Справа № 307/3410/14-ц
Провадження № 2/307/134/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І. при секретарях Баник А.А., Герич Є.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві представник зазначив, що 5 жовтня 2006 року між АКІБ «Укрсиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта банк», та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №0, відповідно до якого їй було надано кредит в розмірі 35700 швейцарських франків зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 8,20% річних з кінцевим терміном повернення 04.10.2013 року. Окрім того між Банком та відповідачкою було укладено додаткову угоду, відповідно до якої сторони домовилися, що для ідентифікації кредитного договору можуть застосовуватися як номер договору - 0, так і реєстраційний номер - 2. АКІБ «Укрсиббанк» свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачці кредитні кошти.

8 грудня 2011 року відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року та актом прийому-передачі документації ПАТ «Укрсиббанк» відступило свої права вимоги за вказаним кредитним договором позивачу ПАТ «Дельта банк».

В порушення умов кредитного договору №0 від 5 жовтня 2006 року відповідачка ОСОБА_1 не виконала належним чином зобов'язання по договору і станом на 27.08.2014 року її заборгованість перед ПАТ «Дельта банк» становить 32480,89 швейцарських франків, що по курсу НБУ становить 492480,10 гривень, з яких 23372,62756 швейцарських франків, що по курсу НБУ становить 354379,15 гривень - сума заборгованості за кредитом, 9108,27756 швейцарських франків, що по курсу НБУ становить 138100,95 гривень,- сума заборгованості по відсотках за користування кредитом.

Просить суд стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта банк» заборгованість у сумі 32480,89 швейцарських франків, що по курсу НБУ становить 492480,10 гривень

Представник позивача в судове засідання не з»явився, так як надіслав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Представник відповідачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково, посилаючись на те, що відповідачка ОСОБА_1 платежі по кредиту в період з грудня 2010 року по серпень 2011 року взагалі не проводила, у зв'язку з чим позивачем пропущено строк позовної давності звернення до суду щодо стягнення частини платежів по кредиту. Просить застосувати строки позовної давності звернення до суду та позов задовольнити частково.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 5 жовтня 2006 року між АКІБ «Укрсиббанк», та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №0, відповідно до якого їй було надано кредит в розмірі 35700 швейцарських франків зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 8,20% річних з кінцевим терміном повернення 04.10.2013 року, а відповідачка зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановленому кредитним договором.

Відповідно до п.1 додаткової угоди від 4 лютого 2009 року за №2, укладеної між АКІБ «Укрсиббанк», та відповідачкою ОСОБА_1, сторони домовилися, що для ідентифікації кредитного договору можуть застосовуватися як номер договору - 0, так і реєстраційний номер - 2.

Згідно п.2.1 зазначеної додаткової угоди позичальник з дати підписання цієї угоди зобов'язується повертати кредит та сплачувати плату за кредит шляхом щомісячної сплати ануїтетних платежів в день сплати ануїтетного платежу. Розмір ануїтетного платежу складає 440 швейцарських франків. День сплати ануїтетного платежу - 25 число кожного календарного місяця строку кредитування, протягом якого позичальник зобов'язаний сплатити ануїтетний платіж. Розмір ануїтетного платежу може змінюватися у випадку зміни процентної ставки відповідно до умов договору.

Відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року та акту прийому-передачі документації ПАТ «Укрсиббанк» відступило свої права вимоги ПАТ «Дельта банк». в тому числі за кредитним договором №2 від 5 жовтня 2006 року.

Згідно ст.. 512 ч.1 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 цього ж Кодексу передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до п.1 ст.611 Цивільного кодексу України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором. Відповідно до умов кредитного договору у випадку порушення позичальником зобов'язань, передбачених умовами кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, комісії, відсотків за користування кредитом.

За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором і згідно до ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від позичальника від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

В судовому засіданні встановлено, що в порушення умов кредитного договору №0 від 5 жовтня 2006 року відповідачка ОСОБА_1 не сплачує кредит та щомісячну сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів і станом на 27.08.2014 року її заборгованість перед ПАТ «Дельта банк» становить 32480,89 швейцарських франків, що по курсу НБУ становить 492480,10 гривень, з яких 23372,62756 швейцарських франків, що по курсу НБУ становить 354379,15 гривень - сума заборгованості за кредитом, 9108,27756 швейцарських франків, що по курсу НБУ становить 138100,95 гривень,- сума заборгованості по відсотках за користування кредитом.

Згідно ст..256 ЦК України позовна давність - це строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлений загальний трирічний строк позовної давності.

Відповідно до ст. 258 ч.2 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно вимог ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За змістом ст.261 ч.1 та ч.5 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Статтею 264 ЦК передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 19 березня 2014 року (справа №6-14 цс14, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Як встановлено в судовому засіданні відповідно до умов кредитного договору та додаткової угоди №2 до нього відповідачка ОСОБА_1 повинна була сплачувати до 4 жовтня 2013 року кредит та плату за користування кредитом шляхом щомісячної сплати ануїтетних платежів в розмірі 440 швейцарських франків в день сплати ануїтетного платежу - 25-го числа кожного календарного місяця.

Як ствердив в судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відповідачка ОСОБА_1 платежі по кредиту в період з грудня 2010 року по серпень 2011 року взагалі не проводила.

При цьому суд констатує, що в наданому представником позивача розрахунку заборгованості відповідачки ОСОБА_1 по кредитному договору не зазначені дані щодо сплати відповідачкою заборгованості за кредитом по день пред'явлення позову.

Інших належних і допустимих доказів в судовому засіданні сторонами не наведено.

Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Докази, згідно до ст.ст. 58, 59 цього Кодексу, повинні бути належними і допустимими.

Як встановлено в судовому засіданні з даним позовом до Тячівського районного суду Закарпатської області згідно поштової кореспонденції ПАТ «Дельта Банк» звернулося 3 вересня 2014 року, тобто з пропуском трирічного строку, встановленого ст.257 ЦК України, щодо частини чергових ануїтетних платежів по кредиту, які мали бути сплачені в строк до 25 серпня 2011 року.

Отже, оскільки строк повернення частини чергових ануїтетних платежів по кредиту за кредитним договором №0 від 5 жовтня 2006 року закінчився 25 серпня 2011 року, то саме з цієї дати почав спливати строк позовної давності щодо частини чергових ануїтетних платежів по кредиту, які мали бути сплачені в строк до 25 серпня 2011 року. .

Згідно ст..266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно, тощо).

Відповідно до ч.4 та ч.5 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

В судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_2 наполягав на застосуванні спливу позовної давності, а позивач не ставив питання про поновлення цього строку.

Таким чином, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення з неї заборгованості в сумі 21040,89 швейцарських франків за кредитним договором №0 від 5 жовтня 2006 року, які мали бути сплачені відповідачкою в строку до 25 серпня 2011 року, слід відмовити у зв'язку із спливом строку позовної даності.

Враховуючи, що відповідачка ОСОБА_1 повинна була сплачувати ануїтетні платежі по кредитному договору №0 від 5 жовтня 2006 року в строк до 4 жовтня 2013 року в розмірі по 440 швейцарських франків щомісячно, суд приходить до висновку, що розмір заборгованості відповідачки ОСОБА_1 перед ПАТ «Дельта Банк» щодо сплати чергових ануїтетних платежів по вказаному кредитному договору за період з вересня 2011 року по жовтень 2013 року має становити 11440 швейцарських франків (440 швейцарських франків * 26 місяців).

Оцінивши в сукупності наведені докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково і стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» 11440 швейцарських франків, що за курсом НБУ становить 173454,98 гривень заборгованості за кредитним договором №0 від 5 жовтня 2006 року, а в решті позову слід відмовити у зв'язку із закінченням строку позовної давності.

Судові витрати в частині сплати судового збору слід розділити між сторонами.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 169, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 256, 257, 261, 266, 267, 278, 512, 514. 526, 530, 611, 1048-1050, 1054 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 11440 (одинадцять тисяч чотириста сорок) швейцарських франків, що за курсом НБУ становить 173454 (сто сімдесят три тисячі чотириста п'ятдесят чотири) гривні 98 копійок заборгованості за кредитним договором №0 від 5 жовтня 2006 року.

В решті позову відмовити у зв'язку із закінченням строку позовної давності.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 1734 гривень 55 копійок сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Г о л о в у ю ч и й: В.І. Бобрушко