Провадження № 2/554/312/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року Октябрський районний суд м. Полтави в складі :

головуючого - судді Материнко М.О.,

при секретарі - Юркіній Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення ним повноліття.

На підтвердження своїх вимог вказувала, що з 01 червня 2002 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який є батьком її дитини. Сімейне життя з ним не склалося, шлюб рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 24 квітня 2008 року було розірвано. Син проживає разом з нею. Між сторонами не досягнута згода щодо розміру та порядку сплати аліментів, що і стало підставою для звернення до суду з позовом.

Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримувала.

Відповідач подав заяву до суду про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнавав.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, встановив наступне.

Судом встановлено, що 01.06.2002 р. в Полтавському міському відділі РАЦС, актовий запис №387, був зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 (дошлюбне прязвище - ОСОБА_1).

Рішенням Октябрського районного суду від 24.04.2008 р. шлюб був розірваний.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Октябрського районного управління юстиції м. Полтави, про що в книзі реєстрації народжень 25 листопада 2002 року зроблено відповідний актовий запис № 868.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Належних доказів того, що відповідач надавав матеріальну допомогу позивачці на утримання дитини, суду не надано.

Ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства" встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з ч. 3 ст. 11 вище вказаного Закону батько та мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В силу ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

- стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

- стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

- наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

- інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи те, що відповідач не виконує батьківський обов'язок по утриманню малолітньої дитини, суд на підставі встановлених фактів приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно п. 7 ч. 1 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

В силу ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Керуючись ст. ст. 180, 181, 182, ч. 1 ст. 183 СК України, ст. ст. 14, 57-60, 88, 174, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: 39141, Полтавська область, Козельщинський район, с. Солониця, проживає: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: 36000, АДРЕСА_2, проживає: АДРЕСА_3, аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.12.2014 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяМ. О. Материнко