Номер провадження: 22-ц/785/1817/15
Головуючий у першій інстанції: Петренко В.С.
Доповідач: Ісаєва Н. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого-судді: Ісаєвої Н.В.,

суддів: Журавльова О.Г, Комлевої О.С.,

при секретарі: Сілукової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ЖБК "Київський-27", ОСББ "Аметист", ОСББ "Гармонія" про визначення та стягнення суми збитків, встановлення причин невиконання рішення суду, застосування заходів щодо їх усунення, притягнення до відповідальності винних у порушенні конституційних та цивільних прав позивача, стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3, вточнивши позовні вимоги, просить суд про визначення та стягнення суми збитків, встановлення причин невиконання рішення суду, застосування заходів щодо їх усунення, притягнення до відповідальності осіб, винних у порушенні його конституційних та цивільних прав, стягнення у відшкодування моральної шкоди 70000 грн., посилаючись на те, що рішенням Центрального районного суду м. Одеси від 15.03.2000 р. на його користь з ЖБК "Київський -27" стягнуто пайовий внесок у розмірі 18052 грн., судові витрати та у відшкодування моральної шкоди 5000 грн. Хоча до цього часу ЖБК "Київський-27" не ліквідовано, не виключено з ЄДРПОУ, однак голова кооперативу помер, тому позивач просить стягнути з ЖБК "Київський-27" або з ОСББ "Аметист" чи ОСББ "Гармонія", з'ясувавши, хто саме з них є правонаступниками ЖБК "Київський-27", суму збитків, яку слід визначити, та стягнути дійсну суму матеріальної шкоди, з урахуванням інфляції та фактичного збільшення вартості квартир.

Представник ЖБК "Київський-27" до суду не з'явився.

Представники ОСББ "Аметист" та ОСББ "Гармонія" заперечили проти позову через його безпідставність, посилаючись на те, що обидва ОСББ є новоствореними юридичними особами, ОСББ "Аметист" та ОСББ "Гармонія" не мають майна на балансі, не ведуть господарської діяльності, на цей час не є та й ніколи не були правонаступниками ЖБК "Київський-27", який дотепер існує, реорганізація його не проводилася. ОСОБА_3 не є членом кооперативу ЖБК "Київський-27", з якого вийшов добровільно ще у 1995 році, квартири у цьому кооперативу позивач не має, збільшення вартості житла не стосується позову.

Рішенням суду у задоволенні позову відмовлено.

На рішення суду ОСОБА_3 приніс апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким задовольнити позов, посилаючись на те, що судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, а також, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, у судовому засіданні апеляційного суду просив знизити розмір штрафу.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно п.3 ст.10 ЦПК України , кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

У судовому засіданні встановлено наступне.

Рішенням Центрального районного суду м. Одеси від 15 березня 2000 р. частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_3 - з ЖБК "Київський -27" стягнуто пайові внески у сумі 18052 грн., судові витрати: за проведення експертизи - 184 грн., державне мито - 80 грн., у відшкодування моральної шкоди стягнуто 5000 грн.

Як вбачається з судового рішення і не оспорюється сторонами, ОСОБА_3 за рішенням Одеського міськвиконкому за № 375 від 07.12.1991 р. був прийнятий до складу ЖБК "Київський -27" на отримання двокімнатної квартири.

Рішенням загальних зборів членів кооперативу від 5.4.1995 р. ОСОБА_3, відповідно до ст. 50 Статуту ЖБК, був виключений з членів кооперативу 16.05.2000 р. Центральний районний суд м. Одеси видав виконавчий лист за зазначеним рішенням.

Надалі державна виконавча служба на виконавчому листі зробила 26.10.2005 р. відмітку про повернення ОСОБА_3 виконавчого листа відповідно до ч. 2, 5 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження", що був чинний на той час.

З листа прокуратури Київського району м. Одеси від 28.02.2011 р. вбачається, що 17.10.2008 р. державним виконавцем другого Київського відділу ДВС було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання рішення суду. Постановою державного виконавця від 11.12.2009 р. виконавчий документ було повернуто стягувачу у порядку п.п.2, 5 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження".

Законодавством встановлені строки пред'явлення виконавчих документів до виконання, ці строки можуть бути поновлені судом за відповідною заявою стягувача.

Позивач не надав доказів свого подальшого звернення з виконавчим документом після 2009 р. до виконавчої служби за виконанням рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. И ЦК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Вимоги до відповідачів про з'ясування причин невиконання рішення суду Центрального району м. Одеси від 15 березня 2000 року та прийняття судом заходів з усунення цих причин, фактично не є позовними вимогами, тому задоволенню не підлягали. Також не підлягали задоволенню вимоги викладені за редакцією позову про притягнення до відповідальності винних у порушенні конституційних та цивільних прав ОСОБА_3

Позовні вимоги про визначення суми збитків та стягнення дійсної суми матеріальної шкоди, з урахуванням інфляції та фактичного збільшення вартості квартир, не підлягали задоволенню, оскільки дійсна сума матеріальної шкоди вже була визначена за рішенням суду, що набрало законної сили. У справі, що розглядається, навіть наявне подальше збільшення вартості квартир не має правового значення за саме наданими позовними вимогами.

12.03.2014 р. суд відмовив у клопотанні позивача про призначення судово-будівельної експертизи саме через відсутність конкретних питань, які стосуються позовних вимог.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які сторона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Правові підстави для стягнення на користь ОСОБА_3 з ОСББ "Аметист", ОСББ "Гармонія" грошових коштів за роки безоплатної експлуатації усіх технічних мереж, допоміжних приміщень, різноманітного обладнання та інших пристроїв загального користування двох споруд по АДРЕСА_1, за період з 1998 р. по цей час відсутні. На будь-яку квартиру у зазначених будинках, що належать ЖБК "Київський -27" . ОСОБА_3 не має жодних прав, оскільки на момент виключення його з членів кооперативу будинки не були добудовані, розподіл квартир між членами ЖБК не відбувався.

Відповідно до п.п. 2-3 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправної поведінки щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібності потерпілого або позбавлення, можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з ч. З ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

За рішенням Центрального районного суду м. Одеси від 15 березня 2000 р. у відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_3 стягнуто 5000 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Через відсутність у матеріалах справи доказів, суд обгрунтовано не вбачав підстав

для задоволення позовних вимог про стягнення у відшкодування моральної шкоди з ЖБК "Київський -27" або його правонаступників 70000 грн.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до апеляційного суду надано не було.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів розглянувши скаргу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують та задоволенню не підлягають, підстави для ухвалення нового рішення відсутні.

Судова колегія, розглянувши справу, прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак її може бути оскаржено до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий-суддя Н.В.Ісаєва

Судді: О.Г. Журавльов

О.С. Комлева