Справа № 201/2277/15-ц
Провадження № 2/201/1365/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

головуючого судді - Браги А.В.,

при секретарі - Ляховій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

11 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач послалась на те, що 30 липня 2011 року сторони зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського МУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис №470. 31 січня 2012 року у подружжя народилась донька ОСОБА_3, яка проживає з матір'ю. З березня 2012 року сторони проживають окремо, оскільки відсутні спільні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, постійні конфлікти та сварки. Спільна дитина після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем. Таким чином, сторони повністю припинили подружні стосунки, спільне проживання і ведення спільного господарства.

24 березня 2015 року позивач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Однак, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просила суд їх задовольнити. Після розірвання шлюбу прізвище не змінюється.

24 березня 2015 року відповідач у судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Однак, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечував.

Відповідно до ст. 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом у межах заявлених позовних вимог, наявними у справі доказами, встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 30 липня 2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище «ОСОБА_1») був укладений шлюб, зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 470 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1.

Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, від 07 лютого 2012 року.

Спільне життя сторін не склалось через те, що у сторін різні погляди на сімейне життя, різні характери та інтереси. Сторони спільне господарство не ведуть, спір про поділ майна відсутній, питання щодо подальшого проживання з відповідачем їх дитини немає.

Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

У відповідності зі ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.

У відповідності зі ст. 112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги, що подружжя сімейні стосунки не підтримує тривалий час, шлюбні відносини між сторонами остаточно припинились, а відповідач проти задоволення позову не заперечує, суд приходить до висновку, що родина розпалась остаточно, і відновлення бути не може, а шлюб підлягає розірванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись, ст. ст. 24, 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, ст. ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 174, 197, 212 - 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 30 липня 2011 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 470, - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище сторін не змінюється.

Судові витрати по справі покласти на відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, стягнувши з останнього на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, судовий збір в розмірі 243,60 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня отримання рішення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: А.В. Брага