Справа № 461/2570/15 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.О.
Провадження № 22-ц/783/3702/15 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Берези В.І., Штефаніци Ю.Г.,

секретаря - Брикайло М.В.,

з участю: представника ПАТ «Укрсоцбанк» - Левенцової О.А.,

представника Галицького ВДВС Львівського МУЮ - Білого А.М.,

представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 06 квітня 2015 року у справі за скаргою публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на дії та рішення державного виконавця,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 06 квітня 2015 року відмовлено у задоволенні скарги публічного акціонерного товариства (далі-ПАТ) «Укрсоцбанк» про визнання незаконними дій державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Білого А.М. по винесенню ним 13 лютого 2015 року постанови про призначення спеціаліста у виконавчому провадженні та про скасування цієї постанови.

Ухвалу суду оскаржив боржник у виконавчому провадженні - ПАТ «Укрсоцбанк», просить її скасувати з підстав неповного з»ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права і постановити нову ухвалу, якою скаргу задовольнити.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що питання, поставлені державним виконавцем на вирішення спеціалістом, виходять за межі виконавчого документу, на підставі якого відкрито виконавче провадження. На думку апелянта, державний виконавець спочатку повинен був звернутись до суду за роз»ясненням рішення, яке підлягало виконанню за виконавчим листом, і лише після цього вчиняти подальші дії згідно з законом. Крім того, апелянт зазначає, що банк виконав рішення суду, на підтвердження чого подав розрахунок заборгованості за кредитним договором, а тому вважає, що дії державного виконавця по винесенню ним оскаржуваної постанови свідчать про упереджене ставлення до боржника та про перевищення державним виконавцем своїх повноважень, що призвело до порушення прав боржника в даному виконавчому провадженні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони апелянта в підтримання апеляційної скарги, заперечення представника Галицького ВДВС та сторони стягувача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Частиною першою статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що для з»ясування та роз»яснення питань, які виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна - суб»єктів оціночної діяльності - суб»єктів господарювання.

З матеріалів справи встановлено, що на виконанні названого вище відділу ДВС знаходиться виконавчий лист №2-3229/11, виданий 26 грудня 2014 року Галицьким районним судом м.Львова, про зобов»язання ПАТ «Укрсоцбанк» виконувати умови за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії №600/07-164 від 06.08.2007 року в редакції на день його укладення з нарахуванням процентної ставки за користування кредитними коштами на рівні 13% річних та про зобов»язання ПАТ «Укрсоцбанк» зарахувати в рахунок погашення тіла кредиту переплачені ОСОБА_4 в період з 20 жовтня 2008 року кошти по процентах (а.с.31, 32).

На виконання постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 15 січня 2015 року боржник ПАТ «Укрсоцбанк» надіслав до Галицького ВДВС листа, в якому повідомив про виконання рішення суду в підтвердження чого надав розрахунок заборгованості по кредиту станом на 22 січня 2015 року (а.с.34).

Стягувач ОСОБА_4, не погодившись із наданим банком розрахунком, оскільки за його підрахунками сума заборгованості з урахуванням рішення суду повинна бути набагато меншою, ніж визначив банк, звернувся до названого відділу ДВС із заявою про призначення у виконавчому провадженні спеціаліста (а.с.35, 36).

Оскаржуваною постановою від 13 лютого 2015 року (а.с.6, 39) державний виконавець призначив спеціаліста і зобов»язав його надати письмовий висновок з таких питань: чи відповідає виконавчому листу визначена боржником заборгованість стягувача перед боржником станом на 22.01.2015 року в сумі 15549,85 доларів США умовам договору про надання невідновлювальної кредитної лінії №600/07-164 від 06.08.2007 року в редакції на день його укладення з нарахуванням процентної ставки за користування кредитними коштами на рівні 13% річних з урахуванням зобов»язання банку зарахувати в рахунок погашення тіла кредиту переплачені стягувачем в період з 20.10.2008 року кошти по процентах; якщо ні, то визначити суму заборгованості стягувача перед боржником станом на 22.01.2015 року відповідно до умов договору про надання невідновлювальної кредитної лінії №600/07-164 від 06.08.2007 року в редакції на день його укладення з нарахуванням процентної ставки за користування кредитними коштами на рівні 13% річних з урахуванням зобов»язання банку зарахувати в рахунок погашення тіла кредиту переплачені стягувачем в період з 20.10.2008 року кошти по процентах.

Враховуючи те, що рішенням суду (а.с.8-18) було визнано неправомірними дії банку по підвищенню процентної ставки з 13% до 14,5% річних і зобов»язано банк виконувати умови договору, які існували до підвищення процентної ставки, та здійснити зарахування коштів, які ОСОБА_4 вносив як сплату процентів по підвищеній ставці, в рахунок погашення тіла кредиту, що, відповідно, вимагало від банку-боржника здійснити відповідні дії по перерахунку заборгованості позичальника перед банком, і після проведення такого перерахунку стягувач заперечував його правильність, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії державного виконавця по винесенню оскаржуваної заявником постанови відповідають вимогам ст.ст.11, 13 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки спеціаліст був призначений державним виконавцем з метою перевірки на відповідність наданих боржником розрахунків умовам договору, про дотримання яких зобов»язувало рішення суду, що вимагало спеціальних знань.

Доводи апелянта про те, що державний виконавець, зобов»язуючи спеціаліста дати висновок щодо розміру існуючої заборгованості стягувача перед банком, вийшов за межі змісту виконавчого листа, є безпідставними, оскільки визначення спеціалістом розміру заборгованості за кредитним договором станом на ту ж саму дату, що й подав боржник у своєму розрахунку, є необхідним для підтвердження факту виконання або невиконання рішення суду боржником.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про законність оскаржуваних заявником дій та рішень державного виконавця не спростовуються доводами апелянта, при вирішенні скарги по суті суд не допустив порушень норм матеріального та/чи процесуального права, які б були підставою для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» відхилити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 06 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Береза В.І.

Штефаніца Ю.Г.