Справа № 713/2372/14-ц
Провадження №2/713/32/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2015 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Кибича І.А., з участю секретаря Мірчевої О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом про стягнення заборгованості до відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

В позові вказував, що 21.12.2006 року між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №CVJ0AN02000003, згідно умов якого банк зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 56792,15 грн. на термін до 20.12.2011 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Зазначав, що банк свої зобов'язання виконав у повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 56792,15 грн., а ОСОБА_1 в порушення умов кредитного договору свої зобов'язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки.

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач ОСОБА_1 станом на 01.10.2014 року має заборгованість у розмірі 203918,18 з яких: 31020,40 грн. - заборгованість за кредитом; 40416,94 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2387,61 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 130093,23 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Крім того зазначав, що в забезпечення виконання зобов'язання ОСОБА_1 за договором №CVJ0AN02000003 між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки. Однак, вимога, що була пред'явлена до поручителя щодо виконання забезпеченого зобов'язання залишена без задоволення.

Просив стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на їх користь заборгованість за кредитним договором №CVJ0AN02000003 від 21.12.2006 року у сумі 203918,18 грн. та судові витрати.

В судове засідання представник позивача не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, про що є відомості в матеріалах справи. В адресованому суду клопотанні представник позивача ОСОБА_3, у зв'язку із зайнятістю в іншому судовому процесі та керуючись п.2 ст.158 ЦПК України просила провести судове засідання без участі представника ПАТ КБ «ПриватБанку». Позовні вимоги підтримує в повному об'ємі. У разі відсутності відповідачів, повідомлених належним чином, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Надала розрахунок заборгованості по справі з розміром пені, розрахованої за один рік.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, про що є відомості в матеріалах справи. В адресованій суду заяві позов визнав частково. Просив застосувати позовну давність до вимоги про стягнення пені і стягнути пеню в межах річного строку, а також, оскільки розмір пені є непомірно великим до суми боргу просив зменшити пеню до суми основного боргу.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, про що є відомості в матеріалах справи. В поданій 29.12.2014 року до суду заяві зазначив, що заборгованість за кредитним договором виникла у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 засуджений вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 13.05.2009 року за ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 та ч.1 ст.263 КК України до 8 років позбавлення волі і на даний час відбуває покарання у Сокирянській виправній колонії №67.

З розрахунку заборгованості, наданого банком вбачається, що станом на 01.10.2014 року заборгованість з пені за кредитним договором №CVJ0AN02000003 від 21.12.2006 року становить 130258,97 грн. Посилаючись на ст.ст.258, 267 ЦК України вказав, що буде просити суд застосувати позовну давність в один рік до вимоги про стягнення пені за кредитним договором №CVJ0AN02000003 від 21.12.2006 року і у зв'язку з цим розмір пені буде складати 42498,65 грн.: 130258,97 грн. (пеня станом на 01.10.2014 року) - 87760,32 грн. (пеня станом на 16.12.2013 року).

Крім того, посилаючись на ч.3 ст.551 ЦК України та п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначив, що навіть після застосування позовної давності до позовної вимоги про стягнення пені, розмір пені буде складати 42498,65 грн., що значно перевищує розмір заборгованості за кредитом, який згідно розрахунку заборгованості складає 31020,40 грн. Посилався на те, що до засудження ОСОБА_1 належним чином виконував умови кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором; на даний час майновий стан ОСОБА_1 не зможе забезпечити належне виконання рішення суду, оскільки у нього відсутні будь-які види заробітку; немає ніяких негативних наслідків для позивача. Вважав, що є підстави для застосування ч.3 ст.551 ЦК України та зменшення розміру пені (неустойки) до розміру заборгованості за кредитом, яка згідно розрахунку заборгованості становить 31020,40 грн.

Просив застосувати позовну давність в один рік до вимоги про стягнення пені за кредитним договором №CVJ0AN02000003 від 21.12.2006 року та застосувати ч.3 ст.551 ЦК України та зменшити розмір пені (неустойки) до розміру заборгованості за кредитом, який згідно розрахунку заборгованості становить 31020,40 грн. Позов задовольнити частково.

А також в адресованій суду заяві зазначив, що не має можливості з'явитися в суд на 28.01.2015 року, оскільки виїжджає за межі України, а тому просив справу розглядати за його відсутності. Подану 29.12.2014 року заяву підтримує повністю.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.12.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №CVJ0AN02000003, згідно умов якого останній отримав кредит у сумі 56792,15 грн. на купівлю автомобіля, зі сплатою 16,08% річних за користування кредитом на суму залишку з кінцевим терміном повернення 20.12.2011 року, що підтверджується копією вказаного договору.

Відповідач ОСОБА_1 зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором.

Також судом встановлено, що виконання зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором №CVJ0AN02000003 від 21.12.2006 року забезпечено договором поруки №CVJ0AN02000003/1 від 21.12.2006 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2. Пунктом 12 договору поруки встановлено, що порука за цим договором припиняється після 5 (П'яти) років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором, що підтверджується копією вказаного договору.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 порушив умови кредитного договору №CVJ0AN02000003 від 21.12.2006 року щодо строків погашення кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом 01.10.2014 року становить 203918,18 грн., в тому числі: 31020,40 грн. - заборгованість за кредитом; 40416,94 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 2387,61 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 130093,23 грн. - заборгованість з пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні божники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором.

У відповідності до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч.3 ст.546 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Положенням п.1 ч.2 ст.258 ЦК України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до ч.4 вказаної статті сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заявили клопотання про застосування наслідків спливу позовної давності до позовної вимоги про стягнення пені, а тому з них підлягає стягненню пеня солідарно у межах строку позовної давності у меншому розмірі, ніж вказано в позові, а саме в розмірі 52381,06 грн., який визначений у розрахунку заборгованості з пені, наданому на вимогу суду представником позивача.

Крім того відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заявили клопотання про застосування ч.3 ст.551 ЦК України та зменшення розміру пені (неустойки) до розміру заборгованості за кредитом.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

У пункті 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» надано роз'яснення, що положення ч.3 ст.551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з ч.2 ст.625 ЦК України, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями ст.ст.1054, 1056-1 ЦК України, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні ч.3 ст.551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

Так судом встановлено, що після застосування позовної давності в один рік до позовної вимоги про стягнення пені, розмір заборгованості з пені становить 52381,06 грн., що значно перевищує розмір заборгованості за кредитом, який згідно розрахунку заборгованості складає 31020,40 грн.

Тому Суд вважає, що є підстави для застосування ч.3 ст.551 ЦК України та зменшення розміру пені (неустойки) до розміру заборгованості за кредитом, яка становить 31020,40 грн., оскільки як встановлено судом, ОСОБА_1 на даний час відбуває покарання у Сокирянській виправній колонії №67, а тому його майновий стан не може забезпечити належне виконання рішення суду (у нього відсутні будь-які види заробітку) і крім того, у разі зменшення пені жодних негативних наслідків для ПАТ КБ «ПриватБанк» не буде.

Таким чином враховуючи викладені обставини розмір загальної заборгованості за кредитним договором №CVJ0AN02000003 від 21.12.2006 року складає 104845,35 грн., з яких: 31020,40 грн. - заборгованість за кредитом; 40416,94 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 2387,61 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 31020,40 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором, які підлягають стягненню з відповідачів солідарно на користь позивача.

На підставі наведеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення із стягненням з відповідачів солідарно на користь позивача понесених ним судових витрат у відповідності до ст.88 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі ст.ст.2, 15, 16, 258, 267, 526, 530, 536, 546, 549, 554, 610-612, 1048, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, Суд , -

ВИРІШИВ:

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1), зареєстрованого та жителя с. Чорногузи Вижницького району Чернівецької області, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (ІПН НОМЕР_2), зареєстрованого та жителя с. Чорногузи Вижницького району Чернівецької області, в солідарному порядку на користь на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (рах. №3111 , МФО 305299) заборгованість за кредитним договором №CVJ0AN02000003 від 21.12.2006 року станом на 01.10.2014 року в сумі 104845 (Сто чотири тисячі вісімсот сорок п'ять) гривень 35 (Тридцять п'ять) копійок, яка складається із: 31020,40 грн. - заборгованість за кредитом; 40416,94 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 2387,61 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 31020,40 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1), зареєстрованого та жителя с. Чорногузи Вижницького району Чернівецької області, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (ІПН НОМЕР_2), зареєстрованого та жителя с. Чорногузи Вижницького району Чернівецької області, користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (рах.№0001, , МФО 305299) судовий збір в сумі 1048 (Одна тисяча сорок вісім) гривень 45 (Сорок п'ять) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд Чернівецької області.

Суддя: І. А. Кибич