Справа № 219/4628/2014-ц
Артемівський міськрайонний суд Донецької області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.03.2015 року

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Радченко Л.А.,

при секретарі Коваленко О.В.,

з участю прокурора Головка А.С.,

позивача ОСОБА_1.

представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

представника третьої особи Купліченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Артемівська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа - Управління молодіжної політики та у справах дітей Артемівської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_4, третя особа - Управління молодіжної політики та у справах дітей Артемівської міської ради, який в подальшому уточнила, та в якому просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України.

В обґрунтування зазначеного позову ОСОБА_1 зазначила, що з 09.07.2007 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано згідно до рішення Артемівського міськрайонного суду від 15.12.2009 р. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 , які після розірвання шлюбу проживають з позивачкою. Після розірвання шлюбу відповідач ухиляється від виконання батьківських обов,язків по вихованню дітей, з серпня 2012р. жодного разу не зустрічався з дітьми, не вітав дітей з днем народження, не дарував подарунків,не цікавився їх життям, навчанням, станом здоров,я та духовним розвитком. Станом на 01.01.2015р. відповідач має заборгованість по аліментам понад 27000 грн. на кожну дитину. Таким чином, відповідач без поважних причин самоусунувся від виконання батьківських обов,язків.

В судовому засіданні позивач та її представники підтримали позовні вимоги, надали пояснення, аналогічні викладеному у позові та заяві про уточнення позовних вимог. Додатково позивачка суду пояснила, що дійсно, відповідач вітає дітей з днем народження та робить їм подарунки , у т.ч. дорогі, які, на її думку, дітям не потрібні. В теперішній час вона перебуває у цивільному шлюбі і саме її цивільний чоловік став справжнім батьком для її дітей. Також, зазначає, що встановлений органом опіки та піклування порядок спілкування з дітьми відповідачем не виконується, а нетривалі та поодинокі зустрічі відповідача лише перед судовими засіданнями з дочкою в школі на перерві та з сином в дитячому садочку, на її думку, не лише не йдуть на користь дітям, але і шкодять їх психічному стану. При цьому, вона заперечує будь-які перешкоди з її боку щодо участі батька у спілкуванні з дітьми.

Відповідач та його представник позов не визнали та пояснили суду, що відповідач ніколи не відмовлявся від дітей після розлучення з позивачкою, приймає участь у їх вихованні та фінансовій підтримці за наявністю матеріальної можливості, вітає дітей з днем народження та дарує подарунки, частково здійснював оплату за відвідування дитячого садочку , придбав іграшки, одяг, канцелярські товари. Заборгованість по аліментам утворилася внаслідок того, що після розлучення відповідач вимушений був сплачувати кредит, який був взятий під час шлюбу, а також, відсутності доходу від підприємницької діяльності, внаслідок чого були арештовані його рахунку, на яких є кошти, але виконавча служба не прийняла відповідних заходів щодо перерахування арештованих коштів в рахунок погашення заборгованості по аліментам. З висновком органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення його батьківських прав не погоджується, при цьому , він не мав можливості бути присутнім на засіданні, оскільки, був повідомлений по телефону про таке засідання лише напередодні і в цей час знаходився у відрядженні. Також, відповідач пояснив, що дійсно не привітав дітей з Новим 2015 роком та не зустрічався з ними у січні 2015 року внаслідок відсутності фінансів, також, у 2015 році не мав побачень з дітьми у вихідні дні, але зустрічався з ними у школі та дитячому садочку, при цьому, встановлений органом опіки та піклування графік побачень з дітьми він має намір переглянути. Також, відповідач вважає, що саме з вини позивачки він не має змоги регулярно бачитися з дітьми, які завжди раді зустрічам з ним. В теперішній час він перебуває у шлюбі, від якого має дочку, з якою познайомив старших дітей під час відвідування кафе. З метою погашення заборгованості по аліментам він пройшов співбесіду і буде працевлаштований.

Представник Управління молодіжної політики та у справах дітей Артемівської міської ради, про позбавлення батьківських прав підтримала позовні вимоги . При цьому, пояснила, що дійсно, відповідач лише напередодні по телефону був повідомлений про засідання органу опіку та піклування з питання позбавлення відповідача батьківських прав, який сказав, що знаходиться у відрядженні, але засідання не було перенесено та відбулося без відповідача. Також, пояснила, що до встановлення порядку та способу спілкування батька з дітьми позивач, окрім заяви про позбавлення батьківських прав, не зверталася до них зі скаргами щодо неналежного виконання відповідачем своїх батьківських обов,язків.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що у неї у 1-му класі ЗОШ № 12 навчається ОСОБА_8 , вихованням якої займається мати. Батька дитини вона навіть на шкільній лінійці 01 вересня 2014 р. не бачила. Також, пояснила, що 14.10.2014р. , коли дитина хворіла та не відвідувала школу, батько приходив до школи, поцікавився її навчанням, поцікавився, яка потрібна класу допомога, дізнався про наступні батьківські збори, на які потім не з,явився. Між тим, з її боку ніяких перешкод щодо відвідування батьком ОСОБА_8 у школі не чиниться.

Свідок ОСОБА_11 пояснила суду, що є хрещеною матір,ю ОСОБА_2 , який вважає своїм батьком чоловіка позивачки- Олександра, а про відповідача, який не приймає участі у вихованні дітей після розлучення, ніколи не згадує.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що є матір,ю позивачки. Після розірвання шлюбу між дочкою та відповідачем, діти залишилися на утриманні дочки та її родини. Відповідач лише раз на рік приходить до дітей на день народження, тому, діти ніколи про батька не згадують.

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 дали суду пояснення, аналогічні поясненням свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12

Прокурор в судовому засіданні підтримав позов та висловив думку за доцільне позбавити відповідача батьківських прав.

Суд, допитавши сторони, свідків, вислухавши думку прокурора, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 09.06.2007року, який було розірвано 24.03.2010р. , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, рішенням Артемівського міськрайонного суду від 19.12.2009 р. та свідоцтвом про розірвання шлюбу ( а.с.8,11,12) , і що сторонами не оспорюється.

Від шлюбу в них народилися син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, і що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження дітей ( а.с.9-10).

Після розірвання шлюбу між сторонами діти проживають з матір,ю, і що, також, сторонами не оспорюється.

Згідно до медичних довідок Артемівської дитячої лікарні від 22.08.2014р. лікарняні листи по догляду за дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_8 видавались лише матері ( а.с.13-14).

Згідно довідок дошкільного навчального закладу комбінованого типу, ясла-садок № 49 « Кріпиш» від 18.08.2014р. вихованням дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_8 займається мати . Бактько ОСОБА_4 практично не приймає участь у вихованні дитини в межах дошкільного закладу ( не відвідує батьківські збори, відкриті заходи ( заняття, свята, розваги), не поповнює батьківські фонди. Останнє відвідування батьком ОСОБА_8 в дошкільному закладі відбулося в листопаді 2013 року ( а.с.15-16).

Згідно до рішення виконкому Артемівської ради від 12.11.2014 р. № 254 ОСОБА_4 встановлено порядок побачення з дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_8 ( а.с. 115).

Згідно до розрахунку заборгованості по аліментам від 11.02.2015 р., зроблений державним виконавцем ВДВС Артемівського МРУЮ , заборгованість по аліментам ОСОБА_4 станом на 01.01.2015р. на дочку ОСОБА_8 та сина ОСОБА_2 складає по 28312,78 грн. на кожного ( а.с.172-173).

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини;

Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. п. 15, 16, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

У випадку, якщо особа подає позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, вона повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов'язки.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 3 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Вимогами ч. ч. 2, 3 ст. 212 ЦПК України передбачено, що жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно до висновку органу опіки та піклування Артемівської міської ради від 25.06.2014р. ОСОБА_4 самоусунувся без поважних причин від виховання та утримання дітей, тому, виходячи з інтересів дітей, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав щодо дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_8 ( а.с.35-36).

Виходячи зі змісту висновку органу опіки та піклування від 25.06.2014р. про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав , вбачається ,що висновок є недостатньо обґрунтованим , оскільки, органом опіки та піклування Артемівської міської ради не повністю були з'ясовані причини, з яких відповідач не приймав участі у вихованні та відвідуванні дитини, не встановлені фактичні відносини сторін та наявність чи відсутність перешкод зі сторони позивача у наданні відповідачу дитини для спілкування та прийняття участі відповідачем у вихованні дитини, не заслухано відповідача, який був позбавлений права бути присутнім на засіданні .

На думку суду, наявність у відповідача вищезазначеної заборгованості по аліментам свідчить про невиконання останнім рішення суду про стягнення аліментів на дітей. При цьому, суд зазначає, що наявність спору між сторонами про розмір заборгованості по аліментам не є предметом дійсної цивільної справи.

Між тим, оскільки ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності за ст.164 КК України не притягався, як і не притягався до адміністративної відповідальності за ст.184 КпАП України, наявність факту заборгованості по сплаті аліментів , з урахуванням обставин справи, враховуючи періодичні платежі , дарування подарунків, разові придбання канцелярських товарів та одягу для дітей, звернення відповідача в рамках виконавчого провадження щодо списання коштів з його рахунків в установах банку, на які накладено арешт ( а.с.174-175, 190-192,194, 196-201 ), на теперішній час не може бути підставою для позбавлення батьківських прав.

Також, судом встановлено, що відповідач недостатньо приймає участь у вихованні дітей, обмежуючись епізодичними та нетривалими зустрічами з дітьми.

При цьому, судом не встановлено, що спілкування відповідача з дітьми негативно впливає на останніх.

З врахуванням положень та роз'яснень про те, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п.2 ч.1 ст. 164 СК України) та позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей, а ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків та свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Суд приходить до висновку, що під час розгляду справи не встановлено обставин, які на теперішній час є беззаперечними підставами для позбавлення відповідача батьківських прав.

Під час судового розгляду було встановлено, що відповідач змінив своє ставлення до виконання батьківських обов'язків, бажає приймати участь у вихованні своїх дітей. ОСОБА_4 звернувся до органу опіки та піклування щодо встановлення порядку побачення з дітьми і такий порядок йому був встановлений, при цьому, визнає, що не завжди його виконує з різних причин, він приймає заходи щодо погашення заборгованості по аліментам , у т.ч. звернувся до виконавчої служби щодо вирішення питання списання грошових коштів з арештованих рахунків в банку на погашення заборгованості по аліментам, вирішує питання працевлаштування з метою регулярної сплати аліментів, оскільки, підприємницька діяльність не приносить йому необхідного доходу.

На підставі зібраних в ході розгляду цивільної справи доказів , враховуючу особу відповідача, який перебуває в другому шлюбі, від якого має третю дитину, є підприємцем,позитивно характеризується громадськими та політичними організаціями, членом яких він перебуває ( а.с.158-161,209-213), наданих ним пояснень , в тому числі бажання відповідача відновити регулярне спілкування з дітьми та приймати участь у їх вихованні та утриманні , суд розцінює як перегляд свого ставлення до дітей та зміну своєї поведінки, у зв,язку з чим вважає, що слід відмовити в задоволенні позову.

Разом з тим, відповідно до вимог закону та п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», відповідача слід попередити про необхідність змінити ставлення до дітей, оскільки, його участь в розвитку та вихованні малолітніх дітей за минулий період та в даний час є недостатньою, а на Управління молодіжної політики та у справах дітей Артемівської міської ради необхідно покласти контроль за виконанням відповідачем батьківських обов'язків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 59, 60, 157, 208, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст. 16 ЦК України, ст. ст. 164-166 СК України, Пленумом Верховного суду України від 30 березня 2007 року за №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа - Управління молодіжної політики та у справах дітей Артемівської міської ради, про позбавлення батьківських прав - відмовити, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дітей.

Покласти на Управління молодіжної політики та у справах дітей Артемівської міської ради контроль за виконанням ОСОБА_4 батьківських обов'язків щодо малолітніх дітей -ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На рішення може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області. Особи,які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя Л.А.Радченко