Провадження № 2/712/589/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2015 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Євтушенка П.М.

при секретарі - Шевченко О.П.

з участю прокурора - Потапенко А. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування м. Черкаси в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відібрання дитини від батьків, -

В С Т А Н О В И В:

Орган опіки та піклування м. Черкаси в інтересах малолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відібрання дитини від батьків та стягнення аліментів, мотивуючи свої позовні вимоги тим, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками малолітнього ОСОБА_1, який народивсяІНФОРМАЦІЯ_5. Відповідачі в шлюбі не перебували, реєстрація народження малолітнього в органах ДРАЦС відбулася відповідно до ст.ст.125, 126 СК України.

Малолітній ОСОБА_1 перебуває на обліку в службі у справах дітей Черкаської міської ради, як дитина, яка зазнала фізичного насильства в сім'ї.

Мати дитини, відповідач ОСОБА_3, перебуває на обліку у Черкаському обласному психо-неврологічному диспансері та вживає медичні препарати, які знижують її рівень агресії. У зв'язку з відсутністю ліків, ОСОБА_3 була вимушена зробити тижневу перерву у їх вживанні, тому в неї виник конфлікт, в ході якого вона вдарила сина.

року до служби у справах дітей звернувся відповідач ОСОБА_3 та повідомила, що не має постійного місця проживання та засобів для існування, а тому просить влаштувати її малолітнього сина ОСОБА_1 до КЗ "Черкаського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей" Черкаської обласної ради. Інформацію щодо місця проживання батька дитини ОСОБА_3 надавати категорично відмовилася, аргументуючи своє небажання тим, що вони не підтримують стосунків між собою.

Відповідач ОСОБА_3 була попереджена про умови перебування малолітнього в закладі.

Відповідно до інформації КЗ "Черкаський обласний центр соціально- психологічної реабілітації дітей"Черкаської обласної ради від 15.10.2014 № 736, за час перебування малолітнього ОСОБА_1 в закладі, батько відвідував його 5 разів, а мати-8. Працівники Центру неодноразово роз'яснювали батькам щодо необхідності звернення до служби у справах дітей для вирішення питання про подальшу долю дитини.

20. 10. 2014 року службу у справах дітей Черкаської міської ради відвідала відповідач ОСОБА_3 та повідомила, що не має можливості забрати малолітнього сина з закладу та додала, що батько дитини ОСОБА_2 не виявив бажання забрати дитину до себе.

року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, відповідач ОСОБА_2 повідомив, що під час спілкування з відповідачкою ОСОБА_3, вони прийняли рішення в інтересах дитини, а саме: повернути дитину на виховання в їх родину, та разом виїхати на проживання до с. Яснозів"я. З цією метою просив надати місяць для облаштування житла в с. Яснозір"я. Відповідач ОСОБА_3 просила заяву задовольнити та додала, що планує виїхати за направленням лікаря на лікування.

1)

2) року відповідач ОСОБА_3 повідомила, що питання щодо її лікування в лікарні ім. Павлова на даний час не вирішено. За адресою реєстрації ні вона ні батько дитини не проживають, питання щодо облаштування житла для повернення малолітнього в родину не вирішено. На даний час, вона, та відповідач ОСОБА_2 не мають можливості забрати дитину з державного закладу.

3)

Просять відібрати малолітнього ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 від батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без позбавляння батьківських прав, передавши органу опіки та піклування м. Черкаси для подальшого влаштування. Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Канів, та ОСОБА_2, 1955 року народження, уродженця Закарпатської області, непрацюючого, аліменти в розмірі ? усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на особовий рахунок ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 у відділенні державного Ощадного банку України, починаючи з моменту надходження позовної заяви до суду та до його повноліття.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити.

В судовому засіданні прокурор позовні вимоги просила задоволити.

Відповідачі в судовому засідання позовні вимоги визналаи та заперечували проти позову.

Заслухавши пояснення сторін, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства.

Громадяни ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками малолітнього ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_5. Батьки дитини в шлюбі не перебували, реєстрація народження малолітнього в органах ДРАЦС відбулася відповідно до ст.ст.125, 126 СК України.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Мати дитини, ОСОБА_3, перебуває на обліку у Черкаському обласному психо-неврологічному диспансері та вживає медичні препарати, які знижують її рівень агресії, неодноразово лікувалася в Черкаській обласній психіатричній лікарні. Застосовує до малолітнього фізичну силу. 29.04.2014 влаштувала малолітнього ОСОБА_1 до КЗ "Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей" Черкаської обласної ради, та володіючи інформацією про умови перебування малолітнього в закладі не звернулася до служби у справах дітей із заявою щодо повернення малолітнього на виховання в родину. Громадянка ОСОБА_3 ніде не працює, не має засобів для існування, не цікавиться дитиною.

20.10.2014 року службу у справах дітей Черкаської міської ради відвідала громадянка ОСОБА_3 та повідомила, що не має можливості забрати малолітнього з закладу та додала, що батько дитини ОСОБА_2 не виявив бажання забрати дитину до себе.

Громадянин ОСОБА_2 ніде не працює, не має засобів для існування, не цікавиться життям, здоров'ям, духовним та моральним розвитком малолітнього.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Ч. 2 п. 16 Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року вказує, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків, як підстава для позбавлення батьків батьківських пав, має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Постанова Пленуму верховного суду України від 30.03.2007 N 3 "Про практику застосування судами законодаства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" констатує, що "позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, вказує на те, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку утримувати дитину. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд на вимогу позивача вирішує питання про стягнення аліментів на дитину

Керуючись ст.ст. 10,60.212-215, 218 ЦПК України, ст.ст.150, 165, 170 Сімейного кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов органу опіки та піклування м. Черкаси що діє в інтересах малолітнього ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_5, до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відібрання малолітнього від батьків без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити.

Відібрати малолітнього ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_5, від батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без позбавлення батьківських прав.

Стягнути з громадянки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Канів, непрацюючої, ідн. код. НОМЕР_2, аліменти в розмірі ? усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на особовий рахунок дитини у відділенні державного Ощадного банку України, починаючи з моменту надходження позовної заяви до суду та до повноліття дітей.

Стягнути з громадянина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця Закарпатської області, непрацюючого, проживає АДРЕСА_1 , ідн. код НОМЕР_1 аліменти в розмірі ? усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на особовий рахунок дитини у відділенні державного Ощадного банку України, починаючи з моменту надходження позовної заяви до суду та до повноліття дітей.

Малолітнього ОСОБА_1 передати органу опіки та піклування м. Черкаси для подальшого влаштування.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір по 121 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий: підпис Євтушенко П.М.