МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2015 р. Справа № 370/2631/14-ц

Макарівський районний суд Київської області в складі головуючого судді Устимчук М.Ю., при секретарі Лизі Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Макарів Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до Кодрянської селищної ради Макарівського району Київської області, третя особа: Реєстраційна служба Макарівського районного управління юстиції Київської області про визнання права власності на спадкове майно , -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернулася до Макарівського районного суду Київської області з позовом до Кодрянської селищної ради Макарівського району Київської області (далі-відповідач), третя особа: Реєстраційна служба Макарівського районного управління юстиції Київської області та з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті її матері ОСОБА_2, а саме: житловий будинок в АДРЕСА_2

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що після смерті її матері відкрилася спадщина за законом, до якої, увійшло: 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований по АДРЕСА_2 та грошові вклади, що знаходяться в трудовій ощадній касі с. Забуяння Макарівського району Київської області № 3033/010 на рахунку НОМЕР_1. Проте, як єдиний спадкоємець, вона не може оформити спадщину, оскільки спадкодавцем (ОСОБА_2) не було оформлено своїх спадкових прав на зазначену спадщину.

У судове засідання позивач не прибула, через канцелярію суду подала письмову заяву з проханням слухати справу у її відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання свого представника не направив, подав до суду заяву, в якій просив справу слухати у відсутність їхнього представника, позов визнав.

Третя особа у судове засідання свого представника не направила, подали до суду лист з проханням слухати справу у відсутність їхнього представника.

Дослідивши письмові матеріали справи, матеріали спадкової справи № 812/2012 рік до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2, видане 20.12.2011р. Відділом реєстрації смерті у м. Києві).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складалася з належної їй 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований по АДРЕСА_2 та грошових вкладів, що знаходяться в трудовій ощадній касі с. Забуяння Макарівського району Київської області № 3033/010 на рахунку НОМЕР_1.

У відповідності до статті 1261 Цивільного кодексу України спадкоємцями першої черги майна померлої є позивач по справі. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину немає. Заповіту на випадок смерті ОСОБА_2 не складала.

18 червня 2012 року позивачем було подано до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, копія якої міститься в матеріалах спадкової справи.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, державний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_2, у зв'язку з відсутністю у померлої ОСОБА_2 правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок.

Відповідно до листа Міністерства юстиції України №19-32/319 від 21.02.05р. у випадку відсутності у померлої особи правовстановлюючого документу на нерухоме майно, державна реєстрація якого не проводилась, питання належності нерухомого майна такій особі має вирішуватись в судовому порядку.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 листопада 2012 року, посвідченого державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Кравченко Т.В. позивачем оформлено право на частину спадщини, а саме, на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, що підтверджується відповідним свідоцтвом серії ВТА № 127633, реєстровий номер 20-1340, спадкова справа № 812/2012.

Факт того, що власником домоволодіння у АДРЕСА_2, дійсно була гр. ОСОБА_2, підтверджується випискою з погосподарської книги Кодрянської селищної ради Макарівського району від 19.11.2014р. №617.

Як вбачається з технічного паспорту на індивідуальний жилий будинок від 30.06.2014 р., який було виготовлено на вказане домоволодіння будинок побудовано 1954 року.

Порядок реєстрації права власності на домоволодіння та житлові будинки в той час було врегульовано Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року (втратила чинність на підставі Наказу Держжитлокомунгоспу №56 від 13.12.95р).

В той же час відповідно до пункту 1 Інструкції реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих.

Відповідно до пункту 4 Інструкції реєстрації підлягали всі будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать місцевим Радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належать громадянам на праві особистої власності.

Відповідно до частини другої пункту 6 Інструкції не підлягають реєстрації також будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані.

Зі змісту вказаних норм можна дійти висновку, що дія вказаної Інструкції не поширювалась на сільські населені пункти, а тому домоволодіння, яке перебуває у власності ОСОБА_2 не підлягало реєстрації відповідно до норм діючого на той час законодавства.

Як зазначено в пункті 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» до компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

З огляду на вказані обставини вищевказана виписка з погосподарської книги Кодрянської селищної ради Макарівського району від 19.11.2014р. №617 є доказом належності спірного домоволодіння на праві власності ОСОБА_2

У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом може прийняти спадщину або не прийняти її. He допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Згідно пп. 3.14 п. З глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012р., прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Враховуючи те, що позивач прийняв спадщину за законом, що відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_2, вважається, що вона прийняла усе спадкове майно померлої, в тому числі і вищевказане домоволодіння, що у АДРЕСА_2

Відповідно до положень частин другої та третьої пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до технічного паспорту, виданого КП КОР «Північне бюро технічної інвентаризації» 30.06.2014 р., до складу домоволодіння за вказаною вище адресою входить: житловий будинок загальною площею - 57,6 кв.м., житловою площею - 28,3 кв.м., (літ.А), погріб (літ.під А), веранда (літ.а), літня кухня (літ.Б), сарай (літ.В), баня (літ.Г), вбиральня (літ.Ж), колодязь 1/2 частина (№1), огорожа (№3), ворота (№4), хвіртка (№5), вартістю 44 891,00 грн.

Вирішуючи спір суд також виходить з наступного.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до положень статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до положень частин першої та другої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за законом чи за заповітом може прийняти спадщину або не прийняти її. He допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Відповідно до положень частини 5 статті 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1216, 1218, 1223, 1261, 1268-1270 ЦК України, ст.ст. 3, 11, 58-60, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд ,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кодрянської селищної ради Макарівського району Київської області, третя особа: Реєстраційна служба Макарівського районного управління юстиції Київської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно,за законом, що залишилось після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме, домоволодіння, що знаходиться у АДРЕСА_2, до складу якого входить: житловий будинок загальною площею - 57,6 кв.м., житловою площею - 28,3 кв.м., (літ.А), погріб (літ.під А), веранда (літ.а), літня кухня (літ.Б), сарай (літ.В), баня (літ.Г), вбиральня (літ.Ж), колодязь 1/2 частина (№1), огорожа (№3), ворота (№4), хвіртка (№5), вартістю 44 891,00 грн.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Апеляційного суду Київської області через Макарівський районний суд протягом десяти днів з часу проголошення рішення, а для осіб, які його оскаржують, без участі яких воно було проголошено - десять днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає чинності відповідно до ст. 223 ЦПК України.

Суддя М.Ю. Устимчук