Справа №591/7129/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Грищенко О. В.
Номер провадження 22-ц/788/503/15 Суддя-доповідач - Лузан Л. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Лузан Л. В.,

суддів - Криворотенка В. І. , Сибільової Л. О.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 04 лютого 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції,

третя особа: Публічне акціонерне товариства "Альфа-Банк"

про скасування постанови про розшук майна боржника,

в с т а н о в и л а :

Рішенням суду від 04 лютого 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено у зв'язку з їх необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду і постановлення нового рішення про задоволення позовних вимог з тих підстав, що судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, що у справі не були доведені обставини, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, що висновки суду не відповідають обставинам справи та що судом були порушені норми матеріального і процесуального права .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

На виконанні у державного виконавця Козирь О.В. перебуває зведене виконавче провадження з примусового виконання виконавчих документів щодо боржника ОСОБА_3 на користь юридичних осіб, до складу якого входить виконавчий лист № 6-1875/2011 від 08 серпня 2011 року, виданий Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Альфа-Банк" заборгованості в розмірі 21512 грн., який надійшов на виконання до відділу 03 січня 2012 року (а.с.22-23).

03 січня 2012 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надання боржнику семиденного строку з моменту винесення постанови для самостійного виконання рішення суду, яка була отримана боржником 22 січня 2012 року (а.с.18, 30).

24 липня 2012 року до Відділу ДВС Сумського МУЮ надійшла заява від стягувача ПАТ "Альфа-Банк" про звернення стягнення на майно боржника, яке перебуває в заставі ПАТ "Альфа-Банк", а саме: легковій автомобіль Daewoo Nexia 1.5 (2007), сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.24).

З ксерокопії технічного паспорта автомобіля Daewoo Nexia 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 вбачається, що його власником є ОСОБА_3 (а.с.5).

За даними пошукової системи "Автомобіль" названий легковий автомобіль в даний час зареєстрований за ОСОБА_3

25 липня 2012 року державний виконавець здійснив вихід за місцем знаходження автомобіля, де провів його опис та арешт, про що був складений відповідний акт (а.с.25).

У зв'язку з тим, що боржник ОСОБА_3 переховує автомобіль Daewoo Nexia, реєстраційний номер НОМЕР_1, чим позбавляє державного виконавця вчиняти відносно автомобіля передбачені законом виконавчі дії, 26 липня 2012 року державний виконавець винесла постанову про розшук майна боржника, якою оголосила розшук легкового автомобіля Daewoo Nexia, реєстраційний номер НОМЕР_1 ( ас.4).

У даній справі ОСОБА_3 пред'явив позов про скасування названої постанови про розшук майна боржника від 26 липня 2012 року, посилаючись на те, що він не являється власником названого автомобіля Daewoo Nexia, реєстраційний номер НОМЕР_1, а цей автомобіль лише знаходиться у його користуванні.

З пояснень ОСОБА_3 у судовому засіданні суду апеляційної інстанції вбачається, що порушення своїх прав він вбачає у тому, що за наявності оскаржуваної постанови державного виконавця про розшук майна боржника - легкового автомобіля Daewoo Nexia, реєстраційний номер НОМЕР_1, - він, позивач, позбавляється безперешкодного права користування названим автомобілем.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не порушив права позивача та що позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав, так як справа про оскарження постанови державного виконавця підлягає розгляду в іншому порядку, передбаченому ст. 383-385 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, висновки суду відповідають матеріалам справи та вимогам закону. При цьому виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту ст.ст. 31, 33 ЦПК України вбачається, що діюче законодавство передбачає виключне право позивача обирати особу - відповідача у справі, а також визначати предмет і підстави позову.

Оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд під час розгляду справи повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих позивача, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Оскаржуючи законність постанови про розшук майна боржника, винесеної посадовою особою - державним виконавцем у конкретному виконавчому провадженні, позивач в той же час зазначив відповідачем у справі юридичну особу - Відділ державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції.

Проте вбачається, що Відділ державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції, як юридична особа, не є належним відповідачем у спірних правовідносинах, оскільки відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Крім того, з роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2014 року N 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах", вбачається наступне :

п. 4. Відповідно до статті 383 ЦПК, ч.1 ст. 12, ч.4 ст. 82 Закону про виконавче провадження право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають лише сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи. При цьому вони набувають процесуального статусу заявника. На підставі ст. 8 Закону про виконавче провадження сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник ;

п. 5. Враховуючи положення статті 383 ЦПК, суб'єктом оскарження може бути державний виконавець чи інша посадова особа державної виконавчої служби, які представляють орган державної виконавчої служби, зазначений у статті 3 Закону України "Про державну виконавчу службу", оскільки відповідно до частини другої статті 4 цього Закону державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом;

п. 12. Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (частина друга статті 384 ЦПК), незалежно від місця виконання судового рішення;

п. 20. У справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Суди розглядають справи за такими скаргами в передбаченому розділом VII ЦПК порядку.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову до Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції, оскільки норма процесуального права, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин, вказує на те, що позов заявлений до неналежного відповідача. В той же час суд першої інстанції був позбавлений можливості залучити до участі у справі іншу особу як співвідповідача, оскільки спірне питання має вирішуватись не за правилами позовного провадження, а шляхом подання скарги відповідно до розділу УІІ ЦПК України ( ст.ст. 383-389 ЦПК ).

При цьому колегія суддів враховує також роз'яснення, надані у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", а саме:

п. 8. Пред'явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК. У разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред'явлено позов, і позивач не погоджується на її заміну, суд залучає до участі в справі іншу особу як співвідповідача з власної ініціативи. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Колегія суддів не перевіряє обгрунтованість доводів позивача, викладених у його позовній заяві та апеляційній скарзі про те, що він не являється власником автомобіля Daewoo Nexia 2, реєстраційний номер НОМЕР_2, так як назване питання не є предметом спору у даній справі та виходить за межі заявленого у справі позову.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 04 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий -

Судді -