АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/204/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Карпусь С.А.

суддів: Матковської Л.О., Федорової Н.О.

при секретарі Бондарі О.В.

з участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданою в його інтересах ОСОБА_2, на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 08 грудня 2014 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі-продажу 1/6 частини квартири та визнання права власності.

Заслухавши доповідача, пояснення учасника процесу, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі-продажу 1/6 частини квартири та визнання права власності. В обґрунтування своїх вимог вказував, що після смерті матері ОСОБА_4 він прийняв у спадщину 2/3 частини квартири АДРЕСА_1, власником 1/6 частини цієї квартири є ОСОБА_3. Оскільки частка ОСОБА_3 є незначною, він запропонував викупити у неї цю частку. Між ними була досягнута домовленість щодо купівлі-продажу частини квартири, на підтвердження чого він передав відповідачці вартість її частки у сумі 18 тис. грн., а вона 6 серпня 2014 року надала йому з дружиною довіреність на право продажу майна за ціною та за власним розсудом та розписку про отримання коштів. Відповідач у квартирі ніколи не проживала, вона фактично передача свою частку, однак правовстановлюючі документи на 1/6 частки квартири не передала. 13 серпня 2014 року ОСОБА_3 скасувала довіреність. Посилаючись на те, що між ними фактично був укладений договір купівлі-продажу, відбулося його фактичне виконання, однак відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення цього договору, отримані кошти за її частку не повернула, тому з підстав,

__________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції -Бондарчук В.В. Провадження № 22-ц/792/204/15

Доповідач - Карпусь С.А. Категорія № 19,20

передбачених ч.2 ст. 220 ЦК України, просив визнати договір купівлі-продажу 1/6 частини вказаної квартири від 06.08.2014 року дійсним та визнати за ним право власності на це майно.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 08 грудня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі, поданій адвокатом ОСОБА_2, ОСОБА_1 вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Посилається на неповне з'ясування судом обставин справи, невідповідність його висновків фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, зокрема положень ст. 657 та ч. 1 ст. 207 ЦК України. Договір купівлі-продажу частки квартири нотаріально посвідчити вчасно не змогли, для його оформлення необхідний був термін, проте відповідачу терміново потрібні були гроші, які їй були передані, а в подальшому вона відмовилась від нотаріального посвідчення договору. Суд не врахував надані сторонами пояснення проте те, що вони погодили між собою всі істотні умови договору купівлі-продажу та відбулося його виконання сторонами. Тому не погоджується з висновком суду, що текст розписки про отримання коштів в обмін на частину квартири не відображає суті правочину і його істотних умов. Висновок суду про поважність причин відмови ОСОБА_3 від нотаріального посвідчення угоди з підстав її незгоди щодо ціни договору, зроблений без врахування наявного в тексті розписки відповідача застереження щодо відсутності будь-яких претензій до позивача в майбутньому щодо погодженої сторонами вартості 1/6 частини квартири. Фактично між ними був укладений договір в письмовій формі, про що свідчать розписка та довіреність.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, від останньої надійшло письмове клопотання про розгляд справи в її відсутності.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21 липня 2012 року є власником 2/3 частини квартири АДРЕСА_1. ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 вересня 2011 року належить 1/6 частина цієї квартири. 6 серпня 2014 року ОСОБА_3 власноручно написала розписку про отримання 18000 грн. за частку у квартирі та того ж дня надала позивачу та його дружині ОСОБА_6 довіреність на право розпорядження цим нерухомим майном, яку в подальшому 13 серпня 2014 року через нотаріуса відкликала.

Ці обставини підтверджуються матеріалами справи і ніким не заперечуються.

Згідно ч.1 ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

В силу ч.3 ст.640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції встановив та обґрунтовано виходив з того, що договір купівлі-продажу квартири (частини квартири) має бути вчинений у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Розписка від 6 серпня 2014 року, що надана позивачем на обґрунтування позову не відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину (ст. 203 ЦК України), не відображає суті правочину, його істотних умов, не містить згоди сторін щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу у визначеній формі. В судовому засіданні ОСОБА_3 пояснила, що її дії по відкликанню довіреності були пов'язані з непогодженням з однією із істотних умов договору - ціною належної їй частки квартири.

Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним (ст. 220 ч.2 ЦК України).

Давши належну оцінку дослідженим доказам в їх сукупності та правильно застосувавши норми матеріального права, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем не доведені обставини для визнання дійсною домовленості щодо купівлі-продажу нерухомого майна та відповідно відсутні правові підстави для визнання за позивачем права власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 та обґрунтовано відмовив в позові за недоведеністю заявлених вимог.

Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б спростували висновки суду першої інстанції.

Суд першої інстанції в рішенні мотивував з яких підстав не прийняв до уваги визнання відповідачкою позову, що узгоджується з положеннями ст. 174 ЦПК України.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції дав неправильну оцінку тексту розписки та не врахував дій відповідачки по наданню довіреності не заслуговують уваги.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд першої інстанції оцінив надані позивачем докази в тому числі й розписку з дотриманням цих вимог процесуального законодавства та дійшов правильного висновку про недоведеність заявленого позову.

Як видно з матеріалів справи, зокрема, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо суб'єкта, право власності на 1/6 частину цієї квартири 10 липня 2014 року зареєстровано за ОСОБА_3, в поданій до суду заяві вона погодилась на укладення такого договору, тобто немає перешкод для укладення між сторонами договору в належній формі та його нотаріального посвідчення.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану в його інтересах ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 08 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча /підпис/ Судді /підписи/

Згідно оригіналу: суддя апеляційного суду С.А. Карпусь