АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5647/15 Справа № 201/4673/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Батманова В. В. Доповідач - Тамакулова В.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

22 червня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів: Козлова С.П., Повєткіна В.В.

при секретарі: Порубай М.Л.,

яка розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Державного вищого навчального закладу "Національний гірничий університет" на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2, в інтересах якого діє прокурор м. Марганця, до Державного вищого навчального закладу "Національний гірничий університет", треті особи: Міністерство освіти та науки України, служба у справах дітей Марганецької міської ради про зобов'язання проведення перерахунку стипендії та її виплати, -

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2015 року позивач, в інтересах якого діє прокурор м. Марганця, звернувся із позовом до відповідача, посилаючись на ті обставини, що його відповідно до наказу Державного вищого навчального закладу "Національний гірничий університет № 1342-л від 11 серпня 2014 було зараховано з 01 вересня 2014 року до складу студентів, прийнятих на навчання за спеціальністю "Експлуатація та ремонт гірничого електромеханічного обладнання та автоматичних пристроїв" за денною формою навчання. Батько позивача - ОСОБА_3 з 26 червня 1978 року працював на підземних роботах. Станом на 26 лютого 2015 стаж його роботи під землею складає 29 років 3 місяці 29 днів, що підтверджується відповідною довідкою.

Враховуюче наведене, позивач має право у відповідності до ч. І ст. 5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" на отримання стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Однак з 01 вересня 2014 року по теперішній час стипендія нараховувалась на загальних підставах та була нижчою за рівень прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Таким чином за період з 01 вересня 2014року по 28 люте 2015 року позивачу було не донараховано та не доплачено грошові кошти в розмірі 3810,00 гривень, які він просить стягнути з відповідача та зобов'язати виплачувати до закінчення навчання стипендію у відповідності до Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці".

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з Державного вищого навчального закладу "Національний гірничий університет" на користь ОСОБА_2 не донараховану та не виплачену стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб за період з 01 вересня 2014 по 28 грудня 2015 року включно в розмірі 3810 (три тисячі вісімсот десять) гривень 00 копійок., на користь держави- судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) гривни 40 копійок.

Зобов'язано Державний вищий навчальний заклад "Національний гірничий університет" виплачувати на користь ОСОБА_2, починаючи з 01 березня 2015 року до 30 червня 2018 року включно стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

" В скарзі апелянт посилається на незаконність рішення суду, ухвалення його з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення й постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів перевірила законність, обґрунтованість рішення суду в межах заяв-лених вимог та апеляційної скарги і дійшла до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Закону України "Про вищу освіту" від 01 липня 2014 року № 1556-УП особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, мають право на отримання стипендій у встановленому законодавством порядку.

Згідно ч. 3 ст. 62 Закону України "Про вищу освіту" особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання, можуть отримувати інші стипендії, призначені фізичними (юридичними) особами.

Частиною 1 ст. 5 закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" від 02 вересня 2008 року № 345-У1 передбачено, що шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, діти, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами І або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Судом встановлено, що батько ОСОБА_2 - ОСОБА_3 працював на підземних роботах.

Станом на 26 люте 2015 року стаж його роботи під землею складає 29 років 3 місяці 29 днів (а.с. 4,9,11-14).

Наказом № 1342-л від 11 серпня 2014 року ОСОБА_2 зарахований з 01 вересня 2014 року до складу студентів, прийнятих на навчання за спеціальністю "Експлуатація та ремонт гірничого електромеханічного обладнання та автоматичних пристроїв" за денною формою навчання по 30 червня 2018 року (а.с. 5-6).

Відповідно до довідок №№62, 63 від 24 лютого 2015 року (а.с.7-8), з вересня 2014 року по лютий 2015 року ОСОБА_2 отримав у відповідача стипендію у сумі 3498,00 гривні.

Враховуючи те, що статтею 5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" (в редакції від 05 липня 2012 року) передбачено, що особам, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, гарантовано виплату за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, суд першої інстанції правильно дійшов до висновку, що дії відповідача щодо відмови в нарахуванні стипендії саме в цьому розмірі є неправомірними.

Згідно вимог ст. 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Тому Закон України "Про підвищення престижності шахтарської праці" від 02 вересня 2008 № 345-У1 має вищу юридичну силу ніж Постанова Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004 року № 882 "Порядку призначення і виплати стипендії", а не внесення відповідних змін до Постанови КМУ після прийняття Закону України не є підставою для порушення прав позивача на отримання стипендії у розмірі, встановленому Законом.

Частиною 3 ст. 2 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи, а з урахуванням того, що на день винесення рішення редакція ст. 5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" не змінена та не виключена із Закону, суд правильно визначився з тим, що позивач має право на призначення йому стипендії у розмірі, вказаному Законом - у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Рішення суду відповідає вимогам норм матеріального, процесуального права, встановленим обставинам і матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що Бюджетом України на 2014-2015 роки не передбачено кошти на виконання вимог ст. 5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" та посилання відповідача та третьої особи на те, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004 №882 стипендія студентам, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років не визначена є необґрунтованими, оскільки обов'язок Держави, передбачений Законом щодо виплати стипендії в певному розмірі не може ставитися у залежність до наявності у бюджеті коштів.

Інші доводи скарги не впливають на правильність ухваленого рішення суду, протирічать встановленим обставинам і матеріалам справи, законодавству, яке регулює спірні правовідносини, зводяться до переоцінки доказів по справі і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державного вищого навчального закладу "Національний гірничий університет»- відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2, в інтересах якого діє прокурор м. Марганця, до Державного вищого навчального закладу "Національний гірничий університет", треті особи: Міністерство освіти та науки України, служба у справах дітей Марганецької міської ради про зобов'язання проведення перерахунку стипендії та її виплати - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий: Тамакулова В.О.

С у д д і: Повєткін В.В.

Козлов С.П.