РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1235/14-ц

15 січня 2015 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуюча суддя - Грипіч Л.А.

при секретарі - Мельник Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності на 1/1 частини м'ясо-овочевого павільйону, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову покликається на те, що спірний об'єкт нерухомості був придбаний виключно за його кошти , тому право власності має бути визнане за ним.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник за довіреністю позовні вимоги підтримали, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_7 позов не визнали, при цьому пояснили, що спірний об'єкт нерухомості належить його співвласникам на праві приватної спільної сумісної власності, що підтверджується установчими документами на нього.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає , що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

У відповідності до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено, що 6 лютого 1996 року між КСП "Маяк" Костопільського району Рівненської області та ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 було укладено договір купівлі-продажу м'ясо-овочевого павільйону, загальною площею 216,6 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1.

На підставі зазначеного договору купівлі-продажу Рівненським обласним бюро технічної інвентаризації видано реєстраційне посвідчення від 26 лютого 1996 року, яким посвідчено, що приміщення м'ясо-овочевого павільйону, що розташоване в АДРЕСА_1, ціле - зареєстроване за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності .

Позивач просив захистити його право, як власника нерухомого майна, шляхом визнання права власності на цілий об'єкт - 1/1 частини м'ясо-овочевого павільйону за адресою: АДРЕСА_1.

На підтвердження своїх позовних вимог позивач зазначав, що оплату за м'ясо-овочевий павільйон було здійснено виключно за особисті кошти позивача ОСОБА_1, частина яких була передана ОСОБА_5 та ОСОБА_4 для здійснення розрахунків за придбаний спірний об'єкт нерухомості, що підтверджується квитанціями до прибуткових касових ордерів від 29 грудня 1995 року за №№ 1227, 1228, 1229.

Статтею 17 Закону України "Про власність", чинного на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об'єдналися для спільної діяльності, є їх спільною частковою власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Розмір частки кожного визначається ступенем його трудової участі.

За положеннями ст. 112 ЦК України в редакції 1963 року майно може належати на праві спільної власності двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 20 від 22 грудня 1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" розглядаючи позови, пов'язані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є майно придбане внаслідок спільної праці громадян, що об'єдналися для спільної діяльності, коли укладеною між ними письмовою угодою визначено, що воно є спільною сумісною власністю (п.1 ст.17, ст.18, п.2 ст.17 Закону "Про власність").

Враховуючи, що спірний об'єкт: м'ясо-овочевий павільйон, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 перебуває у спільної сумісної власності, тобто належить його співвласникам на праві приватної спільної сумісної власності, що підтверджується установчими документами на нього, які на даний час є чинними, то посилання на норму закону, яка регулює порядок визначення часток учасників у спільній частковій власності є неправомірним.

Не може бути взято до уваги ,як правова підстава для визнання за позивачем права власності на спірне майно, посилання на розписку про отримання грошей за договором позики, укладеного в письмовій формі від 29.12.1995 року, яка була надана ОСОБА_1 відповідачем ОСОБА_5, оскільки це є інші правовідносини і вони регулюються іншими нормами права.

Виходячи з вище наведеного, та відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, згідно якої кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позивачем не доведено обставини, що підтверджують його право на спірне майно як одноосібного власника, тому пред'явлений позов є необґрунтованим та не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,60,209,212,214-215 ЦПК України, ст. 17 ЗУ "Про власність", ст.112 ЦК України (1963 р.) ст. 15 ЦК України (2004р.) , суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Грипіч Л.А.