків позовної заяви не усунуто.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до норм діючого цивільно-процесуального законодавства, позовна заява подається до суду в письмовій формі і повинна відповідати вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України щодо змісту, а також щодо сплати судового збору.

Згідно п. 2 роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих в постанові "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" № 5 від 12 квітня 1996 року, оскільки Закон не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму (в тому числі найму (оренди) жилого приміщення - в частині відносин між наймачем (орендарем) і наймодавцем (орендодавцем), який одночасно є виконавцем комунальних послуг і послуг по ремонту житлового фонду та інженерного обладнання), побутового прокату, безоплатного користування майном, підряду (в тому числі побутового замовлення чи абонементного обслуговування), доручення, перевезення громадян та їх вантажу, комісії, схову, страхування, із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відносини, щодо захисту прав споживачів можуть виникати також з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать Закону.

Тож, вирішуючи питання про відкриття провадження, суд не має заздалегідь оцінювати обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог та вирішувати спір по суті, оскільки вирішення даних питань згідно ст. 214 ЦПК України законодавець відносить до ухвалення рішення.

Також колегія суддів не погоджується з посиланням суду першої інстанції на необхідність сплати ОСОБА_1 судового збору, оскільки вказаний позов подано останнім в порядку Закону України "Про захист прав споживачів" та відповідно згідно п.7 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Однак, залишаючи без руху позовну заяву суд першої інстанції на вказані норми уваги не звернув й пред'явив до її змісту вимоги, які не передбачені ст.ст. 119, 120 ЦПК України, визнавши неподаною позовну заяву без достатніх на те правових підстав.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає що судом першої інстанції порушено порядок, встановлений процесуальним законодавством для прийняття позовної заяви про стягнення боргу за договором позики, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню на підставі п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України з направленням матеріалу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 03 грудня 2014 року скасувати.

Матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до СПД ФО ОСОБА_2 про захист прав споживача, відшкодування збитків та моральної шкоди направити до суду першої інстанції для вирішення про відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: