Справа № 461/5956/14 Головуючий у 1 інстанції: Романюк В.Ф.
Провадження № 22-ц/783/580/15 Доповідач в 2-й інстанції: Федоришин А. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - Федоришина А.В.

суддів : Приколоти Т.І., Тропак О.В.,

секретаря - Іванової О.О.,

за участю: Зими Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу концерну "Техвоєнсервіс" на рішення Галицького районного суду м. Львова від 26 вересня 2014 року у справі за позовом заступника Київського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, концерну "Техвоєнсервіс" до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору -

в с т а н о в и л а :

оскаржуваним рішенням відмовлено у задоволенні зазначеного позову, яким прокурор просив визнати недійсним договір купівлі-продажу №33, укладений 30.08.2012 року між філією концерну "Техвоєнсервіс" - "Львівський автомобільний ремонтний завод" та ОСОБА_3, зобов'язавши останнього повернути придбані двигуни маркування НОМЕР_1 в кількості 10 шт.

Рішення оскаржив концерн "Техвоєнсервіс". Просить його скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Зазначає, що суд невірно встановив фактичні обставини справи, висновки не відповідають дійсним обставинам, суд порушив норми матеріального і процесуального права. Зокрема посилається на те, що суд не взяв до уваги перевищення директором філії концерну "Техвоєнсервіс" повноважень на укладення договорів, оскільки даного виду правочин він мав право укладати лише з дозволу концерну.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника Міністерства оборони України Зими Л.С. на підтримання скарги, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги колегія суддів не знаходить законних підстав для її задоволення з огляду на викладені мотиви.

Встановлено, що наказом генерального директора концерну "Техвоєнсервіс" №67-К від 30.03.2009 року Петрунін П.П. був призначений на посаду директора філії концерну "Техвоєнсервіс" "Львівський автомобільний ремонтний завод" призначено руніна П.П.

Як убачається із довіреності №17 від 10.01.2011 року, генеральний директор концерну "Техвоєнсервіс" уповноважив Петруніна П.П., серед іншого, укладати та підписувати договори купівлі-продажу, поставки, підряду, зберігання надання послуг, ціна яких не перевищує 100000 грн.

30.08.2012 року між філією концерну "Техвоєнсервіс" "Львівський автомобільний завод" в особі директора Петруніна П.П. та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого останній придбав двигуни НОМЕР_1 у кількості 10 шт. на загальну вартість 45312,5 грн.

Обґрунтовуючи позов у інтересах держави, прокурор убачав підставою недійсності оспорюваного правочину недодержання сторонами правочину в момент його укладення вимог, встановлених частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України, а саме: представник відчужувача не мав достатнього обсягу повноважень.

Крім цього прокурор посилався і на ч. 1 ст. 232 ЦК України, вважаючи правочин укладеним унаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції вірно виходив із того, що зазначені прокурором підстави не знайшли свого підтвердження матеріалами справи.

Так, повноваження директора філії концерну "Техвоєнсервіс" на укладення договорів на суму до 100000 грн. визначені трудовим договором директора філії (п. 2.8), положенням філії концерну "Техвоєнсервіс" "Львівський автомобільний ремонтний завод" (п. 7.5) та довіреністю №17 від 10.01.2011 року генерального директора концерну "Техвоєнсервіс" (а.с. 93).

Із оспорюваного правочину убачається, що предметом договору було майно (двигуни НОМЕР_1 10 шт.) на суму 45312,5 грн.

Отже, уклавши договір на відчуження майна у визначених довіреністю межах, директор філії не перевищив своїх повноважень.

Не знайшли свого підтвердження доводи позивача про занижену вартість відчуженого майна.

Із матеріалів справи випливає, що на час укладення договору балансова вартість двигунів НОМЕР_1 становила 583,15 грн. за шт. (а.с.115), а згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження про оцінку двигунів - 1819,72 грн. (а.с.96).

Ці докази апелянтом не спростовані.

Разом із цим не підтверджені жодним доказом доводи позивача про іншу вартість відчужених договором №33 від 30.08.2012 року двигунів НОМЕР_1.

Отже, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справа, його висновки є правильними і обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Таким чином, оскільки місцевий суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права то рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 317 ЦПК України колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу концерну "Техвоєнсервіс" відхилити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 26 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді: