Номер провадження: 22-ц/785/1847/15
Головуючий у першій інстанції Маломуж
Доповідач Фальчук В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2015 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - Фальчука В.П.,

суддів Троїцької Л.Л., Таварткіладзе О.М.,

секретаря Швець В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 липня 2014 року, в цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участю третьої особи на стороні відповідача , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - органу опіки та піклування Київської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради, про визнання факту ухилення від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця та усунення від права спадкування, -

встановив:

05.12.2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом, в якому просили визнати факт ухилення ОСОБА_4 від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця ОСОБА_5, усунути відповідача від спадкування за законом, після смерті батька - ОСОБА_5 та стягнути судові витрати посилаючись на те, що відповідач ухилявся від надання будь-якої допомоги ОСОБА_5 незважаючи на те, що померлий потребував такої допомоги, і просив таку допомогу йому надати.

ОСОБА_4 позовні вимоги не визнав надавши письмові заперечення, в яких зазначив, що він не ухилявся від виконання обов'язку з утримання батька, та надавав йому матеріальну допомогу.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25.07.2014 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відмовлено у повному обсязі у зв'язку з тим, що заявлені ними вимоги не доведені у встановленому законом порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, її представник ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять рішення суду скасувати у зв'язку з порушенням судом норм матеріального і процесуального права, та постановити нове рішення, яким їхні позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

За правилами ч.1ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, що оскаржене, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні проводитися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, за наступних підстав;

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у повному обсязі суд першої інстанції виходив з того, що заявлені ними вимоги не доведені у встановленому законом порядку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають нормам матеріального і процесуального права.

Згідно ч.3ст.1224 ЦК України, не мають права на спадкування за законом повнолітні діти, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом.

Особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані - ч.5ст.1224 ЦК України

Виходячи зі змісту зазначеної норми Закону, суд при вирішенні такої справи згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво, та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв'язку чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Правилами ч.3ст.10, ч.1ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 є сином ОСОБА_5.

ОСОБА_4 проживає у АДРЕСА_1, а ОСОБА_5 проживав у АДРЕСА_2 разом з дружиною - ОСОБА_1 і неповнолітньою онучкою ОСОБА_3.

16.02.2001 року ОСОБА_5 був визнаний інвалідом першої групи безстроково, і за висновком МСЕК потребував постійного стороннього догляду.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 27.10.2005 року з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 були стягнуті аліменти, відповідно 150 грн. та 100 грн. з кожного відповідача щомісячно, на утримання батька, довічно.

Згідно довідки УПФУ у Київському районі м. Одеси за №254, ОСОБА_5 з січня 2010 року отримував пенсію за вислугу років у розмірі 2397 грн. щомісячно, яка збільшувалася, та в червні 2013 року становила 3596 грн. 33 коп..

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді ? частин АДРЕСА_3, яка належала йому на праві спільної сумісної власності з дружиною ОСОБА_1. З заявою про прийняття спадщини після померлого до нотаріальної контори звернулася дружина померлого, онучка - ОСОБА_3 та син - ОСОБА_4.

З огляду на встановлені обставини та майновий стан ОСОБА_5 суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку, що померлий був забезпечений житлом; мав достатній рівень пенсії, отримував аліменти, а тому не потребував додаткової матеріальної допомоги на своє утримання. Позивачами не надано доказів того, що кошти на утримання померлого витрачалися у більшому розмірі, ніж розмір пенсії та розмір аліментів.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що апелянтами не доведено потреби померлого в отримані допомоги від сина, який працює моряком, і за характером своєї роботи не присутній постійно в м. Одесі, але який сплачував аліменти на утримання батька. Крім того, суд першої інстанції обґрунтовано прийняв до уваги про наявність інших осіб, які здійснювали догляд за померлим, відсутність судових справ про стягнення з відповідача коштів на покриття витрат, пов'язаних із піклуванням, відповідно до ч.3ст. 172 СК України.

Доводи апеляційної скарги апелянтів не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки висновків суду першої інстанції не спростовують, та не містять правових підстав, передбачених ст.309 ЦПК України для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у повному обсязі.

Керуючись ст.304, п.1ч.1ст.307, ст.308 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 липня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів, з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: В.П. Фальчук

Л.Л. Троїцька

О.М. Таварткіладзе