АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790//140/15 Головуючий 1 - інстанції - Чудовський Д.О.
Справа № 646/7533/13-ц Доповідач - Зазулинська Т.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.,

суддів колегії - КРУГОВОЇ С.С.,

- ГАЛЬЯНОВОЇ І.Г.,

за участю секретаря - Пруднікової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Банк Національний Кредит" на рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 05 вересня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Національний Кредит" до ОСОБА_5, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Капіталінвест груп" про звернення стягнення на предмет застави та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства "Банк Національний Кредит", третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Капіталінвест груп" про визнання договору застави транспортного засобу недійсним, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року ПАТ "Банк Національний Кредит" звернувся до Червонозаводського районного суду міста Харкова з позовом, в якому просив в рахунок заборгованості ТОВ "Капіталінвест груп" за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 236ю/2011/05-2659/2-1 від 03.11.2011року в розмірі 1 380 634,07 грн. звернути стягнення на предмет застави: транспортний засіб автомобіль RANGE ROYER модель 4.2, тип-легковий універсал, 2008 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_5, шляхом проведення публічних торгів з продажу предмета застави в межах процедури виконавачого провадження. передбаченого ЗУ " Про виконавче провадження" за початковою ціною 384 000,00 грн. та стягнути з ОСОБА_5 на його користь 34441,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

ОСОБА_5 звернулась із зустрічним позовом до ПАТ"Банк Національний Кредит", третя особа:ТОВ"Капіталінвест груп", в якому просила визнати договір застави транспортного засобу недійсним , як такий, що порушує публічний порядок ( ст.228 ЦК України). Посилалась на те, що договір застави укладений від її імені ОСОБА_6 на підставі довіреності від 12.09.2011 року, посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Зайченко І.А. Проте, вона не оформляла такої довіреності, ніколи в житті не була в місті Дніпропетровськ і висновком почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні підтверджено, що підпис в цій довіреності їй не належить.

Ухвалою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 29.01.2014 року зустрічний позов ОСОБА_5 прийнятий до спільного розгляґду з позовом ПАТ "Банк Національний Кредит".

Рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 05 вересня 2014 року позов ПАТ "Банк Національний Кредит" до ОСОБА_5, третя особа - ТОВ "Капіталінвест груп" про звернення стягнення на предмет застави залишено без задоволення, зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено. Визнано недійсним договір застави транспортного засобу від 13.12.2011 року, укладений між ПАТ"Банк Національний Кредит" та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дмухом Б.Л.

Сплачений ПАТ ""Банк Національний Кредит" судовий збір за подання позову в розмірі 3441,00 грн. та 114,70 грн. - за подання заяви про забезпечення позову зараховано у дохід держави.

Стягнуто з ПАТ "Банк Національний Кредит" на користь ОСОБА_5 229,40 грн. витрат зі сплати судового збору та 3672,00 грн. витрат за проведення почеркознавчої експертизи.

В апеляційній скарзі ПАТ "Банк Національний Кредит" просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції, як прийняте з порушенням і неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення. яким задовольнити його позов і відмовити у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5

В обгрунтування скарги посилається на те, що ОСОБА_5 у зустрічному позові посилалась на ст.228 ЦК України, яка передбачає правові наслідки вчинення правочину, який порушує публічний порядок, вчинений з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства.

Правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної особи або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заовоління ним.

Проте, цивільне законодавство України врегульовує приватноправові відносини, до яких публічний порядок навряд чи можна віднести, тому позивачем за зустрічним позовом обрано, на його думку, неправильний спосіб захисту порушених прав, оскільки незрозуміло, що є предметом позову та законодавче обгрунтування неправомріності відносин, які виникли між сторонами.

Вказує також, що відповідно до ч.3 ст.244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють ( довірителенм) безпосередньо третій особі.

Згідно зі ст. 202,204 ЦК України правочини можуть бути односторнніми та дво-багатосторнніми (договори) Одностороннім правочином є дія однієї сторонни, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов»язки лише для особи, яка його вчинила.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Отже, видана ОСОБА_5 довіреність від 12.09. 2011 року є одностороннім правочином , не визнана недійсною і у відповідності до норм ЦК України є правомірною.

Вказує також, що судом прийнято неправомірне рішення про відхилення його заяви про накладення арешту на предмет застави у порядку ст.1057-1 ЦК України та клопотання про залучення до участі у справі і якості співвідпповідача ОСОБА_6 та у якості 3-ї особи, що не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Зайченко І.В. , яка 12.09.2011 року посвідчила довіреність ОСОБА_5на надання ОСОБА_6 повноважень на розпорядження транспортним засобом.

Зазначає, що в основу рішення про задоволення зустрічного позову ОСОБА_5 судом покладено висновок почеркознавчої експертизи ХНДІСЕ ім. засл.проф.М.С.Бокаріуса , який викликав у позивача обгрунтовані сумніви, проте вупернеч приписам ч.4 ст.143 ЦПК України суд відхилив його клопотання про призначення повторної почеркознавчої експертизи, проведення якої просив доручити Одеському НДІСЕ МЮ України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ПАТ "Банк Національний Кредит"і ОСОБА_5 , перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, судова колегія доходить висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ «Банк Національний Кредит» і задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5 за зустрічним позовом суд першої інстанції виходив з того, що довіреність, якою було уповноважено ОСОБА_6 на укладення договору застави транспортного засобу , підписана не ОСОБА_5, що свідчить про відсутність волевиявлення власника транспортного засобу на передачу його у заставу . тому вказаний правочин, як недійсний, не створив юридичних наслідків.

Проте повністю погодитись з таких висновком не можна.

Згідно зі ст.ст. 1,3,4 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі ст. ст. 59, 60 того ж Кодексу доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з нормами глави 16 ЦК України правочин може бути визнано судом недійсним лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом.

Підставою недійсності правочину відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, визначених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним ( оспорюваний правочин).

Судом встановлено, що 03.11.2011 року між ПАТ « Банк Національний Кредит» і ТОВ «Капіталінвест груп» укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №236ю/2011/05-2659/2-1 у межах максимального ліміту 1650 000,00 грн., зі сплатою 22% річних та комісії, з кінцевим терміном повернення 02.11.2013 року.

Заборгованість ТОВ «Капіталінвест груп» за вказаним договором станом на 15.05.2013 року становить 1 380634,07 грн.

Позивачем до суду надано договір застави транспортного засобу - автомобіля RANGE ROYER, реєстраційний номер НОМЕР_1, укладений 13.12.2011 року між ПАТ «Банк Національний Кредит» і ОСОБА_5, від імені якої діяв ОСОБА_6на підставі довіреності, посвідченої 12.09.2011 року. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Зайченко І.А.

Відповідно до вказаної довіреності ОСОБА_5 уповноважила ОСОБА_6 обміняти, заставляти, продати за ціну та на умовах за своїм розсудом належний їй автомобіль RANGE ROYER модель 4.2, тип- легковий універсал, 2008 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Довіреність видана з правом передоручення та виїзду за кордон та дійсна до 12.09.2014 року. Довіреність посвідчена приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Зайченко І.І. і в ній зазначено, що довіреність підписана ОСОБА_5 особисто у присутності нотаріуса.

Отже, предметом доказування у справі є обставини щодо вільного волевиявлення ОСОБА_5 з надання довіреності ОСОБА_6. на розпорядження її майном, у тому числі і на передачу його у заставу.

Звернувшись до суду із зустрічним позовом ОСОБА_5 не просила визнати недійсною довіреність від 12.09.2011 року, не вказала відповідачами за своїм позовом ОСОБА_6.і приватного нотаріуса Зайченко І.А.

Суд на вказані обставини не звернув належної уваги, а навпаки відмовив у задоволенні клопотань представника ПАТ « Банк Національний Кредит» про залучення до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_11 і в якості третьої сооби приватного нотаріуса Зайченко І.А., посилаючись на те, що предметом позовних вимог ПАТ « Банк Національний Кредит» є звернення стягнення на предмет застави -автомобіль, який належить ОСОБА_5 ОСОБА_6 не був та не є власником автомобіля, володільцем чи користувачем , тому рішення про відмову чи задоволення позовних вимог не може вплинути на його права та обов»язки та на права і обов»язки приватного нотаріуса. (а.с.8-9 т.2)

Задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_5 суд виходив з того, що за висновком судової почеркознавчої експертизи № 2711 від 29.05.2014 року підпис від імені ОСОБА_5 в довіреності від 12.09.2011 року та рукописний запис ОСОБА_5 виконані не ОСОБА_5

Проте, судова колегія вважає, що вказаний висновок є передчасним, суд дійшов його без належного з»ясування кола осіб, чиїх прав і обов»язків стосується вирішення спору і без залучення їх до участі у справі, тобто з порушенням норм процессуального права. у зв»язку з чим рішення в частині зустрічногго позову ОСОБА_5 підлягає скасуванню на підставі п. п.1,4 ч.1 ст.309 ЦПК України.

Протее, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_5, судова колегія не вбачає підстав для задоволення позову ПАТ « Банк Національний Кредит», виходячи з наступного.

Як пояснила в суді апеляційної інстанції ОСОБА_5 належний їй автомобіль, який є предметом застави за оспорюваним договором застави, був угнаний та пошкоджений внаслідок пожежі і вона його продала. Даних про особу, яка придбала автомобіль, не повідомила.

На запит апеляційного суду УДАІ в Харківській області підтвердило, що 28.05. 2013 року за заявою власника ОСОБА_5 автомобіль LAND ROVER RANGE ROYER 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 знято з обліку і подальша його реєстрація не проводилась.

Крім того, вказано, що інформація про арешти чи обмеження на проведення реєстраційних операцій з вказаним автомобілем до УДАІ в Харкіській області не надходила.

Наведене свідчить про відсутність даних про належність предмету застави.

Крім того, до компетенції апеляційного суду не входить залучення осіб, які не брали участі у справі, на стадії її апеляційного розгляду.

У зв»язку з наведеним рішення суду першої інстанції на підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню і в частині вирішення позову ПАТ «Банк Національний Кредит», у задоволенні якого судова колегія відмовляє з інших підстав, ніж суд першої інстанції.

Прийняте судовою колегією рішення не позбавляє позивачів за первісним і зустрічним позовом повторно звернутися до суду, належним чином визначивши коло осіб, які мають бути залучені до участі у вирішенні спору та їх процесуальний статус.

Керуючись ст. ст.303,304, п. 2 ч.1 ст.307, п.п.1,4 ч.1 ст. 309, ст. ст. 313, 314, 316, 317, 319,324 ЦПК України судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Національний Кредит" задовольнити частково.

Рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 05 вересня 2014 року скасувати. У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Банк Національний Кредит" про звернення стягнення на предмет застави та зустрічного позову ОСОБА_5 про визнання договору застави транспортного засобу недійсним,- відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на рішення апеляційного суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя - підпис

Судді колегії -підпис

Копія вірна. Суддя -