РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/4781/14-ц

провадження у справі № 2/0285/76/15

27 січня 2015 року м. Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Романюк Ю.Г., за участю секретаря судових засідань Медяної І.В. та осіб, які беруть участь у справі:

позивачі: не прибули,

відповідача: представник не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3 до місцевої територіальної громади в особі Дідовицької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

10 грудня 2014 року позивачі звернулись в суд з позовною заявою до відповідача про визнання за ними права власності за кожною по ? частці житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1, який належав ОСОБА_4, померлій ІНФОРМАЦІЯ_3.

В обґрунтування своїх вимог зазначають, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла їх мати ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1. Вони є спадкоємицями першої черги, оскільки на день смерті проживали та були зареєстровані разом з матір'ю у спадковому будинку. При зверненні до Новоград-Волинської державної нотаріальної контори з заявою про видачу їм свідоцтв про право на спадщину за законом в одній другій частці на житловий будинок АДРЕСА_1, який належав їх матері ОСОБА_4 постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії державним нотаріусом Новоград-Волинської державної нотаріальної контори їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом в одній другій частці вищезазначеного будинку, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які б підтверджували право власності ОСОБА_4 на житловий будинок.

У судове засідання позивач ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах недієздатної ОСОБА_3 не прибула, подала письмову заяву, в якій, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про розгляд справи у її відсутність.

Відповідач участі представника у судовому засіданні не забезпечив, заперечень на позов не подав, надіслав заяву, в якій просить про розгляд справи без участі представника сільської ради.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 - мати позивачів у справі (а.с.3).

Позивачі є дітьми померлої та спадкоємцями всього майна останньої першої черги за законом, які прийняли спадщину (а.с.5,14).

До складу спадщину входить житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1, в якій ОСОБА_4 на момент смерті проживала і була зареєстрована; на день її смерті та протягом шести місяців після смерті разом з нею в будинку постійно були зареєстровані та проживали позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.14).

Відповідно до довідки № 52 від 16.01.2012 року згідно по господарської книги № 9 сільської ради на 2011-2015 роки житловий будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.19).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.12.2014 року, винесеною державним нотаріусом Новоград-Волинської державної нотаріальної контори ОСОБА_2. , яка діє від свого імені та від імені недієздатної ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в одній другій частці на житловий будинок номер 11, який знаходиться в АДРЕСА_1, після смерті матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього (а.с.21).

Відповідно до повідомлення № 1046 від 17.03.2014 року КП «Новоград-Волинського МБТІ», житловий будинок розташований в АДРЕСА_1 не зареєстрований за ОСОБА_4 (а.с.18).

Дані обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи та поданими позивачами доказами (а.с.3-21).

Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Однією з таких підстав, відповідно до статті 1217 ЦК України, є спадкування майна за законом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення права власності у спадкодавця по даній справі, у сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних) будинків здійснювалося наступним чином: після закінчення будівництва у по господарську книгу сільської ради вносився відповідний запис та відкривався особистий рахунок на ім'я забудовника. Інших правовстановлюючих документів чинне на той час законодавство не передбачало.

На підставі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Після чого, відповідно до ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (ст.182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Відповідно до п. 4.15. ч. 4 Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Правовстановлюючі документи про належність будинку спадкодавцеві у даній справі, наявні лише ті, про які йдеться у позовній заяві - відповідний запис у по господарській книзі сільської ради, що відповідало вимогам чинного на той час законодавства.

Щодо сучасної правової оцінки цих правовстановлюючих документів, слід звернутись до п. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004 року, яким встановлено, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом (тобто до 01.07.2004 року), визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умови, зокрема, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Чинне на момент виникнення у спадкодавця права власності, законодавство такої реєстрації зазначеного будинку не передбачало.

За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна (зобов'язана) довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин, враховуючи, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись статтями 3, 10, 11, 15, 57-60, 88, 174, 208-210, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 328, 392, 1216-1218, 1223, 1261, 1268-1270, 1273 Цивільного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності кожної в одній другій частці на житловий будинок разом з господарськими будівлями АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю.Г. Романюк