Справа № 577/327/15-ц
Провадження № 2/577/207/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2015 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

головуючого судді Громової Л.В.

при секретарі Волошко І.С.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідачки ОСОБА_3

представника відповідачки ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Конотоп справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння і стягнення коштів. Ціна позову 111 825 грн.

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 просить суд витребувати у ОСОБА_3 належне йому майно, яке знаходиться у володінні відповідачки в магазині, розташованому в АДРЕСА_6 , на суму 27 160 грн, майно, яке знаходиться у володінні відповідачки в магазині в АДРЕСА_8, ТЦ «Стиль», на суму 22 390 грн., обладнання для індивідуального опалення , а також обладнання для санвузла та кухні , холодильник ,які знаходяться в квартирі відповідачки в АДРЕСА_7. Крім того, стягнути з ОСОБА_3 12500 грн. в рахунок повернення оплаченого ним ремонту автомобілів ВАЗ 21118 та Пежо 307. Просить стягнути судові витрати :судовий збір 1118 грн.25 коп. .

Свої вимоги мотивує тим, що в лютому 2011 року познайомився з відповідачкою , яка довідавшись , що він займається власним бізнесом , попрохала допомогти їй розпочати власну справу з торгівлі ювелірними виробами в м.Кролевець та м.Глухів. При цьому фінансова ( матеріальна ) допомога мала бути тимчасовою , до налагодження справи , а після отримання прибутків , відповідачка повинна була витрати повернути . Він погодився і в 2012 році надав відповідачці практичну допомогу у відкритті магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованого в АДРЕСА_6 . Надав в тимчасове користування :

- стіл вартістю 800 грн.

- рекламний банер та штендер вартістю 1150 грн.

- стіл вартістю 1100 грн.

- решітку віконну , решітки дверні - 2 шт., та одну решітку для сейфу вартістю 4820 грн.

- ролети вартістю 1750 грн.

- стіл та верстат вартістю 2180 грн.

- вітрини в кількості 4 шт. та планшети в кількості 8 шт. вартістю 5360 грн.

- решітку вартістю 10000 грн.

Всього на суму 27160 грн.

В лютому 2013 р. ОСОБА_3 відкрила аналогічний магазин в м.Глухів , за адресою АДРЕСА_8, ТЦ «Стиль». Надав відповідачці в тимчасове користування :

- решітку віконну , решітку дверну , решітку на сейф на суму 5510 грн.

- вітрину , кімнату майстра , стіл та верстат на суму 12680 грн.

- ролети на суму 2700 грн.

- банер та сліди ( 10 шт.) на суму 1500 грн.

Всього на суму 22390 грн.

Окрім цього , він придбав та передав в тимчасове користування й інше майно , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_9 :

- обладнання для індивідуального опалення на суму 9860 грн.

- обладнання для санвузла на суму 7505 грн.

- шафу купе та кухонний гарнітур на суму 14500 грн.

- меблі (софа "Париж" , стіл , шафа для білизни , приставка углова) на суму 12350 грн.

- холодильник «Вірпул» вартістю 5560 грн.

Всього на суму 49775 грн.

В грудні 2014 року , відповідачка вчинила протиправні дії відносно його майна , тому він поставив вимогу про негайне повернення майна, переданого в тимчасове користування . Але ОСОБА_3 майно не повернула і продовжує незаконно утримувати його . Крім того , відповідачка мала у власності легковий автомобіль ВАЗ 21118 «Калина» , днз НОМЕР_1 . В жовтні 2012 року вона попрохала його оплатити ремонт автомобіля , обіцяючи в подальшому повернути понесені витрати. Він протягом жовтня - листопада 2012 року оплатив проведення ремонту автомобіля на суму 10 000 грн. В червні 2013 року він оплатив ремонт іншого автомобіля відповідачки "ПЕЖО - 307" на суму 2500 грн. Всього за ремонт автомобілів витратив 12 500 грн. На даний час , незважаючи на неодноразові звернення , відповідачка кошти не повернула . Тому змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримує.

Відповідачка ОСОБА_3 проти позову заперечує, пояснила, що в 2010 році переїхала в м. Конотоп з м. Харків і наприкінці 2010 року придбала квартиру АДРЕСА_1 . Весною 2011 року познайомилась з позивачем ОСОБА_1 , з яким склалися близькі стосунки , він не був одружений . Вказала, що ніколи не зверталася до позивача із проханням допомогти їй розпочати власну справу , ніколи не укладала з позивачем ніяких угод (договорів) про тимчасове користування будь-яким майном , в тому числі і різноманітним обладнанням для магазинів.

Розпочати підприємницьку діяльність в сфері торгівлі ювелірними виробами їй допоміг батько,ОСОБА_6,який зареєстрований як фізична особа-підприємець ще з 05 березня 1996 року і який спеціалізується на торгівлі ювелірними виробами .

В липні 2012 року батько відкрив свій власний магазин на адресою : АДРЕСА_10 ,уклавши договір суборенди приміщення з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7, а вона працювала у батька найманим працівником.

На початку 2014 року батько ,посилаючись на постійну зайнятість і брак часу для частих регулярних поїздок із м.Конотоп в м. Кролевець , запропонував їй самостійно зайнятися підприємницькою діяльністю із продажу ювелірних виробів в м.Кролевецьта пояснив , що все необхідне для цього вже є , магазин ювелірних виробів працює майже два роки і повністю укомплектований всім необхідним обладнанням , не потребує додаткових капіталовкладень.

30 квітня 2014 року батько припинив свою підприємницьку діяльність за адресою : АДРЕСА_11 , а 01 травня 2014 року вона розпочала там підприємницьку діяльність ( а.с.68-69) .

Був укладений Договір №1 про безоплатне користування майном, у відповідності до якого ОСОБА_6 передав їй в строкове безоплатне користування належне йому майно на суму 20 000,00 грн.

Аналогічна ситуація була і з початком її підприємницької діяльності в м.Глухів Сумської області , яку вона розпочала з 01 вересня 2014 року, а не з лютого 2013 року , про що в своїй позовній заяві стверджує позивач.

01 вересня 2014 року , вона уклала з ОСОБА_8 договір оренди нежитлового приміщення загальною площею 32 кв.м , яке розташоване за адресою АДРЕСА_8 , для здійснення підприємницької діяльності , а саме роздрібної торгівлі ювелірними виробами.

Розпочати підприємницьку діяльність в м. Глухов Сумської області їй допоміг батько , який в період з 01 квітня 2013 року по 31 серпня 2014 року здійснював в м.Глухів Сумської області підприємницьку діяльність з роздрібної торгівлі ювелірними виробами, був укладений Договір №2 про безоплатне користування майном , у відповідності до якого батько передав ,а вона прийняла в строкове безоплатне користування належне йому майно на суму 20 000,00 грн.

Окрім того , дослідивши копії документів , які позивач додав до позовної заяви , вона виявила той факт , що ніби - то 15 лютого 2013 року відповідач укладав Договір поставки з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_9 , а останній цього ж дня видав позивачу накладну №125 на загальну суму 12680,00грн. та Договір поставки від 15 лютого 2013 року , а ОСОБА_9 ж дня видав позивачу накладну № 170 на загальну суму 2180,00грн. Вважає , що дані документи взагалі не можуть бути взяті до уваги , та як фізична особа -підприємець ОСОБА_9 припинив свою підприємницьку діяльність 22 липня 2009року за власною заявою , що підтверджує Витяг з ЄДРПОУ виданий державним реєстратором юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області від 02.02.2015 року ( а.с.43,82).

Між назвами майна, які зазначені в товарних чеках, виданих ніби - то на ім'я позивача, та тим майном, що вимагає витребувати в неї позивач , є суттєві розбіжності. Так , в товарному чеку № 49 від 18.07.2012р. виданого ОСОБА_10 на ім'я ОСОБА_1 (що не містить прямої вказівки на те, що саме на ім'я відповідача виданий чек) зазначений товар «столик» у кількості 1шт. вартістю 800.00грн., а позивач вимагає витребувати у неї «стіл» вартістю 800,00грн., який ніби - то встановлений в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою АДРЕСА_10, хоча в Договорі № 18/07/12 йдеться мова про будівельний майданчик, затвердження проектної документації, в тому числі електричної схеми підключення, і про те. що виконавець зобов'язується завершити будівництво протягом 30 календарних днів ( а.с.39-40) .

Те ж саме стосується і товарного чеку № 56 від 31.07.2012р. виданого ОСОБА_10 на ім'я ОСОБА_1 (що не містить прямої вказівки на те, що саме на ім'я відповідача виданий чек) зазначений товар «столик» у кількості 1шт. вартістю 1100,00грн., а позивач вимагає витребувати у неї «стіл» вартістю 1100,00грн. який ніби - то встановлено у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою АДРЕСА_10, хоча в Договорі № 31/07/12 йдеться мова про будівельний майданчик, затвердження проектної документації, в тому числі електричної схеми підключення, і про те, що виконавець зобов'язується завершити будівництво протягом 30 календарних днів.( а.с.35-36)

В товарному чеку № б/н від 20.12.2013р. зазначений отримувачем товару просто ОСОБА_1, а в Договорі № 20/12/13 знову йдеться про мова про будівельний майданчик, затвердження проектної документації, в тому числі електричної схеми підключення, і про те, що виконавець зобов'язується завершити будівництво протягом 30 календарних днів.( а.с.41-42)

Окремої уваги потребують договори та акти виконаних робіт до них, укладених ОСОБА_1 із ПП «Сантехкон» (). Відповідно до даних, що містяться в ЄДРПОУ одноосібним власником, керівником і підписантом цього підприємства є сам ОСОБА_1, тобто він сам із собою укладав угоди, і сам же їх виконував.

По-перше, відповідач, протягом 4 років їх знайомства, досить часто бував у неї вдома, даний факт можуть підтвердити її діти, а також інші свідки. Йому не бракувало часу запам'ятати ,які меблі, сантехніка та газове обладнання знаходяться в її квартирі.

По-друге, 11 березня 2013р. ОСОБА_9 не міг видати на ім'я позивача накладну № 205 на суму 14 500,00грн, так як вже не був приватним підприємцем, та не міг укладати Договір поставки від 11 березня 2013р. та акт прийому-передачі виконаних робіт (в якому йдеться про те, що збірка меблів зроблена в магазині за адресою АДРЕСА_4. (а.с. 22,82)

Втретє, сантехніка, за видатковою накладною № 58 від 17.12.2012р. на загальну суму 7 505.00грн., видана ОСОБА_11 на ім'я ОСОБА_1 . договір поставки від 17.12.2012р. укладений від імені приватного підприємця ОСОБА_11, в якому не зазначено ні адреси підприємця, ні його ідентифікаційного номеру, а тому стверджувати що це одна і та ж фізична особа неможливо.( а.с.20-21)

Вчетверте, товарний чек на холодильник "Вірпул" вартістю 5 560,00 грн. ні на чиє ім'я не виданий, можливо відповідач придбав холодильник для себе, а стверджує, що надав їй у строкове користування.( а.с.24)

Що стосується газового котла та супровідного обладнання до нього, як зазначено в товарному чеку б/н від 17.07.2012р., що ніби - то придбав ОСОБА_1 і того, що відповідач сам із собою уклав Договір № 8 на виконання послуг від 30.07.2012р. і сам особисто замовив та сам особисто виконав в її квартирі монтаж опалення, то зазначаю, що відповідач в її квартирі ніяких монтажних робіт не проводив .

Стосовно проведеного відповідачем ремонту належного їй автомобіля ВАЗ 21118 державний номер НОМЕР_1 та автомобіля ПЕЖО державний номер НОМЕР_2 їй взагалі нічого не було відомо. Про це вона дізналася із змісту позовної заяви та доданих до позову документів. Дані факти її шокували, адже вона дозволяла позивачеві брати належні їй автомобілі для його власних потреб, навіть гадки не мала, що її автомобіль ВАЗ 21118 державний номер НОМЕР_1 пофарбований.

Вона не просила позивача ремонтувати автомобілі, згоди на їх ремонт не надавала, а отже позивач самостійно, без її відома та згоди здійснював ремонт машин, тим самим вводив в оману стосовно технічного стану автомобілів, коли повертав їх після використання у власних цілях.

Влітку 2014 року надала ОСОБА_1 близько 100 000 грн. для придбання джипу, про позику документи не оформляла, а восени 2014 року їй стало відомо, що ОСОБА_1 зраджує її , тому припинила стосунки з ним.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 проти позову заперечує, просить відмовити в задоволення позовних вимог.

Суд, вислухавши сторони, їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 387 ЦК України : власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що він кум ОСОБА_1, іноді допомагає ОСОБА_1 Так, за вказівкою ОСОБА_1 в 2012 році завозив обладнання для опалення для ОСОБА_3 на АДРЕСА_2. А також, в м. Кролевець в 2012 році, в м. Глухов в 2013 році з Конотопа допомагав перевозити облаштування для магазинів, які придбав ОСОБА_1 для ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що іноді тимчасово ОСОБА_1 надає йому роботу. Так, в 2012 році допомагав привозити сантехніку, а в 2014 році холодильник для ОСОБА_3 на АДРЕСА_12 . 2-3 роки тому купляли обладнання для магазину ( решітки, ролети) в м. Конотоп , відвозили і встановлювали. в м. Глухів. Також, він ремонтував автомобіль " Калина" , а ключі віддав ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_14 , який працює майстром в ПП " Сантехкон ", зазначив, що на прохання директора ОСОБА_1 в 2012-2013 роках облаштовував магазини в м. Глухів та в м. Кролевець, а також сантехніку АДРЕСА_3. За все розраховувався ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_15 пояснив, що він приватний підприємець, і на прохання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_16 возили з Конотопа і встановлювали решітки в магазині в АДРЕСА_13 робили проект для індивідуального опалення , привозили котел, труби, батареї.

Свідок ОСОБА_10 , дальній родич з позивачем ОСОБА_1, пояснив, що у нього ОСОБА_1 замовляв обладнання для ювелірного магазину в м. Кролевець, а його робітник Дукач їздив встановлювати. Розплачувався ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_6, батько відповідачки, пояснив, що його донька зустрічалася з ОСОБА_1, позивачем по справі, потім він зрадив і донька припинила стосунки. В 2010 році донька з двома дітьми та матір"ю-інвалідом 1 групи ( його колишньою дружиною) переїхала з м. Харків до м. Конотоп , придбали квартиру в 2010 році, всі меблі перевезли з м. Харків. Він тривалий час займається ювелірною справою, своїми руками та коштами облаштовував магазини в м. Кролевець та в м. Глухів в 2012-2013 роках. Пізніше , облаштовані магазини передав доньці ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_17, подруга відповідачки, пояснила, що коли ОСОБА_3 познайомилась з ОСОБА_1, то в квартирі вже все було, він тільки допомагав, коли щось потрібно було відремонтувати. Ювелірні магазини в в м. Кролевці та в м. Глухів були у батька ОСОБА_5 - ОСОБА_6, а вона навчалась, потім батько переоформив магазини на ОСОБА_3. У ОСОБА_3 був автомобіль " Калина" червоного кольору, яким постійно користувався ОСОБА_1 Вона навіть запитувала у ОСОБА_3, чому на автомобілі їздить ОСОБА_1, а ОСОБА_3 - на таксі.

Відповідно до абз. 1 ч.1 ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається , як на підставу своїх вимог та заперечень.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами існували близькі , дружні стосунки з початку 2011 року. Позивачем ОСОБА_1 не надано суду жодного документу щодо зобов"язань та договорів про майно та оплату послуг між ним та ОСОБА_3

Дійсно, власницею квартири АДРЕСА_4 є ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 27.11.2010 року( а.с.98) .

Робочий проект на індивідуальне опалення № 157 від 10.08.2011 року в АДРЕСА_5 зареєстрований за замовником ОСОБА_3 ( а.с.113-129)

Позивач ОСОБА_1 надав суду письмові докази , які складаються з договорів на виконання послуг , актів здачі-приймання виконаних робіт , договорів поставки ,накладних, товарних чеків та ім"я ОСОБА_1 в основному як замовника, так і виконавця ПП " Сантехкон" , де ОСОБА_1 є директором.

Також, відповідачка ОСОБА_3 зазначила, що в цих письмових доказах обсяг робіт та призначення не відповідають заявленим позовним вимогам.

Згідно приймання-передачі виконаних робіт № 12 від 10.10.2012 р. та № 14 від 12.11.2013 р. за ремонт автомобіля " Калина" ВАЗ-21118 ДНЗ НОМЕР_1 замовником був ОСОБА_1, а виконавцем ОСОБА_18 ( а.с.26,28), а в судовому засіданні ОСОБА_13 стверджував, що це він ремонтував автомобіль " Калина".

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_3 зареєстрована як фізична особа-підприємець з 04.07.2013 року( а.с.79) .

За договором суборенди від01.05.2014 р., ОСОБА_3 отримала в суборенду частину орендованого нежитлового приміщення за адресою : АДРЕСА_10( а.с.68-69)

За договором оренди від 01.09.2014 року ОСОБА_3 отримала в тимчасове оплатне користування нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_14 ( а.с.78)

Тому, в період 2012-2013 р.р., які вказує позивач ОСОБА_1 , ОСОБА_3 не мала в користуванні приміщень ювелірних магазинів ні в м. Кролевець, ні в м. Глухові.

Суд вважає, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст. 387 ЦК України, ст. ст.10, 60, 212 ЦПК України,-

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння і стягнення коштів. Ціна позову - 111 825 грн. - відмовити .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення .

Суддя Громова Л. В.