Справа № 136/2130/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"03" березня 2015 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Мочульської Л. Т.

за участю секретаря Белінської С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Липовець цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ « КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» до ОСОБА_1 ПРО СТЯГНЕННЯ ЗАБОРГОВАНОСТІ ЗА КРЕДИТНИМ ДОГОВОРОМ

В С Т А Н О В И В:

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ « КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» звернулось зо суду з зазначеним позовом до відвідача, в якому представник позивача Остапенко Ю.Ю. просила суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 727 860,67 грн, з яких заборгованість за кредитом - 454 150,81 грн, за відсотками - 176 949,49 грн, пеня за останній рік - 96 790,37 грн, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 3 654 ,00 грн.

Як на підставу своїх позовних вимог, представник позивача послався на наступні обставини:

22.02.2007 р. між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та відповідачем укладено кредитний договір за №0101/0207/88-010, відповідно до умов якого останній отримав в кредит 50 000 доларів США, з сплатою 14% щомісяця за користування кредитом, з поверненням кредиту до 20.02.2017 р.

В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов»язання належним чином не виконав, внаслідок чого, станом на 28.08.2014 року має прострочену заборгованість.

28.11.2012 р. між ПАТ "Сведбанк", якій є правонаступником АКБ "ТАС-Комерцбанк" та Факторинговою компанією "Вектор-Плюс" укладено договір факторингу №15, відповідно до якого Банк відступив свої вимоги по кредитних договорах, укладених з Боржниками.

28.11.2012 р. між Факторінговою компанією "Вектор-Плюс" та ТОВ "Кредитні ініціативи" укладено договір факторингу, відповідно до п.2.1, 2.2 якого було ним відступлено вимоги по кредитних договорах, укладених з Боржниками. Отже, проведена заміна кредитора та вони набули статусу нового кредитора/стягувача за кредитним договором №0101/0207/88-010 від 22.02.2007 р., укладеного між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_1.

Представник позивача в судові засідання не з»являвся. В своєму клопотанні просив справу у всіх судових засіданнях розглянути без присутності представника позивача на підставі наявних доказів та матеріалів.( а.с.60)

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав суду заперечення, де вказав , що:

1) Кредитний договір № 0101/0207/88-010 було укладено 22.02.2007 року між ОСОБА_1 та АКБ «ТАС-Комерцбанк» та відповідно всі платежі по погашення кредиту сплачувались ОСОБА_1 на користь АКБ «ТАС-Комерцбанк». В позовній заяві вказано про те, що ПАТ «Сведбанк» нібито є правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк». Але жодного належного документу, який би свідчив про факт набуття ПАТ «Сведбанк» правонаступництва надано не було.

2) 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» було укладено Договір факторингу № 15. З позовної заяви ОСОБА_1 стало відомо про те, що ПАТ «Сведбанк», як правонаступник АКБ «ТАС-Комерцбанк», відступив Факторинговій компанії «Вектор Плюс» право вимоги за Кредитним договором № 0101/0207/88-010 від 22.02.2007 року. Тобто, між ПАТ «Сведбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» виникли правовідносини передбачені главою 73 ЦК України. Однак будь-яких листів, повідомлень чи вимог про відступлення ПАТ «Сведбанк» права вимоги за кредитним договором № 0101/0207/88-010 від 22.02.2007 року на користь Факторингової компанії «Вектор Плюс» ОСОБА_1 не отримував та відповідно взагалі не знав про дані обставини.

Доказів надсилання такого повідомлення суду не надано, що відповідно вказує на їх відсутність у позивача.

3) Договір факторингу № 15 від 28.11.2012 року містить масу додатків до нього, але жодного з цих додатків позивач суду не надав, а тому немає змоги встановити всі істотні умови правовідносин між ПАТ «Сведбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс». В матеріалах справи міститься Акт прийому-передачі Реєстру Заборгованостей Боржників за Договором про надання факторингу № 15 від 28.11.2012 року, в якому зазначено, що: «Банк передав, а Фактор прийняв Реєстр Заборгованостей Боржників від 28.11.2012 року, після чого за умови настання Розрахункової Дати від Банка до Фактора переходять Права Вимоги Заборгованостей від боржників і Фактор стає новим кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей.» В зв'язку із цим є незрозумілим, що входить в поняття «Розрахункова Дата» та невідомо чи настала така дата, а відповідно невідомо чи перейшло від ПАТ «Сведбанк» до Факторингової компанії «Вектор Плюс» право вимоги Заборгованостей від боржників. Також до позовної заяви не було додано документів, які підтверджують виконання Договору факторингу № 15 від 28.11.2012 року (платіжні документи тощо). Тобто, Факторингова компанія «Вектор Плюс» не набула права вимоги до ОСОБА_1, а тому відповідно не мала права передавати право вимоги іншій особі.

4) В подальшому в цей же день - 28.11.2012 року, між Факторинговою компанією «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір факторингу. П. 2.5. Договору факторингу від 28.11.2012 року, укладеного між Факторинговою компанією «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» передбачено, що: «Фактор зобов'язується надіслати письмові повідомлення Боржникам про відступлення Клієнтом Фактору Прав Вимоги Заборгованості, підготовлені за формою, встановленою в Додатку № 3 до цього Договору.» Тобто, клієнт (банк, який відступає право вимоги) та фактор повинні повідомити у письмовій формі боржника про відступлення права вимоги. У такому повідомлені мають бути вказані: чітко визначене право вимоги, яке було передане, а також ідентифікаційні дані та реквізити фактора, включаючи розрахунковий рахунок, на який повинні бути перераховані грошові кошти. В той же час ОСОБА_1 не отримував будь-яких повідомлень про відступлення Факторинговою компанією «Вектор Плюс» права вимоги за кредитним договором № 0101/0207/88-010 від 22.02.2007 року на користь ТОВ «Кредитні ініціативи». На підтвердження направлення ОСОБА_1 повідомлення позивачем надано в матеріали справи Реєстр поштових відправлень від 08.12.2013 року, згідно якого на адресу реєстрації ОСОБА_1 було направлено якись лист з повідомленням про вручення, але самого поштового повідомлення про вручення позивачем додано не було та Реєстр поштових відправлень взагалі не містить номеру, а в поштовій квитанції зазначено, що відправлені листи згідно переліку № 3942. Відповідно до п. З Правил надання послуг поштового зв'язку, затвердженого постановою КМУ від 17.08.2002 року № 1155, рекомендоване поштове відправлення - це поштове відправлення (лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок «М»), що приймається для пересилання без зазначення суми оголошеної цінності вкладення з видачею відправникові розрахункового документа про прийняття і доставляється (вручається) адресатові (одержувача) під розписку. Згідно п. 114 Правил надання послуг поштового зв'язку адресовані фізичним особам рекомендовані поштові відправлення, рекомендовані повідомлення про вручення реєстрованих поштових відправлень (поштових переказів), повідомлення про надходження переказів, що пересилаються телеграфом або електронною поштою, а також усі повторні повідомлення про надходження поштових відправлень (поштових переказів) вручаються особисто адресату (одержувачу), а у разі його відсутності - повнолітнім членам сім'ї за умови пред'явлення ними документа, що посвідчує особу. Виходячи з вищезазначеного, боржник вважається належним чином повідомлений про відступлення права вимоги за кредитним договором в тому разі, коли банком не лише відправлено на адресу такого боржника листа про відступлення права вимоги, а й доведено факт його вручення адресатові під розписку. Тобто, вищезазначені договори факторингу були укладені в один і той самий день, без дотримання відповідної процедури, визначеної чинним законодавством, оскільки про їх укладення відповідач належним чином не був повідомлений. А тому вважає, що ТОВ «Кредитні ініціативи» взагалі не має права пред'являти до ОСОБА_1 будь-яких вимог в розумінні ст. 1082 ЦК України, в зв'язку із чим позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» є безпідставними та необґрунтованими.

5) Договір факторингу від 28.11.2012 року, укладений між Факторинговою компанією «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» містить посилання на додатки до нього, які є істотними для встановлення всіх обставин справи, але жодного додатку згідно п. 10.8 Договору факторингу позивач суду не надав. Сам Договір факторингу не містить істотних умов договору, а саме: ціни договору, строку оплати за цим договором. П. 4.4. даного Договору передбачено: «Передача документації здійснюється шляхом укладення між сторонами відповідного (-их) Акту (-ге) прийому-передачі Документації за формою, встановленою в Додатку № 4 до цього Договору.» Але Акту прийому-передачі Документації надано суду не було, а тому неможливо встановити чи була передана ТОВ «Кредитні ініціативи» кредитна справа ОСОБА_1, що суперечить п. 1.1. Договору факторингу від 28.11.2012 року: «Документація - документи, що стосуються Заборгованостей окремих боржників, а також є необхідними для пред 'явлення вимоги до Боржника щодо погашення Заборгованості, а саме: оригінали кредитних договорів, оригінали додаткових договорів до кредитних договорів, оригінали Договорів Забезпечення (договір іпотеки).» Крім того, як вбачається з Договору факторингу № 15 від 28.11.2012 року та Договору факторингу від 28.11.2012 року, дані договори не містять жодної інформації про передачу права вимоги за кредитним договором № 0101/0207/88-010 від 22.02.2007 року, укладеним між ОСОБА_1 та АКБ «ТАС-Комерцбанк».

6) п. 2.6. Договору факторингу № 15 від 28.11.2012 року передбачено: «Окрім випадків, передбачених у п. 2.6.5. нижче, наступне відступлення (або будь-яке інше відчуження в т.ч. передача в заставу) Фактором прав вимоги заборгованості до Боржників (як в цілому, так і будь-якої її частини) будь-яким третім особам допускається виключно за умови отримання Фактором від Банку попереднього письмово дозволу (погодження) Спостережної Ради Банку.» Але жодного доказу отримання ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» дозволу на подальше відступлення прав вимоги суду надано не було.Таким чином, випливає висновок, що ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» взагалі не мала права відступати на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 0101/0207/88-010 від 22.02.2007 року, укладеним між ОСОБА_1 та АКБ «ТАС-Комерцбанк».

7) П. 2.1. Кредитного договору № 0101/0207/88-010 від 22.02.2007 року передбачено, що: «Забезпеченням виконання зобов'язання по погашенню заборгованості за кредитом, сплаті процентів за користування кредитом, пені за несвоєчасну сплату процентів і несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, відшкодування збитків у зв 'язку з порушенням умов даного договору та інших витрат Банку, пов'язаних з одержанням виконання, виступає іпотека: вбудовані нежитлові приміщення в житловому будинку, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Келецька, № 105, вартістю 9 668 882,00 гривень.»

Однак вказане іпотечне майно було реалізовано з прилюдних торгів та кошти отримані від даної реалізації були направленні на погашення заборгованості по кредитним договорам, в тому числі і по кредитному договору № 0101/0207/88-010 від 22.02.2007 року укладеному між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_1 Даний факт підтверджується рішенням Господарського суду Вінницької області від 03.12.2013 року .

8) В підтвердження того, що ТОВ «Кредитні ініціативи» має право займатись факторинговою діяльністю, надано Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи. Але до позовної заяви не додано доказів про те, що ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» має право займатись факторинговою діяльністю, що ставить під сумнів право останньої на укладення вказаних вище Договорів факторингу. Крім того, у відповідності до п. З ч. 1 ст. 9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності»: «Відповідно до спеціальних законів ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності - із надання фінансових послуг.» Тобто, ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» повинні були мати ліцензії на здійснення діяльності із надання фінансових послуг, але таких ліцензій до позовної заяви додано не було. Також, п. 1.3.3 Договору факторингу від 28.11.2012 року передбачено: «Фактор заявляє, що він, з дотриманням вимог чинного законодаства України, має всі необхідні дозволи на здійснення фінансових операцій, зокрема, має статус фінансової установи за законодаством України та внесений до Дердавного реєстру фінансових установ України.»Але доказів внесення ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до Державного реєстру фінансових установ України до позовної заяви не додано , що ставить під сумнів наявність у позивача права стягнення боргу.

Дослідивши надані суду докази, заслухавши пояснення та заперечення відповідача, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено , що 22.02.2007 р. між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір за №0101/0207/88-010, відповідно до умов якого останній отримав в кредит 50 000 доларів США, зі сплатою 14% щомісяця за користування кредитом, з поверненням кредиту до 20.02.2017 р. ( а.с. 5-10)

28.11.2012 р. між ПАТ "Сведбанк", який є правонаступником АКБ "ТАС-Комерцбанк" ( що підтверджено статутом ПАТ «ОМЕГА БАНК» - а.с.51-54) та Факторинговою компанією "Вектор-Плюс" укладено договір факторингу №15, відповідно до якого Банк відступив свої вимоги по кредитних договорах, укладених з Боржниками, зазначених у Реєстрі Заборгованості Боржників ( а.с.29-30).

28.11.2012 р. між Факторінговою компанією "Вектор-Плюс" та ТОВ "Кредитні ініціативи" укладено договір факторингу, відповідно до п.2.1, 2.2 якого Факторінговою компанією "Вектор-Плюс" відступлено вимоги ТОВ "Кредитні ініціативи" по кредитних договорах, укладених з Боржниками, зазначених у Реєстрі Заборгованості Боржників, та у Переліку кредитних договорів та Договорів забезпечення. ( а.с.36-46)

У Реєстрі Заборгованості Боржників, доданому до договору факторингу від 28.11.2012 р. укладеному між Факторінговою компанією "Вектор-Плюс" та ТОВ "Кредитні ініціативи" ( а.с.45-46, 73-74, 82-83), під №75 зазначений ОСОБА_1, який станом на 28.11.2012 року має заборгованість по кредитному договору №0101/0207/88-010 від 22.02.2007 року по основній сумі кредиту 33 797,31 дол. США, по процентам 4 782,82 дол. США, по пені 21 131,27 дол. США, загальна сума боргу, що відступається -59 711,40 дол. США, за індивідуальною купівельною ціною 33 124,74 гривні

Статтями 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень .Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Ґрунтуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що право вимоги від ПАТ "Сведбанк"( правонаступника АКБ "ТАС-Комерцбанк") він отримав згідно договорів факторингу від 28.11.2012 року, укладених між ПАТ "Сведбанк" та ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" та між останньою особою і позивачем .

Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

В той же час договір факторингу №15 , укладений 28.11.2012 р. між ПАТ "Сведбанк", який є правонаступником АКБ "ТАС-Комерцбанк" та Факторинговою компанією "Вектор-Плюс" , та доєднані до нього акти прийому - передач ( а.с 29- 33), не містять жодної інформації про передачу права вимоги за кредитним договором №0101/0207/88-010 укладеним 22.02.2007 р. між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_1 .

Згідно з Актом прийому-передачі Реєстру Заборгованостей Боржників за Договором про надання факторингу № 15 від 28.11.2012 року, «Банк передав, а Фактор прийняв Реєстр Заборгованостей Боржників від 28.11.2012 року, після чого за умови настання Розрахункової Дати від Банка до Фактора переходять Права Вимоги Заборгованостей від боржників і Фактор стає новим кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей.»

Однак позивачем не надано підтвердження, що входить в поняття «Розрахункова Дата» та коли вона настала.

Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України: «Боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж;.»

Також пунктом 2.5. Договору факторингу від 28.11.2012 року, укладеного між Факторинговою компанією «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» передбачено, що: «Фактор зобов'язується надіслати письмові повідомлення Боржникам про відступлення Клієнтом Фактору Прав Вимоги Заборгованості, підготовлені за формою, встановленою в Додатку № 3 до цього Договору.»

В той же час позивачем не підтверджено в установленому законодавством порядку, одержання відповідачем такого повідомлення, як після укладення договору факторингу №15 від 28.11.2012 року, так і після укладення договору факторингу без номеру від 28.11.2012 року. Реєстр поштових відправлень від 06.12.2013 року, згідно якого на адресу реєстрації ОСОБА_1 було направлено лист з повідомленням про вручення ( а.с.15-17) - зазначеної обставини не підтверджує, оскільки самого поштового повідомлення про вручення відповідачу листа з повідомленням про вручення до позовної заяви не додано . Згідно з п. 2.6. Договору факторингу № 15 від 28.11.2012 року «Окрім випадків, передбачених у п. 2.6.5. нижче, наступне відступлення (або будь-яке інше відчуження в т.ч. передача в заставу) Фактором прав вимоги заборгованості до Боржників (як в цілому, так і будь-якої її частини) будь-яким третім особам допускається виключно за умови отримання Фактором від Банку попереднього письмово дозволу (погодження) Спостережної Ради Банку.»

Проте жодного доказу отримання ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» дозволу на подальше відступлення прав вимоги суду надано не було.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» до фінансових послуг належить операції з факторингу.

Статтею 21 вказаного Закону встановлено, що державне регулювання ринків фінансових послуг здійснюється щодо ринків фінансових послуг - Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (Нацкомфінпослуг).

Згідно з п. 13 Положення «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг», затвердженого Указом Президента України від 23 листопада 2011 року, Нацкомфінпослуг у межах своїх повноважень на основі та на виконання Конституції та законів України, актів і доручень Президента України, актів Кабінету Міністрів України видає розпорядження, організовує і контролює їх виконання.

Так, відповідно до п.п.1.2 розпорядження № 231 від 3 квітня 2009 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 квітня 2009 року за № 0373/16389 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг» ( в редакції чинній на час укладення договору факторингу -28.11.2012 року), до фінансової послуги факторингу віднесено - набуття права грошової вимоги, у тому числі права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників-суб'єктів господарювання за договором, на якому базується таке відступлення.

Однак позивач не надав суду підтвердження наявності у фактора прав на придбання права відступної вимоги до фізичної особи не суб'єкта господарювання, яким є відповідач, тобто , не підтвердив правових підстав для набуття прав кредитора.

Враховуючи зазначені обставини, суд відмовляє в задоволенні позову.

В той же час, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на невнесення ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до Державного реєстру фінансових установ України та відсутність ліцензії на здійснення діяльності із надання фінансових послуг у позивача, оскільки за змістом ч.1 ст.227 ЦК України, недійсність договорів факторингу у зв'язку з їх вчиненням без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнано лише за вимогою зацікавленої особи, а зустрічного позову з цього приводу відповідач суду не подавав.

Також суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача щодо реалізації іпотечного майна, передбаченого кредитним договором № 0101/0207/88-010 від 22.02.2007 року, укладеному між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_1, з прилюдних торгів та спрямуванням отриманих коштів від даної реалізації на погашення заборгованості по даному кредитному договору, оскільки суду не надано належним чином засвідченої копії рішення Господарського суду Вінницької області від 03.12.2013 року , в якому б конкретно підтверджувалась вказана обставина.

На підставі ст. ст.1077, 1082 ЦК України , Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», та керуючись ст.ст.10, 60, 212-215 ЦПК України суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів.

Після закінчення цього строку рішення набирає законної сили, якщо не надійде апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Л. Т. Мочульська