АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/3431/2015 Доповідач - Музичко С.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - судді: Музичко С.Г.,

суддів: Панченка М.М., Саліхова В.В.,

при секретарі: Шалапуда Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 до ОСОБА_5 за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_6, ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої залиттям квартири,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року позов ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 до ОСОБА_5 за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_6, ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої залиттям квартири задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_5 на користь позивачів майнову шкоду в розмірі 2 652,67 грн., 500 грн. моральної шкоди та судовий збір у розмірі 114,76 грн.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року та постановити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції були порушені норми матеріального та процесуального права, не були з'ясовані обставини справи в повному обсязі, належним чином не досліджені докази, якими обґрунтовані вимоги позивача.

В судовому засіданні апеляційного суду відповідач ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_8, третя особа ОСОБА_6 проти задоволення апеляційної скарги заперечували, вважаючи, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Позивачі просили суд задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній доводів.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених в суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачам заподіяно матеріальну та моральну шкоду в результаті залиття належної їм квартири.

Колегія суддів погоджується з висновком суду з огляду на таке.

Відповідно до акту, складеного КП УЖГ «Печерськжитло» 02.04.2013. відбулось залиття квартири позивачів АДРЕСА_2. Встановлено, що причиною залиття є пошкоджений вентиль пральної машини у квартирі 54, цього будинку. (а.с.7)

Відповідач ОСОБА_5, треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_7 є власниками квартири АДРЕСА_1, про що свідчить договір купівлі-продажу квартири від 25.07.1997 року (а.с.125).

Частиною 1 статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).

Частинами 1,2 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

За висновком спеціаліста будівельно-технічних досліджень № 10098/13-43 від 02.04.2013 року, вартість матеріальних збитків, завданих позивачам внаслідок залиття квартири, становить 6 458 грн.(а.с.44-50).

Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном (ст. 360 ЦК України).

Враховуючи, що кв. 54, в буд. 3а, по вул. Ластовсього у м. Києві на праві спільної власності належить відповідачу та третім особам в рівних частинах, а тому суд вірно визначив розмір матеріальної шкоду пропорційно до його частки, яку відповідачу необхідно відшкодувати позивачам за завдану шкоду відповідно до ст. 360 ЦК України.

Згідно з ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», підставами задоволення судом позову про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної шкоди є наявність моральної (немайнової) шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

З урахуванням того, що при розгляді справи встановлено склад цивільного правопорушення за наявності якого наступає відповідальність заподіювача шкоди, в тому числі й моральної, колегія суддів погоджується з висновком суду про обґрунтованість вимог позивачів про відшкодування моральної шкоди.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позивачем доведено вину відповідача у спричиненні матеріальної шкоди, внаслідок яких виникла наявність причинного зв'язку між моральною шкодою та протиправними діями відповідача.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: