АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2266/15 Справа № 183/4991/14 Головуючий у 1 й інстанції - Березюк В. В. Доповідач - Козлов С.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого: Козлова С.П.,

суддів: Болтунової Л.М., Котушенко С.П.,

при секретарі: Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2014 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В апеляційній скарзі посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неповне з'ясування всіх обставин справи ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог, а саме: встановити що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви до його повноліття; стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/20 частки з усіх видів його заробітку щомісяця, починаючи з дати подання позовної заяви до досягнення сином трирічного віку.

Розглянувши справу в межах доводів скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення та скасування рішення суду.

Згідно зі ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, в липні 2014 ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення з нього аліментів на її користь на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини його щомісячного доходу, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала в цивільному шлюбі протягом 4 років, однак з січня 2013 року їх стосунки погіршилися і сім'я розпалася, а ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народився син ОСОБА_4, який проживає з нею і повністю знаходиться на її утриманні, але відповідач ухиляється від належного утримання їх спільної дитини і належної матеріальної допомоги не надає.

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, видно, що його батьками є ОСОБА_3. та ОСОБА_2, а згідно копії актового запису про народження № 597 від 26.09.2013 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, відомості про батька були внесені на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, якою встановлено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Виходячи з того, що позивачкою не надано жодних доказів кровного споріднення відповідача з дитиною, суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для стягнення з нього аліментів та обґрунтовано відмовив в задоволенні заявлених позовних вимог, керуючись названими нормами закону.

Рішення суду відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права, постановлено на підставі наданих сторонами доказів, яким суд дав належну оцінку у їх сукупності згідно з вимогами ст. ст. 57-64, 212 ЦПК України, а самі по собі доводи ОСОБА_2 у скарзі про залишенням судом без уваги її зміненої позовної заяви, в якій вона також просила суд встановити, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказані позовні вимоги не були предметом розгляду в даній справі судом першої інстанції у зв'язку з відмовою в їх прийнятті ухвалою від 09 грудня 2014 року, яка у встановленому законом порядку позивачкою не оскаржувалася.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий:

Судді: