Провадження № 2/752/2076/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

13.03.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Крекотень О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариста "ОТП Банк" про захист прав споживача та визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту, -

в с т а н о в и в:

у вересні 2014 року ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом до ПАТ "ОТП Банк" про захист прав споживача та визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 01 вересня 2013 року, знаходячись на дачі у своєї доньки в с. Новосілки Кагарлицького району Київської області, вона погодилася на пропозицію невідомих їй осіб зробити заміри вікон для подальшої їх заміни на пластикові. Зробивши заміри, ці особи дали позивачу підписати аркуш, що мав би підтверджувати правильність зроблених замірів, та відвезли своїм авто до м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Богатирська, 6/1, оф. 4, для підписання договору. Позивачу було запропоновано ціну 16 000 грн. з розстроченням виплат на 15 місяців та установка вікон протягом 10 днів. Вона погодилася, після чого її було сфотографовано разом з паспортом та ідентифікацйним кодом, з документів зроблені копії. Договір та всі інші документи обіцяли привезти додому замовнику через 2 дні.

05 вересня 2013 року позивач виїхала в м. Іванків на поховання, попередивши про це виконавця замовлення. Повернувшись додому наступного дня та зателефонувавши до виконавця, ОСОБА_1 домовилась приїхати на підписання договору самостійно. В офісі на вул. Богатирській в м. Києві запропонували документ, в якому зазначалось, що виготовлення вікон та їх встановлення можливо протягом 30 днів, а не 10, як було обіцяно раніше. Такі терміни не влаштували позивача, тому вона відмовилася від підписання договору, написала відмову від вікон та отримала усні завіряння, що претензій до неї немає.

В кінці вересня на автовідповідачі квартири, в якій мешкає позивач, залишили повідомлення від АТ "ОТП Банк" про наявність заборгованості за кредитом.

21 жовтня 2013 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до громадської приймальні МВС України, написала заяву в АТ "ОТП Банк" з вимогою служби безпеки банку розібратися в ситуації.

У подальшому від працівників банку позивачу стало відомо, що кошти за кредитним договором № від 05 вересня 2013 року отримав ФОП ОСОБА_2

01 листопада 2013 року ОСОБА_1 подала заяву щодо вищевказаної ситуації до прокуратури Оболонського району м. Києва, яка була направлена до Оболонського РУГУ МВС України в м. Києві.

14 листопада 2013 року ОСОБА_1 написала заяву до АТ "ОТП Банк" з вимогою надати їй копію кредитного договору № від 05.09.2013 р. У відповідь отримала лише роздруківку з банківського серверу. Жодних копій договору, належних чином завірених, таких що містять всі необхідні реквізити, а саме підпис позивача як позичальника, ОСОБА_1 так і не отримала.

За таких підстав, позивач просить визнати недійсним договір про надання споживчого кредиту № від 05.09.2013 р.

В судове засідання представник позивача надала заяву про слухання справи без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ПАТ "ОТП Банк" в судове засідання повторно не забезпечив явку свого представника, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 1 ст. 641 ЦК України передбачено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом.

Звертаючись у суд з позовом про визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту, позивач посилається на те те, що вона не підписувала даний договір. Як на правову підставу своїх вимог, позивач посилається на ст. 203 та ст. 215 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Зокрема, у частинах 1, 3 ст. 203 ЦК України вказано, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

В матеріалах справи міститься примірник договору про надання споживчого кредиту № від 05 вересня 2013 року, укладеного між ПАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_1, за умовами якого позивач нібито отримала 16 426 гривень 33 копійки споживчого кредиту на придбання товару на строк 12 місяців під 0,01 % річних. (а.с. 5) На останньому аркуші договору відсутній підпис позичальника ОСОБА_1

ОСОБА_1 в позовній заяві посилається на те, що відповідачем було порушено її законні права, оскільки вона не підписувала умови договору про надання споживчого кредиту № від 05 вересня 2013 року.

Такі посилання позивача не були спростовані відповідачем.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Статтею 6 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що кредитний договір не підписаний позивачем як позичальником, а тому відсутні підстави вважати, що оспорюваний кредитний договір містить всі суттєві умови передбачені законом для договорів і які мають істотне значення, що ці умови були узгоджені сторонами, а тому відсутнє погодження позивача на укладення такого договору на таких умовах, шляхом його підписання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 4 зазначеної статті передбачено, що дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Частиною 4 статті 203 визначено, що правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Судом встановлено, що кредитний договір укладений у письмовій формі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Таким чином, встановлено, що доводи ОСОБА_1 та її представника знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з ПАТ "ОТП Банк" в дохід держави 243,60 грн. судового збору.

Керуючись статтями 202, 203, 207, 215, 229, 526, 553, 614, 625, 651, 1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати недійсним договір про надання споживчого кредиту № , укладений 05 вересня 2013 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк".

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" в дохід держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: