АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 605/160/15-ц Головуючий у 1-й інстанції Ігнатова Г.В.
Провадження № 22-ц/789/832/15 Доповідач - Козак І.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2015 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Козака І.О.

суддів - Демкович Ю. Й., Загорський О. О.,

при секретарі - Танцюра О.В.

з участю ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 21 травня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Голгочанська сільська рада та ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулась до Підгаєцького районного суду з позовом до про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житлом, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Підгаєцького районного суду від 21.05.2015р. у задоволенні позову відмовлено за недоведеністю вимог.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити. Свою апеляційну скаргу апелянт мотивує неповним з'ясуванням судом обставин справи, неправильним застосуванням норм матеріального права. Зазначає, що з часу прописки (28.11.2009р.) ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 не проживала, спільного господарства не вела, а тому, згідно ст. 405 ЦК України, втратила право на користування житловим приміщенням.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами в АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 10.11.2009р.

Відповідно до Будинкової книги для реєстрації громадян, що проживають в буд. АДРЕСА_1 (а.с.6-10), за цією адресою зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_4(чоловік власника), ОСОБА_4 (син власника), ОСОБА_5 2010 р.н., ОСОБА_6 (дочка), ОСОБА_2 (невістка). ОСОБА_2 зареєстрована за даною адресою з 28.11.2009р.

Згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду від 10.10.2014р. ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 17.09.2011р. Цим рішенням суду їх шлюб було розірвано.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що суду не надано доказів того, що ОСОБА_2 без поважних причин, понад один рік не проживала у будинку, який належить на праві власності позивачу.

З таким висновком не погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

За змістом ст. 405 ЦК України, ч. 1 ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

За ч. 4 ст. 156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником будинку квартири не позбавляє членів його сім'ї права користування займаним приміщенням.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ч. 2 ст. 405 ЦК України). До поважних причин закон може віднести строкову службу в армії, навчання, роботу за кордоном, лікування, тривалі відрядження, тощо.

Апелянтом надані Акти Голгочанської сільської ради від 20.05.2015р. (№203), 21.05.2015р. (№204), 22.05.2015р. (№205), 25.05.2015р. (№206), 26.05.2015р. (№208), 27.05.2015р. (№211) про те, що ОСОБА_2 не проживає в даному будинку з дня реєстраці, по місцю реєстрації відсутні її речі. Ці дані підтверджують і жителі с. Голгоча - ОСОБА_7, ОСОБА_8

Суду першої інстанції був представлений акт №232 від 27.03.2015р., в якому засвідчені покази ОСОБА_7, ОСОБА_8 (жителів села Голгоча) про те, що ОСОБА_2 не проживає за адресою АДРЕСА_1 вже більше 3-ох років.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з критичною оцінкою суду першої інстанції даного доказу, оскільки покази свідків, позивача свідчать про те, що ОСОБА_2 не з'являється за спірною адресою протягом тривалого часу.

Тобто суд не встановив дійсних обставин по справі.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що з часу розлучення - 10.10.2014р. до дня пред'явлення позову - 30.03.2015р., не минули строки, які б давали суду підстави визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Так як перебування в шлюбі до 10.10.2014р. не свідчить про проживання ОСОБА_2 за адресою реєстрації, а тому прив'язка до цієї дати для розрахунку строку є безпідставною.

Також, відповідач в судове засідання не з'явилась, хоча була належним чином повідомлена, заперечень на позов не подавала.

У відповідності до ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Враховуючи, що ОСОБА_2 більше одного року не проживає без поважних причин у спірному житлі, про що підтверджено вищенаведеними доказами, то вона відповідно до ст. 405 ЦК України втратила право на проживання у спірному будинку.

Згідно ч.5 ст.88 ЦПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст.88, 303, 304, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 21 травня 2015 року скасувати та ухвали нове, яким визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщення за адресою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (Ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, адреса: с. Голгоча Підгаєцького району Тернопільська область) понесені нею судові витрати в розмірі 366 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області І.О. Козак