Ухвала

іменем україни

23 січня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Фаловська І.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 14 жовтня 2014 року в справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 жовтня 2013 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 14 жовтня 2014 року, в задоволенні скарги відмовлено.

У касаційній скарзі скаржник просить скасувати ухвали місцевого та апеляційного судів, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, та просить постановити нову ухвалу, якою скаргу на дії державного виконавця задовольнити.

Заявник подав касаційну скаргу на вказані судові рішення разом із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження, посилаючись на поважність причин його пропуску.

Відповідно до вимог ст. 325 ЦПК України, касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду. У разі пропущення зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Оскільки зі змісту заяви та матеріалів касаційної скарги вбачається, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, він підлягає поновленню.

Разом з тим, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних ухвал вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених ухвал.

Встановлено, що місцевий суд всебічно та повно дослідив обставини справи та дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області. Крім того, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України перевірив законність і обґрунтованість ухвали місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції та обґрунтовано залишив вказану ухвалу без змін.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 жовтня 2013 року та ухвали апеляційного суду Миколаївської області від 14 жовтня 2014 року

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження в справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області, за касаційною скаргою на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 14 жовтня 2014 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ І.М. Фаловська