Справа № 640/239/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року

Київський районний суд м. Харкова:

головуючий - суддя Золотарьова Л.І.

за участю секретаря - Бломберус С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, ОСОБА_1 про звільнення майна з-під арешту, -

ВСТАНОВИВ:

13.01.2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом, в якому просить зняти з-під арешту та інших заходів примусового виконання, накладеного постановою державним виконавцем Київського ВДВС ХМУЮ від 06.09.2011 року ВП №25076394, а саме автомобіль марки "КІА", модель "Cherato", рік випуску 2008, тип ТЗ: Легковий Седан-В, реєстраційний номер НОМЕР_1.

В своїх доводах посилається на те, що відповідно до укладеного кредитно-заставного договору між банком та відповідачем від 04.08.2008 року, останній отримав кредит у розмірі 90457,50 грн. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитно-заставним договором відповідач передав в заставу позивачу автомобіль марки «KIA Сherato». У зв'язку з порушенням зобов'язання за кредитно-заставним договором у відповідача виникла прострочена заборгованість. На цій підставі позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова про звернення стягнення на предмет застави за кредитним договором. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.04.2012 року позов було задоволено. 06.09.2011 року Київським ВДВС Харківського міського управління юстиції винесена постанова про накладення арешту на все рухоме майно відповідача ОСОБА_1 Таким чином, право застави у ПАТ «ПРИВАТБАНК» виникло 04.08.2008 року, а постанова про накладення арешту та оголошення заборони на його відчуження винесена 06.09.2011 року, тобто пізніше ніж було укладено договір застави. У державного виконавця були відсутні підстави для звернення стягнення на предмет застави та накладання на нього арешту в рамках виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду стягувачем за яким не є заставодержатель, оскільки спірний автомобіль перебував у заставі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та саме банк має право на першочергове звернення стягнення на предмет застави.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву до суду про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник ВДВС у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

04.08.2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитно-заставний договір №HAG4AK56528783, відповідно до якого позичальник отримав кредит у розмірі 90457,51 грн. зі сплатою 20,04% річних за користування кредитом строком до 02.08.2013 року.

В забезпечення виконання зобов'язання за кредитно-заставним договором №HAG4AK56528783 від 04.08.2008 року, сторони договору передбачили, що предметом застави є автомобіль «KIA СHERATO» д.н. НОМЕР_1, 2008 року випуску, тип ТЗ: легковий седан-В, який на праві власності належить заставодавцю ОСОБА_1

Відповідно до п. 13.1 договору, після настання строку погашення забезпечених вимог, предмет застави може бути використаний для задоволення з його вартості всіх забезпечених вимог у їх максимальному розмірі, що визначається на дату фактичного задоволення таких вимог.

Згідно з п. 17.10 договору, сторони оцінили вартість предмету застави у 102500,00 грн.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.04.2012 року у рахунок погашення заборгованості за кредитно-заставним договором №HAG4AK56528783 від 04.08.2008 року у розмірі 74979,30 грн. звернуто стягнення на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на предмет застави: автомобіль «KIA СHERATO» д.н. НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1, шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з укладенням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем.

На підставі виконавчого листа №2-7103/10/04 виданого 03.03.2011 року Київським районним судом м. Харкова щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу у розмірі 66136,20 грн., 06.09.2011 року у виконавчому провадженні ВП №25076394 державним виконавцем Київського ВДВС ХМУЮ Хабловим В.М. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт в тому числі на автомобіль «KIA СHERATO» д.н. НОМЕР_1, 2008 року випуску, тип ТЗ: легковий седан-В, який на праві власності належить ОСОБА_1

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заставу», застава - це спосіб забезпечення зобов'язання, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЗУ «Про заставу», право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору.

Згідно з ст. 19 ЗУ «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Згідно з ч. 3 ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Право застави на спірний автомобіль боржника у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» виникло 04.08.2008 року, в той час як рішення суду про стягнення заборгованості з боржника винесено в 2011 році, та на підставі якого було 06.09.2011 року накладено арешт на спірний автомобіль.

Відповідно до ч 4 ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження», про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Отже, у разі стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу за рахунок примусової реалізації заставного автомобілю, позивач як заставодержатель буде позбавлений можливості задовольнити свої вимоги щодо погашення кредитної заборгованості за рахунок спірного арештованого майна, на яке вже звернуто стягнення Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.04.2012 року. Тому накладений 06.09.20111 року державним виконавцем арешт на спірний автомобіль у виконавчому провадженні ВП №25076394, за яким стягувачем є ОСОБА_2, який не є заставодержателем, позбавляє права банку як заставодержателя реалізувати звернення стягнення на спірний автомобіль.

Таким чином, ПАТ КБ «Приватбанк» має переважне право на задоволення вимог про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 шляхом звернення стягнення на заставлене майно (спірний автомобіль).

На підставі викладеного, суд, оцінивши достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги ПАТ «КБ Приватбанк» щодо зняття арешту з заставленого майна підлягають задоволенню.

Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 1, 16, 19 ЗУ «Про заставу», ст. 54 «Про виконавче провадження», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задовольнити.

Зняти арешт та інші заходи примусового виконання з заставленого рухомого майна, а саме автомобілю автомобіль марки "КІА", модель "Cherato", рік випуску 2008, тип ТЗ: Легковий Седан-В, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1, накладені постановою державного виконавця Київського ВДВС ХМУЮ від 06.09.2011 року ВП №25076394.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Харківської області через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом 10 днів з дня його отримання.

Головуючий -