Яготинський районний суд Київської області
ун. № 382/1935/15-ц
пр. № 2/382/681/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2015 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Бурзель Ю.В.,

за участю секретаря - Нікішина П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Яготині Київської області позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом.

Зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла її мати - ОСОБА_4

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 2,7743 га, що розташована на території Супоївської сільської ради Яготинського району Київської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

За життя, 12 лютого 2008 року, ОСОБА_4 залишила заповіт, яким все належне їй на час смерті майно заповіла їй, ОСОБА_1

Спадкоємцем за заповітом є вона, спадкоємцями за законом є ОСОБА_5, ОСОБА_3

ОСОБА_3 від прийняття спадщини відмовились.

Посилаючись на те, у встановлений законом строк вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не може, через наявність невірно вказаного ідентифікаційного коду в заповіті, просила встановити, що заповіт ОСОБА_4, який посвідчений 12 лютого 2008 року секретарем Супоївської сільської ради Яготинського району Київської області та зареєстрований в реєстрі за № 11 на її,ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, користь, належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2,7743 га, що розташована на території Супоївської сільської ради Яготинського району Київської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали. Позивачка пояснила, що спадщина між нею та сестрами поділена, вона не бажає приймати спадщину за законом, а претендує лише на спадщину за заповітом.

Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Крім того, від ОСОБА_2 до суду надійшла заява про визнання позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши надані докази, дійшов наступних висновків.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_4 (а.с. 5).

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 2,7743 га, що розташована на території Супоївської сільської ради Яготинського району Київської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

За життя, 12 лютого 2008 року, ОСОБА_4 залишила заповіт, яким все належне їй на час смерті майно заповіла ОСОБА_1

Спадкоємцем ОСОБА_4 за заповітом від 12 лютого 2008 року є ОСОБА_1, іншими спадкоємцями є ОСОБА_2, ОСОБА_3

Спадкоємець ОСОБА_3 від прийняття спадщини відмовилась у встановленому законом порядку.

У визначений законом строк спадкоємець ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не може, через наявність невірно вказаного ідентифікаційного коду ОСОБА_4 в заповіті, замість НОМЕР_1 зазначено НОМЕР_2.

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За змістом ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, тобто від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Перелік таких фактів не є вичерпним.

За змістом п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року № 5 суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ураховуючи, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4, так як у визначений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, так як в заповіті ОСОБА_4, який посвідчений 12 лютого 2008 року секретарем Супоївської сільської ради Яготинського району Київської області та зареєстрований в реєстрі за № 11 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, невірно вказаний ідентифікаційний номер ОСОБА_4, що позбавляє ОСОБА_1 можливості скористатись правом на спадкове майно, з огляду на те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 1217, 1218 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 174, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Установити, що заповіт ОСОБА_4, який посвідчений 12 лютого 2008 року секретарем Супоївської сільської ради Яготинського району Київської області та зареєстрований в реєстрі за № 11 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 2,7743 га, що розташована на території Супоївської сільської ради Яготинського району Київської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 на підставі виданого відповідно до рішення виконкому Супоївської сільської ради народних депутатів № 93 від 15 вересня 2000 року державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 27 березня 2001 року за №44.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Яготинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СуддяЮ.В. Бурзель