Справа №470/708/14-ц 27.01.2015 27.01.2015 27.01.2015
Провадження № 22ц- 784/141/15 Головуючий у 1-й інстанції Орлова С.Ф.
Категорія 19 Доповідач апеляційного суду Кушнірова Т.Б.
Ухвала

Іменем України

27 січня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Базовкіної Т.М.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Яворської Ж.М.,

при секретарі Кудри В.М.,

за участю:

- відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 26 листопада 2014 року

за позовом

Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_2

про

стягнення фактичних витрат, пов'язаних з навчанням,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року Харківський національний університет внутрішніх справ звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення фактичних витрат, пов'язаних з навчанням.

Позивач зазначав, що наказом університету від 15 липня 2007 року відповідач був зарахований до складу курсантів університету.

1 вересня 2007 року між позивачем та відповідачем укладено договір про підготовку фахівця, згідно з яким навчальний заклад забезпечує підготовку фахівця з вищою освітою у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням.

Відповідно до наказу від 18 червня 2011 року ОСОБА_2 закінчив навчання, отримав диплом спеціаліста, був відрахований та забезпечений місцем працевлаштування.

Проте, наказом управління Міністерства внутрішніх справ (далі - МВС) України в Миколаївській області від 02 липня 2013 року № 48 о/с лейтенанта міліції ОСОБА_2 було звільнено з органів внутрішніх справи за п. 64 «є» Положення про проходження служби рядовим та навчальницьким складом органів внутрішніх справ (за порушення дисципліни ).

У зв'язку із цим, позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просив суд стягнути з відповідача на його користь витрати, пов'язані з утриманням відповідача у вищому навчальному закладі у розмірі 34 083 грн. 30 коп.

Рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 26 листопада 2014 року позов задоволено частково.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь Харківського національного університету внутрішніх справ 27 963 грн. 89 коп. фактичних витрат, пов'язаних з його навчанням.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 не відпрацював в органах внутрішніх справ трирічний строк після закінчення вищого навчального закладу та був звільнений за порушення дисципліни, тому з нього необхідно стягнути фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі.

Колегія погоджується з таким висновком суду входячи з такого.

Судом встановлено, що наказом ректора Харківського національного університету внутрішніх справ від 15 липня 2007 року відповідач зарахований до складу курсантів університету.

1 вересня 2007 року між Харківським національним університетом внутрішніх справ, Головним управлінням МВС України в Миколаївській області та ОСОБА_2 було укладено договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України за державним замовленням.

Згідно п. 2.3.5 умов договору, відповідач зобов'язувався після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов'язків за посадою, на яку призначено Замовником і відпрацювати не менше 3 років.

Також, умовами зазначеного договору було передбачено порядок відшкодування відповідачем фактичних витрат на підготовку, а саме: відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитої енергії (п. 4.1. договору).

Відповідно до наказу ректора Харківського національного університету внутрішніх справ №273 о/с від 18 червня 2011 року лейтенанта міліції ОСОБА_2 факультету «Психології, менеджменту, соціальних та інформаційних технологій» було відраховано зі складу курсантів університету та відкомандировано для подальшого проходження служби до управління МВС України в Миколаївській області.

Наказом начальника УМВС України в Миколаївській області 02 липня 2013 року № 48 о/с лейтенанта міліції ОСОБА_2 було звільнено з органів внутрішніх справи за п. 64 «є» ( порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим та навчальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114.

Відповідно до п. 2.3.6 договору від 1 вересня 2007 року у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ до встановленого трирічного терміну перебування на службі з підстав, передбачених п. 3 цього договору курсант зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням в навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.

Відповідно до пункту 14 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 1996 року № 992 «Про Порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням» (далі -Порядок), в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років випускник зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач поніс витрати , пов'язані з утриманням відповідача у навчальному закладі, що підтверджується матеріалами справи (а.с.9-14, 54-61,63).

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Встановивши такі обставини, місцевий суд прийшов до правильного висновку, що у зв'язку із неналежним виконанням умов договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України відповідач має відшкодувати позивачу витрати понесені навчальним закладом на його навчання.

Рішення суду в частині зменшення судом розміру стягнутих із відповідача коштів не оскаржується, а тому не було предметом апеляційного перегляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що у договорі про підготовку фахівця не передбачено відшкодування фактичних витрат у разі звільнення з органів внутрішніх справ за порушення трудової дисципліни, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки таке відшкодування передбачено ч.2 ст.52 Закону України «Про освіту» ( в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), а також вказаним Порядком, тобто правовими нормами загальної дії.

Інші доводи апеляційної скарги не є підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки належних та допустимих доказів, згідно з положеннями ст. ст..57 - 60 ЦПК України на підтвердження того, що належного забезпечення Університет не здійснював, відповідачем не надано.

Оскільки рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, то підстав для його скасування немає.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 26 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді