УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Бурлай О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05.01.2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

у с т а н о в и в :

12.02.2015 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05.01.2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості. Вимоги заяви мотивовано тим, що в порушення вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення при першій неявці відповідача в судове засідання та не видалявся до нарадчої кімнати для ухвалення рішення. Крім того, заявник стверджує, що валютний меморіальний ордер №151/711654 від 03.09.2008 року та меморіальний ордер №4023 від 03.08.2008 року є неналежними та недопустимими доказами отримання кредиту, а платіжне доручення №1 від 03.09.2008 року взагалі підробленим. Також, на думку відповідача суд не вірно застосував норми матеріального права, не оцінив належності і достовірності наданих доказів та ухвалив рішення ґрунтуючись на припущеннях. На думку відповідача, позивач не надав суду доказів отримання відповідачем кредиту на його поточний рахунок і за твердженням відповідача він також не отримував 03.08.2008 року 19574,47 доларів США з операційної каси банку, тож зобов'язань відповідача перед позивачем за кредитним договором №151/711654 від 03.09.2008 року не існує. Також відповідач стверджує, що суд перевищив свою компетенцію та привласнив повноваження законодавчої і виконавчої влади, змінив Закони України Декрет Кабінету Міністрів України та нормативно-правові акти Національного банку України щодо державного регулювання та державного контролю обігу готівкової іноземної валюти на території України.

Сторони в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили.

Суд, вивчивши заяву про перегляд заочного рішення, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про те, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

На думку суду відповідач безпідставно посилається на положення ч. 4 ст. 169 ЦПК України, оскільки порядок заочного розгляду справи встановлений Главою 8 (ст.ст. 224-235) ЦПК України, при цьому ст. 169 ЦПК України врегульовані питання наслідків неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі.

Положення норми ч. 4 ст. 169 ЦПК України слід розглядати в контексті інших частин цієї статті, не відокремлюючи їх від зв'язку з іншими положенням цієї ж норми.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними.

Отже, ч. 4 ст. 169 ЦПК України передбачена можливість ухвалення у справі заочного рішення, якщо попереднє судове засідання було відкладено у зв'язку з визнанням повідомлених стороною причин неявки поважними, і саме в даному контексті слід розглядати визначення повторності неявки в судове засідання у даній статті закону.

Стосовно тверджень відповідача, що суд не видалявся до нарадчої кімнати для ухвалення рішення, суд зазначає, що такі посилання є необґрунтованими, оскільки фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом не здійснювалось в зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, при цьому, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, зі змісту ст. 232 ЦПК України випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом одночасно двох обставин: відповідач не з'явився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Наведеними посиланнями та твердженнями відповідач фактично не погоджується з висновками суду по оцінці доказів викладеними в рішенні суду, що в розумінні положень ст. 232 ЦПК України не є підставою для скасування заочного рішення, адже судом вже надано оцінку наявним у справі доказам, а нових доказів суду не надано.

Посилання відповідача зводяться до не погодження з оцінкою наданою судом існуючим у справі доказам та не вірного, на думку відповідача, застосування норм матеріального і процесуального права, що в свою чергу не є підставою для скасування заочного рішення, а стосується підстав апеляційного перегляду рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 228, 229, 231, 232 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05.01.2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Роз'яснити відповідачу, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -