1Справа № 335/1072/15-ц 6/335/49/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді Апаллонової Ю.В. при секретарі Кудряшовій Ю.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя подання державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про примусове проникнення до житла ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

На примусовому виконанні у Орджонікідзевському ВДВС Запорізького МУЮ знаходиться виконавче провадження ВП №657/6 з примусового виконання виконавчого листа № 2-666 виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 24.03.2011 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ"Банк Фінанси та Кредит" за суми боргу у розмірі 295556,10 грн. 12.05.2011 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження

Зазначений боржник, рішення суду та законі вимоги державного виконавця не виконує.

Посилаючись на вимоги ст. 376ЦПК України та зазначаючи, що в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем неодноразово було здійснено вихід за адресами знаходження нерухомого майна боржника, боржник на вимоги не реагує, просив суд прийняти рішення про примусове проникнення до житла ОСОБА_1 за адресами знаходження нерухомого майна боржника:АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1.

Державний виконавець у судове засідання не з'явився, викликався телефонограмою.

Суд, перевіривши доводи, викладені в поданні, приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець має право звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або іншої особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання.

Згідно ст. 376 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Як передбачено п.4 ч.3 ст.11 вказаного вище Закону, державний виконавець має право у процесі здійснення виконавчих дій безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища.

Право державного виконавця на подачу такого подання передбачено положеннями ч.10 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження", при цьому за положеннями ст.52 вказаного Закону стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення.

Окрім того, згідно ст. 4 Закону України „Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на майно боржника, звернення стягнення на заробітну плату, доходи, пенсію, стипендію боржника, вилучення у боржника і передача стягувачеві певних предметів, зазначених у рішенні, інші заходи, передбачені рішенням. Примусове проникнення до житла не є першочерговим заходом примусового виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Державний виконавець необхідність примусового входження до житла боржника, обґрунтував тим, що з метою проведення опису та арешту майна державним виконавцем здійснювались виходи за фактичним місцем проживання боржника, але провести виконавчі дії за вказаною адресою не виявилось можливим, оскільки двері ніхто не відкрив.

Як встановлено судом, знаходиться виконавче провадження ВП №657/6 з примусового виконання виконавчого листа № 2-666 виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 24.03.2011 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ"Банк Фінанси та Кредит" за суми боргу у розмірі 295556,10 грн. 12.05.2011 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження

З метою перевірки майнового стану боржника, державним виконавцем направлено запити до реєструючих органів.

Згідно довідки УДМС України у Запорізькій області боржник ОСОБА_1 за адресами знаходження нерухомого майна боржника:АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 не зареєстрована.

Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно за боржником зареєстровано майно, а саме :АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1.

З подання та доданих до нього документів не вбачається, що боржник ОСОБА_1 перешкоджає проникненню до квартири. Державним виконавцем не зазначено чи викликався боржник до ВДВС з приводу проведення ним виконавчих дій щодо опису майна боржника, не надано доказів того, що боржник повідомлявся про наміри держвиконавця здійснити опис квартири боржника із зазначенням дати та часу проведення вказаних виконавчих дій, для того щоб боржник перебував за місцем проживання.

Разом з тим, Акти додані до подання державним виконавцем не містить часу здійснення виходу держвиконавцем за адресою проживання боржника, що не виключає здійснення цього виходу в робочий час, і може бути причиною відсутності боржника у вказаній квартирі, оскільки доказів попередження боржника про необхідність бути присутнім в конкретний час за місцем свого проживання держвиконавцем не надано. Крім того, вказаний акти складені у відсутності понятих.

При цьому суд також виходить також з інтересів осіб, які є користувачами вказаної квартири і законні права яких підлягають захисту і не можуть порушуватись в силу ст.30 Конституції України.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили, що ОСОБА_1 фактично проживає за адресами знаходження нерухомого майна боржника:АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1. (суду надані довідки за 2013 рік та квітень 2014р) на час звернення до суду з даним поданням, а також, що за вказаною адресою знаходиться належне їй на праві власності майно, на яке можна звернути стягнення в погашення боргів, в ході розгляду подання надано не було.

Враховуючи вищенаведене та ті обставини, що суду не надано належні та безспірні докази того, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання вищевказаного судового рішення суду та перешкоджає державному виконавцю у проведенні виконавчих дій щодо опису майна, суд не вбачає підстав для задоволення подання державного виконавця про примусове проникнення до житла ОСОБА_1

Керуючись ст. 376 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про примусове проникнення до житла ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.В. Апаллонова