Справа №137/3/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" січня 2015 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючої судді: Білик Н.В.

народних засідателів :Римаренко Н.Б., Глухенької С.В.

з участю секретаря: Хижук Л.І.

прокурора : Ліщук О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу у якій заявник - Лікар-психіатр Козлов Олександр Михайлович , зацікавлена особа - ОСОБА_2 про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги. В С Т А Н О И В :

До суду звернувся Лікар-психіатр Козлов Олександр Михайлович із заявою про надання амбулаторної психіатричної допомоги ОСОБА_2. В заяві зазначає, що значне порушенням психічного стану гр . ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 жителя АДРЕСА_1, призвело до неадекватної поведінки. Він вчинив вдома скандал, розбрискував ядохімікати по кімнатах будинку, будучи в стані алкогольного сняніння побив меблі, погрожував рідним фізичною розправою, заявив, що покінчить життя самогубством, взяв мотузку і намагався повіситись, але був знятий з петлі. Крім того проявляв агресивні та небезпечні дії як до себе, так і до оточуючих . Критика до свого стану недостатня (не повністю зрозумів свої дії і дав їм оцінку, не має повного розуміння важкості психічного захворювання у себе.

У гр. ОСОБА_2 був встановлений тяжкий психічний розлад, що обумовлює небезпеку для себе, близьких (дочок, зятів), та навколишніх . В подальшому можливе погіршення психічного стану, у разі, якщо особі не буде надана примусова амбулаторна психіатрична допомога у вигляді підтримуючого лікування. Тому змушений звернутись до суду та просить надати гр. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 жителю с. Малинівка амбулаторну психіатричну допомогу (підтримуюче лікування ) у примусовому порядку.

В судовому засіданні лікар-психіатр Козлов Олександр Михайлович заяву підтримав. Пояснив, що у ОСОБА_2 в наслідок стресу виник тяжкий психічний розлад в листопаді 2014року. Він пройшов курс лікування в Вінницькій обласній психоневрологічній лікарні. На даний час потребує амбулаторного підтримуючого лікування. Він частково розуміє свій стан, однак не може надати усвідомленої згоди на лікування.

Прокурор Ліщук О. заяву лікара підтримала та просить задовільнити.

ОСОБА_2 в судовому засіданні визнав наявність захворювання.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши документи, які є у справі , суд вважає, що заява обгрунтована та підлягає до задоволення.

Відповідно до виписки із історії хвороби (а.с.4) встановлено, що ОСОБА_2 перебував на обстеженні та лікуванні у 1-му відділенні Вінницької обласної психоневрологічної лікарні з 01.12.2014р по 18.12.2014року . Після завершення лікування йому рекомендовано примусове амбулаторне лікування за місцем проживання. Висновок лікувально-консультативної комісії ЛКК (а.с.5) свідчить про встановлення діагнозу -тяжкий психічний розлад. Висновок лікара-психіатра ( а.с.2-3) підтверджує, що ОСОБА_2 проявляє агресивні та небезпечні дії як до себе, так і до оточуючих . Критика його стану недостатня (не повністю зрозумів свої дії і не дав їм належної оцінки, не має повного розуміння важкості психічного захворювання у себе. У гр. ОСОБА_2 був встановлений тяжкий психічний розлад, що обумовлює небезпеку для себе, близьких (дочок, зятів), та навколишніх . В подальшому можливе погіршення психічного стану, у разі, якщо особі не буде надана примусова амбулаторна психіатрична допомога у вигляді підтримуючого лікування.

Згідно ст. 279ЦПК України за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

Стаття 282 ЦПК України передбачає, що залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Відповідно до ст. 3 ЗУ "Про психіатричну допомогу" кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Згідно ст. 12 ЗУ "Про психіатричну допомогу" амбулаторна психіатрична допомога надається лікарем-психіатром на прохання або за усвідомленою згодою особи; щодо особи віком до 14 років (малолітньої особи) - на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника; щодо особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, - на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків чи відсутності батьків або іншого законного представника амбулаторна психіатрична допомога неповнолітньому здійснюється за рішенням (згодою) органів опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду.

Амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 за медичними показаннями потребує амбулаторної психіатричної допомоги у вигляді підтримуючого лікування, а також те, що він не може надати усвідомленої згоди на таке лікування, амбулаторна психіатрична допомога має бути йому надана в примусовій формі.

Відповідно до «Принципів захисту осіб з психічними захворюваннями та поліпшення психіатричної допомоги», схвалених Резолюцією Генеральної Асамблеї № 46/119 від 17 грудня 1991 року, зазначено таке: Принцип 15

« Коли особа погребує лікування в психіатричному закладі, необхідно докладати всіх зусиль, щоб уникнути примусової госпіталізації...».

У даному випадку ставиться питання про амбулаторне лікування без госпіталізації особи.

Керуючись ст. 279-282 ЦПК України, ЗУ Про психіатричну допомогу

В И Р І Ш И В :

Заяву задовільнити. Надати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 жителю АДРЕСА_2 амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку. Строк надання амбулаторної психіатричної допомоги не може перевищувати шести місяців.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області через Літинський районний суд протягом 10-ти днів з дня його оголошення.

Суддя : Білик Н. В.

Народні засідателі : Римаренко Н.Б., Глухенької С.В.