Справа № 513/1395/14-ц
Провадження № 2/513/21/15
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2015 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Кожокар Т.Я., при секретарі Златової Н.П., за участю: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

позивач звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що 10 квітня 1993 року зареєструвала шлюб з відповідачем. С

імейне життя з чоловіком не склалося, на теперішній час подружні відносини не підтримують, примирення з ним та збереження сім'ї неможливе. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає, однак на її прохання розірвати шлюб у відділі ДРАЦС відповідач відмовляється. Позивач вважає, що їх сім'я існує формально, тому просила суд шлюб між ними розірвати.

Під час розгляду справи позивач підтримала свій позов, просила його задовольнити, оскільки протягом часу наданого судом для примирення вони з чоловіком не примирилися. Після розірвання шлюбу просила залишити її прізвище без змін "ОСОБА_1".

Відповідач позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей.

Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 10 квітня 1993 року у Білгород-Дністровському міському відділі запису актів цивільного стану Одеської області, актовий запис № 119 (а.с. 5).

Враховуючи характер сімейних відносин сторін суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи бажання позивача надалі іменуватися цим прізвищем, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище "ОСОБА_1".

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24,105, 110-114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 57-61, 88, 208-209, 212-215, 294 ЦПК України,

суд

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити. Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 10 квітня 1993 року у Білгород-Дністровському міському відділі запису актів цивільного стану Одеської області, актовий запис № 119 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище дружини залишити без змін "ОСОБА_1".

Рішення суду надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Одеської області, через Саратський районний суд Одеської області.

Суддя Т. Я. Кожокар