Справа № 373/2615/14 Головуючий у І інстанції Залеська А. О.
Провадження № 22-ц/780/1105/15 Доповідач у 2 інстанції Сушко
Категорія 18 19.03.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

19 березня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Поліщука М.А., Лащенка В.Д.,

при секретарі: Лопатюк В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Переяслав -Хмельницького районного суду Київської області від 14 листопада 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року позивач ПАТ «КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 21.06.2011 року відповідач отримав кредит в розмірі 2246,40 грн. зі сплатою 0,12 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач своїм підписом підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір. Відповідач повинен був щомісячно сплачувати заборгованість за кредитом, за відсотками, комісією та інші витрати. Однак в порушення вимог закону та договору свої зобов'язання не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість. У зв'язку з цим просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 17230,50 грн..

Заочним рішенням Переяслав - Хмельницького районного суду Київської області від 14 листопада 2014 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Приватбанк» 3926,69 грн. боргу по кредиту, 243,60 грн. судових витрат, в решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ПАТ «КБ «Приватбанк» просить рішення суду змінити в частині часткової відмови в задоволені позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 пені в розмірі 13686,61 грн. і ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення з ОСОБА_1 пені в розмірі 13686,61 грн. на користь ПАТ «КБ «Приватбанк», в іншій частині рішення залишити без змін, посилаючись на його незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд помилково застосував спеціальну позовну давність до позовної вимоги про стягнення пені та не звернув увагу на п. 1.7.31 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, яким визначена позовна давність 50 років.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 2246,40 грн., штрафу ( фіксована частина) в розмірі 500,00 грн., штрафу (процентна складова) в розмірі 796,69 грн., суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що позов в цій частині заявлений правомірно, оскільки відповідач всупереч умовам договору не сплачує передбачені ним платежі, чим ухиляється від виконання своїх цивільно-правових обов'язків, позовні вимоги ґрунтуються на чинному законодавстві, доведені матеріалами справи і підлягають задоволенню

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Задовольняючи частково позовні вимоги в частині стягнення на користь позивача пені, яка передбачена договором в розмірі 383,00 грн., суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що до даної вимоги необхідно застосовувати спеціальний строк позовної давності визначений п.1.ч.2 ст. 258 ЦК України в один рік.

Висновки суду в цій частині позовних вимог не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що 21.06.2011 року ОСОБА_1 отримав кредит в ПАТ КБ «Приватбанк» у розмірі 2246,40 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строком на 4 місяці з 21.06.2011 року по 20.10.2011 року, між сторонами було підписано заяву позичальника № К2ХRFF80720055/

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява позичальника разом з умовами надання кредиту складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов.

Банк виконав свої зобов'язання за договором кредиту, здійснив видачу коштів у сумі 2246,40 грн. відповідачу, що підтверджується видатковою накладною №ЧКІС4 -0042 від 21 червня 2011 року.

В свою чергу відповідач належним чином не виконує умови зазначеного кредитного договору і станом на 03.09.2014 року має заборгованість - 17230,50 грн., яка складається з наступного: - 2246,40 грн. заборгованість за кредитом, 0,60 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 13686,81 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 796,6 грн. штраф (процентна складова).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За правилами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою(штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється у три роки.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність про стягнення неустойки складає 1 рік.

Судом першої інстанції залишено поза увагою п. 1.7.31 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам в якому визначений строк позовної давності стосовно вимог повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені штрафів 50 років.

Відповідно до ч.1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена закон, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

З урахуванням, наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо застосування строку позовної давності до пені та не врахував того, що сторони збільшили встановлену законом позовну давність до вимог про стягнення пені, про, що свідчить підпис відповідача у заяві разом з умовами надання кредиту.

Відповідно ч. 3 статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року (справа № 6-100цс14), яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Як зазначалось вище, заборгованість за кредитом відповідача станом на 03 вересня 2014 року становить - 17230,50 грн., яка складається з 2246,40 грн. заборгованість за кредитом, 0,60 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 13686,81 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 500,00 грн. штрафу (фіксована частина), 796,6 грн. штрафу (процентна складова), тобто нарахована позивачем пеня в розмірі 13686,81 грн. значно перевищує розмір боргу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги частково заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають в повній мірі обставинам справи, заочне рішення суду першої інстанції в частині стягнення пені ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права і підлягає зміні в цій частині на підставі ст.309 ЦПК України та застосуванням судом апеляційної інстанції норми ч.3 ст.551 ЦК України, колегія суддів вважає можливим зменшення розміру пені до розміру боргу(основного) за кредитним договором, а саме до 2300,00 грн..

Судовий збір в сумі 121,80 грн. сплачений Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк» за подачу апеляційної скарги, підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк»задовольнити частково.

Заочне рішення Переяслав -Хмельницького районного суду Київської області від 14 листопада 2014 рокув частині стягнення з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», ( код за ) пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитним договором в розмірі 383,00 грн. змінити та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», ( ) пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитним договором в розмірі 2300,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», () - 121,80 грн. судових витрат.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий:

Судді: