Справа № 380/1795/14-ц Головуючий у І інстанції Лісовенко П.І.
Провадження № 22-ц/780/461/15 Доповідач у 2 інстанції Таргоній
Категорія 26 04.02.2015
УХВАЛА

Іменем України

04 лютого 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Таргоній Д.О.,

суддів: Приходька К.П., Голуб С.А.,

за участю секретаря: Черепинець А.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Тетіївського районного суду Київської області від 24 листопада 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи учасників судового процесу, колегія суддів

ВСТАНОВИЛА:

26 жовтня 2014 року ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступні обставини.

25.10.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (надалі Банк) та ОСОБА_1 укладено договір № б/н, відповідно до умов якого Банк надав ОСОБА_1 кредит в сумі 7 000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Вказаний договір був укладений шляхом отримання банком підписаної та заповненої відповідачем заяви від 25.10.2007 року, відповідно до якої відповідач погоджується з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку». На виконання договору Банком ОСОБА_1 було видано 25.10.2007 року кредитну картку строком дії 12 місяців.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, у зв'язку з чим станом на 31.08.2014 року його заборгованість становить 30 305,71 грн. і складається з:

· 6826,39 грн. - заборгованість за кредитом;

· 21 798,10 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

· 250,00 грн. - штраф (фіксована частина);

· 1431,22 грн. - штраф (процентна складова).

·

Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 24.11.2014 року в задоволенні позову Приватного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відмовлено з підстав пропуску банком строку позовної давності.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) у відповідності до статті 610 ЦК України.

Правові наслідки порушення зобов'язання передбачені статтею 611 ЦК України, згідно якої, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором.

Судом встановлено, що 25.10.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (надалі Банк) та ОСОБА_1 укладено договір, відповідно до якого Банк надав ОСОБА_1 кредит в сумі 7000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, в обмін на зобов'язання відповідача повернути кредит у відповідності до умов договору.

Вказаний договір був укладений шляхом отримання банком підписаної та заповненої відповідачем заяви від 25.10.2007 року, відповідно до якої відповідач погоджується з умовами та правилами надання банківських послуг. На виконання договору Банком ОСОБА_1 було видано 25.10.2007 року кредитну картку строком дії 12 місяців. (а.с.9-15).

Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг (далі Умов) договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонгується на такий же термін.

Відповідно до п. 6.5 Умов позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, та перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п. 8. 6 Умов при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, позивальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.

В порушення зобов'язань за договором станом на 31.08.2014 року відповідач допустив заборгованість, розмір якої становить 30 305,71 грн. і складається з:

· 6826,39 грн. - заборгованість за кредитом;

· 21 798,10 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

· 250,00 грн. - штраф (фіксована частина);

· 1431,22 грн. - штраф (процентна складова).

·

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові ( ст. 267 ч.4 ЦПК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Для окремих видів вимог законодавства встановлена спеціальна позовна давність. Так, відповідно до ст. 258 ч.2 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу , яка його порушила ( ст. 261 ч.1 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252 - 255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не скільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами ( фактами ), які свідчать про порушення прав особи ( ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою кредит надається з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки; граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле «MONTH»)

Згідно з платіжною карткою на ім'я ОСОБА_1, виданої «ПриватБанком» строк дії картки зазначений до 10/2008.

Згідно з п. 6. 6 Умов у разі невиконання зобов'язання за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди банку.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором б/н від 25 жовтня 2007 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом - ОСОБА_1, станом на 31 серпня 2014 року, відповідач припинив сплачувати відсотки за користування кредитом з 03.03.2011 року.

При цьому, строк дії картки дійсний до останнього дня жовтня 2008 року. Нова картка відповідачу не видавалась.

Отже позивачу достовірно було відомо про порушення його прав починаючи з дати припинення позивачем сплати відсотків за користування кредитом.

Оскільки позивач своєчасно не звернувся до суду за захистом свого порушеного права в межах загального трирічного строку позовної давності, суд першої інстанції обґрунтовано і відповідно до вимог матеріального закону прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги про те, що із закінченням строку дії картки не закінчується строк дії договору, тому банком не пропущено строк позовної давності, не можуть бути враховані з таких підстав.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення права на позов.

Відповідно до пунктів 3.1.1, 5,4 Правил користування платіжною карткою кредит надається з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки; граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле «MONTH»).

Оскільки суд повно з'ясував обставини справи, правильно застосував норми матеріального права, розглянув справу з дотриманням норм процесуального права, рішення суду необхідно залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Тетіївського районного суду Київської області від 24 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: Таргоній Д.О.

Голуб С.А.

Приходько К.П.