У х в а л а

іменем україни

19 березня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Остапчука Д. О., Гончара В. П., Касьяна О. П.,

провівши попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_4 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, третя особа - Відкрите акціонерне товариство «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», про перерахунок щомісячних страхових виплат, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, у якому зазначав, що з 1995 року по 2009 року працював газозварювальником та машиністом екскаватора на підприємствах «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», «Кривбасрудоремонт», «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» на виробництвах зі шкідливими умовами праці. 11 лютого 2010 року Українським науково дослідним інститутом промислової медицини йому було встановлено професійне захворювання - хронічне обструктивне захворювання легенів, що виникло при виконанні трудових обов'язків за професією машиніста екскаватора. 21 квітня 2010 року висновком МСЕК йому встановлено 40 % професійної втрати працездатності від профзахворювання безстроково. Відповідач призначив йому щомісячні страхові виплати в розмірі втраченого заробітку в сумі 315 грн 92 коп., виходячи із заробітної плати 789 грн 79 коп. Із призначеною сумою страхових виплат він не згоден, оскільки відповідач взяв за основу заробітну плату за період з липня 2008 року по грудень 2008 року (включно), у якому він працював не повні місяці, а в деяких місяцях взагалі не працював.

Посилаючись на вказані обставини, просив суд визнати винесену відповідачем постанову за № 0407/17599/17599.1/2 від 02 лютого 2010 року про призначення йому щомісячних страхових виплат в розмірі 315 грн 92 коп. незаконною; зобов'язати відповідача проводити йому щомісячні страхові виплати в порядку втраченого ним заробітку в сумі 755 грн 08 коп., починаючи з 12 квітня 2010 року за наступним перерахунком відповідно до законодавства.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 грудня 2013 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано винесену Відділенням виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Кривому Розі Дніпропетровської області постанову № 0407/17599/17599.1/2 від 02 червня 2010 року про призначення ОСОБА_4 щомісячних страхових виплат у розмірі 315 грн 92 коп. незаконною та скасовано.

Зобов'язано Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Кривому Розі Дніпропетровської області проводити ОСОБА_4 щомісячні страхові виплати в порядку втраченого ним заробітку в сумі 755 грн 08 коп., починаючи з 12 квітня 2010 року за наступним перерахунком відповідно до законодавства.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2014 року заочне рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 грудня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалене у справі рішення апеляційного суду просить скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційну скаргу ОСОБА_4 необхідно відхилити з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Статтею 335 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи скарги про неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення касаційної скарги і залишення рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Д. О. Остапчук

В. П. Гончар

О. П. Касьян