АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Бреславського О. Г.

суддів: Половінкіної Н.Ю.,Савчук М.В,

секретаря: Давньої Я.А.

за участю: представника позивача ОСОБА_1-ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мигівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: відділ Держземагенства у Вижницькому районі про визнання права власності на земельну ділянку, за апеляційною скаргою ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2 на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 08 грудня 2014 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом. Посилалася на те, що рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 29 серпня 2012 року в порядку спадкування за нею визнано право власності на земельну ділянкою площею 0,1160 га, кадастровий номер :01:001:0356 із цільовим призначенням - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована у АДРЕСА_1, що належала померлому ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА №620106 від 30.08.2005. Проте реєстраційною службою Вижницького районного управління юстиції їй було відмовлено в державній реєстрації права власності на вказану земельну ділянку у зв'язку з тим, що подані нею документи не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, а саме: рішенням суду за нею визнано право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 0,1160 га, кадастровий номер 732058500:01:001:0356, а заяву та витяг з Державного земельного кадастру подано на земельну ділянку 0,1160 га з кадастровим номером №:01:001:1101. Крім того, постановою Чернівецького окружного суду Чернівецької області від 24 липня 2014 року їй

22ц/794/162/15 Головуючий в І інстанції Кириляк А.Ю.

категорія 47 Доповідач Бреславський О.Г.

відмовлено у визнанні вказаного рішення Реєстраційної служби Вижницького районного управління юстиції протиправним та його скасування.

У свою чергу, Мигівська сільська рада Вижницького району також не визнає її право власності на земельну ділянку площею 0,1160 га із кадастровим номером :01:001:1101 із цільовим призначенням 02.01 - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована у АДРЕСА_1, оскільки вважає, що у позивачки відсутній правовстановлюючий документ на вказану земельну ділянку.

На цій підставі, після уточнення позовних вимог, просила визнати за нею - ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,1160 га із кадастровим номером :01:001:1101 із цільовим призначенням 02.01 - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована у АДРЕСА_1.

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 08 грудня 2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Мигівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області про визнання права власності на земельну ділянку - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 08 грудня 2014 року та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Вважає вказане рішення незаконним, необґрунтованим, таким що підлягає скасуванню у зв'язку з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та порушенням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши пояснення сторін, які беруть участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Згідно ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. ст. 59, 60 цього ж Кодексу доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Обставини, які мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що остання пред'явила позов не дотримуючись правил встановлених ст. 392 ЦК України, а саме не будучи власником майна, пред'явила позов про визнання її права власності, в той час, як це право відповідачем не оспорюється та визнається; що позивачем право на землю не набуто у встановленому порядку, що ОСОБА_1 відповідно до ст. 79-1 ЗК України не дотримано процедури щодо формування земельної ділянки як об'єкта цивільних прав та не отримано рішення від відповідача щодо відмови у цьому.

З даними висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, так як судом першої інстанції обставини справи з'ясовані в обсягу, необхідному для правильного вирішення спору, відповідно до встановлених обставин, правильно визначено суть і характер правовідносин сторін та норми матеріального права, що їх регулюють.

Законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції перевірено в межах доводів апеляційної скарги і підстав для його скасування не встановлено.

Оскаржуване рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених доказах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують та не містять передбачених законом підстав для скасування вірного по суті рішення.

Посилання апелянта на те, що висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1, відповідно до ст. 79-1 ЗК України, не дотримано процедури щодо формування земельної ділянки як об'єкта цивільних прав не відповідає дійсності не заслуговують на увагу, оскільки вони є безпідставними.

Щодо посилання в описовій частині рішення на ст. 118 ЗК України, то судом першої інстанції посиланням на вказану норму та інші норми, зверталася увага сторін по справі щодо набуття порядку права власності на земельні ділянки і до вказаних правовідносин вказана норма не застосовувалася.

Щодо відсутності у судовому рішенні посилань на ст. 377 ЦК України також не заслуговують на увагу, оскільки в описовій частині рішення є посилання на вказану норму та в тексті рішення викладена диспозиція статті.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального й процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 307,308,313 ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 08 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: