АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-7800/11 Номер провадження 22-ц/786/153/15Головуючий у 1-й інстанції Троцька А. І. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Панченка О.О., Прядкіної О.В.

при секретарі: Кальник А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26 листопада 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус ОСОБА_4, четверта Полтавська державна нотаріальна контора, про визнання недійсним та скасування заповіту.

Заслухавши суддю-доповідача апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2011 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила визнати недійсним та скасувати заповіт померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_5, посвідчений 30 квітня 2009 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_4.

В обґрунтування позову посилалась на те, що вказаний заповіт не підписаний особисто заповідачем, а рукописний текст у заповіті від імені її матері зроблений іншою особою, оскільки внаслідок тривалої хвороби мати втратила зір, не володіла правою рукою і не могла прочитати та власноручно підписати заповіт, а з 29.04.2009 року після перенесеного інсульту вона перебувала в прекоматозному стані.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 26 листопада 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням, позивач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення її позовних вимог в повному обсязі. Посилається на необґрунтованість та незаконність рішення, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд постановляє ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та доводиться доказами по справі, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є матір'ю сторін - ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

За життя ОСОБА_5 розпорядилась на випадок своєї смерті, склавши 30 квітня 2009 року заповіт, згідно якого все належне їй майно заповіла повністю своєму синові ОСОБА_3 Заповіт був складений та підписаний за місцем проживання заповідача за адресою: АДРЕСА_1 у зв'язку із похилим віком та хворобою заповідача та посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_4

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 29 грудня 2010 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 22 лютого 2011 року, відмовлено повністю у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним та скасування заповіту ОСОБА_5, посвідченого 30.04.2009 року приватним нотаріусом ОСОБА_4, та усунення ОСОБА_3 від права на спадкування за законом і за заповітом майна, належного ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено, що при складанні заповіту від 30.04.2009 року волевиявлення заповідача було вільним та відповідало її волі, на час складення заповіту цивільна дієздатність ОСОБА_5 не була обмежена судовим рішенням, а допитані по справі свідки та висновок посмертної судово-психіатричної експертизи не підтвердили того, що ОСОБА_5 станом на 30.04.2009 року не могла писати, читати, відповідати на запитання чи не усвідомлювала значення своїх дій або не могла керувати ними.

Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № 7292 від 30.09.2013 року рукописні записи в першому примірнику заповіту від 30.04.2009 року від імені ОСОБА_5 виконані ОСОБА_5 під впливом збивальних факторів (як відносно постійних, так і тимчасових (природних - зовнішніх, внутрішніх), серед яких могли бути: вікові зміни, хворобливий стан, незвична поза, незвична підкладинка і т.п.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погоджується і судова колегія, вірно виходив з того, що оскаржуваний заповіт складено особою, яка мала на це право, з додержанням вимог закону щодо його форми та посвідчення.

Доводи апеляційної скарги, що у заповіті відсутній підпис, ідентифікуючий особу заповідача, не відповідають фактичним обставинам справи.

Як вбачається із заповіту від 30.04.2009 року та висновку судово-почеркознавчої експертизи № 7292 від 30.09.2013 року, прізвище, ім'я та по-батькові заповідача, що зазначені під текстом заповіту, написані власноручно ОСОБА_5, чим доводиться факт особистого підписання заповіту заповідачем та посвідчення нею вказаних у заповіті обставин.

Колегія суддів вважає хибними доводи апелянта, що написання прізвища, ім'я та по-батькові заповідачем не є підписом та не має юридичного значення.

Підписом є графічне зображення, яке визначає особу його виконувача (власноручно написане прізвище), та здійснюється ним з метою посвідчення документа або підтвердження відомостей, які містяться в документі та свідчать про певне відношення до них того, хто підписується.

Підпис фізичної особи має юридичну силу при наявності у неї відповідної дієздатності. Згідно ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність в разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Колегія суддів також критично оцінює посилання апелянта на те, що заповіт підписаний не ОСОБА_5, а іншою особою з наслідуванням почерку останньої.

У відповідності до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки дослідження підпису заповідача потребує спеціальних знань в галузі науки, посилання апелянта на показання свідків є безпідставними, а заперечення проти висновку судово-почеркознавчої експертизи № 7292 від 30.09.2013 року ґрунтуються на припущеннях і колегією суддів до уваги не приймаються. Інших належних та допустимих доказів позивачкою по справі не надано і суду вказаних нею обставин не доведено.

Судом першої інстанції вірно встановлено, вбачається з матеріалів справи та не спростовано апелянтом, що на час складання заповіту 30 квітня 2009 року дієздатність ОСОБА_5 відповідно до закону обмежена не була, вона мала право на заповіт, яке здійснено нею особисто, волевиявлення заповідача було вільним та відповідало її волі, заповіт особисто підписаний заповідачем у присутності нотаріуса ОСОБА_4 та нотаріально посвідчений, що відповідає вимогам ст.ст. 1234, 1247, 1248 ЦК України.

Порушень вимог ст.ст. 45, 56 Закону України «Про нотаріат» при посвідченні заповіту ОСОБА_5 по справі не встановлено і суду таких обставин не доведено.

З огляду на викладене, оскільки позивачем не доведено правових та фактичних підстав визнання заповіту ОСОБА_5 від 30.04.2009 року недійсним, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив ОСОБА_2 у задоволенні позову.

Вказані висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та узгоджуються з нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Рішення судом першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав до його скасування колегію суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: підпис

Судді: підписи

З оригіналом згідно. Суддя