Провадження № 2/537/612/2015
Справа № 537/1465/15-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2015 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

Головуючого судді - Фадєєвої С. О.,

при секретарі - Пшенишній В.А., Герасименко Л. М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, де з уточненням позовних вимог остаточно просила суд стягнути з публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» на користь ОСОБА_1 суму депозитного вкладу у розмірі 200 доларів США, проценти на банківський вклад у розмірі 57,13 доларів США, 3 % річних у розмірі 17,04 доларів США. Також просила стягнути з відповідача на її користь 5000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди та судові витрати на користь держави.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтувала тим, що 05.09.2014 року між нею та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» укладено договір-заяву № 300131/103927/1-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік», відповідно до якого нею були внесені, а відповідачем прийняті грошові кошти в сумі 3000 доларів США на вкладний рахунок на строк з 05.09.2014 року по 05.10.2014 року. За договором банк зобов»язувався нараховувати та виплачувати їй проценти в розмірі 10% річних. Договір двічі пролонгувався, а коли вона звернулася до банку з заявою про відсутність бажання продовжувати подальше розміщення вкладу та вимогою повернути суму вкладу та проценти, їй було повернуто лише 500 доларів США суми вкладу та 25,16 доларів США нарахованих процентів. У видачі всієї суми вкладу та процентів їй було відмовлено. Після неодноразових звернень, майже щоденних відвідувань банку та скарг, протягом грудня 2014 року лютого 2015 року їй було повернуто ще 1700 доларів США, а в квітні-травні 2015 року повернуто ще 600 доларів США. 200 доларів США основного вкладу банком не повернуто. Згідно діючого законодавства України, за договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов»язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. В порушення зазначених норм ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» не повертає їй банківський вклад у повному обсязі, не нараховує та не виплачує проценти за договором. Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобовязання з повернення вкладу, є підстави для стягнення з нього 3% річних в сумі 17,04 долари США. Також зазначила, що протиправними діями відповідача їй завдано моральної шкоди, яку вона оцінює у 5000 гривень. Діями відповідача принижуються її честь та гідність, порушується нормальний ритм її життя, внаслідок постійних хвилювань погіршився стан її здоровя.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Додатково вказала, що вона змушена була майже щоденно ходити до відділення банку та просити повернути їй власні кошти. Вона виховує двох неповнолітніх дітей, державний службовець, тому сума вкладу є для неї значним розміром. Відсутність коштів постійно пригнічувала її, вона змушена була брати кошти у батьків на утримання дітей. Неодноразові звернення до відповідача тривалий час не дають результатів. Коли вона 02.03.2015 року останнього разу приходила до банку і відмовилася від пропозиції перевкласти депозит, представники установи в грубій формі відмовилися повертати кошти, зачинили її в приміщенні банку, її дитина-підліток залишилася за дверима, залякували її та погрожували до приїзду міліції. Стан її здоров»я значно погіршився і вона змушена була пройти курс лікування від наслідків вегето-сосудистої дистонії із судинними спазмами на фоні нервового стресу.

Представник позивача в суді позовні вимоги ОСОБА_1 ОСОБА_2, підтримала в повному обсязі. Додатково вказала, що вважає, що є підстави для задоволення вимог в частині стягнення з відповідача і моральної шкоди, завданої ОСОБА_1 В силу ст..386 ч.3 ЦК власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно практики Європейського суду з прав людини банківські внески та навіть легітимні сподівання на отримання певних коштів є майном. Тобто, банківський вклад позивачки та легітимні сподівання на його отримання за першою вимогою є майном, порушення прав на це майно призводить до настання наслідків, встановлених чинним законодавством, в тому числі і до обов»язку відшкодувати моральну шкоду, що встановлено ч.3 ст.386 ЦК України. Вказала, що ОСОБА_1 зазнала значних моральних страждань, приниження честі і гідності, порушення нормального ритму життя та навіть погіршення стану здоров»я у зв»язку з неправомірною відмовою відповідача у видачі вкладу.

Свідок ОСОБА_3, який є батьком позивачки, в судовому засіданні підтвердив, що ОСОБА_1 зазнавала моральних страждань у зв»язку з відмовою банку повернути належні їй кошти, відчувала себе приниженою, змушена була лікуватися у зв»язку з перенесеними хвилюваннями, зверталася до нього за грошовою допомогою на утримання дітей.

Відповідач в судове засідання свого представника повторно не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надіслав.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого відповідача, та зазначає, що позивач та її представник не висловили згоди на розгляд справи у порядку заочного провадження, тому розгляд справи проведено у загальному порядку.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, 05.09.2014 року між ОСОБА_1 та АТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір № 300131/103927/1-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 1 місяць в іноземній валюті. Відповідно до умов даного договору ОСОБА_1 внесла, а банк прийняв грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок НОМЕР_1 в сумі 3000 доларів США на умовах, визначених договором та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (надалі- Основні умови). За умовами даного договору за користування коштами вкладу банк нараховує і виплачує вкладнику проценти за ставкою 10% річних. Пунктом 6,7 договору визначено, що після закінчення строку дії договору вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положенням п.5.2 Основних умов. Строк розміщення вкладу може бути продовжено в порядку, строки та на умовах, визначених положеннями 5.2. Основних умов.

Зміст та умови договору строкового банківського вкладу, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1, не суперечать вимогам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам та відповідають загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Договір про банківський строковий вклад, укладений сторонами, було двічі пролонговано, що підтверджується випискою по особовому рахунку. За ініціативою позивача по закінченню строку розміщення депозиту 08.12.2014 року договір було припинено, що підтверджується копією заяви від 08.12.2014 року.

З копій заяв на видачу готівки вбачається, що протягом грудня 2014 року квітня 2015 року позивачці повернуто частину банківського вкладу. Письмовими доказами підтверджено, що ОСОБА_1 зверталася з заявами до банку про повернення грошових вкладів та відсотків 18.01.2015 року, 23.03.2015 року, які були отримані відповідачем. На час розгляду справи суду не надано доказів того, що кошти за договорами банківського вкладу позивачці повернуто в повному обсязі. Як вбачається з наданих суду заяв на видачу готівки, 08.12.2014 року вкладнику повернуто 500 доларів США вкладу та 25,16 доларів США нарахованих відсотків, 26.12.2014 року 100 доларів США вкладу, 09.01.2015 року 100 доларів США вкладу, 12.01.2015 року - 100 доларів США вкладу, 26.01.2015 року - 200 доларів США вкладу, 27.01.2015 року 200 доларів США вкладу, 03.02.2015 року, 04.02.2015 року та 05.02.2015 року по 100 доларів США вкладу, з 09.02.2015 року по 13.02.2015 року, 16.02.2015 року та 17.02.2015 року по 100 доларів США вкладу щоденно. Крім того, позивачкою не заперечується повернення вкладу банком 23.04.2015 року в сумі 300 доларів США, 28.04.2015 року - 200 доларів США, 14.05.2015 року - 100 доларів США.

Отже, заборгованість ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» перед ОСОБА_1 з повернення суми депозиту становить 200 доларів США, проценти банком за вказаний період нараховані не були.

Суд приходить до висновку, що відмова банку у поверненні грошових коштів банківського вкладу та відсотків в повному обсязі, суперечить вимогам чинного законодавства, виходячи з наступного.

Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Відповідно до положень ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно п.5.2. Основних умов у випадку закінчення строку розміщення строкового вкладу, визначеного у договорі-заяві, та умовами якого передбачена можливість продовження строку розміщення строкового вкладу після закінчення строку розміщення строкового вкладу, визначеного у договорі-заяві, вкладник у випадку його бажання не продовжувати подальше розміщення вкладу, отримати кошти з строкового вкладного рахунку шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок, а дію договору припинити, зобовязаний надати банку письмову вимогу не пізніше дати закінчення строку строкового вкладу, визначеного договором-заявою. Якщо день повернення суми вкладу припадає на вихідний, святковий, неробочий день, то повернення суми вкладу проводиться банком на наступний перший робочий день. В разі ж, коли вкладник не надав банку зазначену письмову вимогу та не вимагає повернення вкладу після закінчення строку, визначеного договором-заявою, строк розміщення строкового вкладу вважається продовженим з наступного дня, після закінчення строку, визначеного договором-заявою, на строк, що дорівнює початковому строку розміщення строкового вкладу. Протягом строку, на який продовжено розміщення строкового вкладу, банк нараховує i виплачує вкладнику проценти за ставкою, що встановлена банком для банківських строкових вкладів (депозитів) відповідного виду вкладу та діє станом на перший день початку строку, на який продовжено розміщення вкладу.

Згідно зі ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

В силу ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 529 ЦК України кредитор має право не приймати від боржника виконання його обов'язку частинами, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Отже, за змістом наведених норм права зобов'язання банку полягає у виплаті вкладнику грошових коштів на умовах та в порядку, встановлених договором.

Також ст..625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд також вважає вірними розрахунки позивача з розміру заборгованих процентів на банківський вклад у сумі 57,13 доларів США, та 3% річних в сумі 17,04 долари США, що розраховані за період з 09.12.2014 року по 19.05.2015 року за формулою: сума неповернутого вкладу * 10 % передбачених договором (або 3% передбачених законом) / 365 днів * кількість днів заборгованості.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної в справі № 6-39цс13 від 29.05.2013 року, банк зобов`язаний повернути депозитні кошти з процентами в строк закінчення дії договору, якщо вкладник звернувся із заявою про повернення вкладу. У разі порушення грошових зобов'язань банк має сплатити вкладнику проценти по банківському вкладу за прострочений строк до дня фактичного повернення коштів вкладником, а також 3 % річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Разом з цим суд не знаходить підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 про відшкодування спричиненої їй моральної шкоди, оскільки ні законом, ні договором не передбачено стягнення моральної шкоди внаслідок неналежного виконання договірних зобов'язань по договору банківського вкладу однією із сторін.

Керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст. 3, 8, 15, 60, 88, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, ст.ст.4, 14, 15, 16, 526, 529, 625, 629, 1058, 1060, 1074 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» на користь ОСОБА_1 суму депозитного вкладу у розмірі 200 доларів США, проценти на банківський вклад у розмірі 57,13 доларів США, 3 % річних у розмірі 17,04 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 5765,11 гривень.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» на користь держави 243,60 гривень судового збору.

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С.О.Фадєєва

Повний текст рішення виготовлено 16.06.2015 року.