Справа № 370/1141/14ц Головуючий у І інстанції Тандира О.В.
Провадження № 22-ц/780/1599/15 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко
Категорія 46 12.03.2015
УХВАЛА

Іменем України

12 березня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Матвієнко Ю.О.,

суддів Волохова Л.А., Олійника В.І.,

при секретарі Франюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою заступника прокурора Київської області на рішення Макарівського районного суду Київської області від 27 червня 2014 року у справі за позовом заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Державного підприємства «Макарівське лісове господарство» до Київської обласної державної адміністрації, Макарівської районної державної адміністрації, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання незаконними і скасування розпоряджень, державних актів на право власності на землю, витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2014 року заступник прокурора Київської області звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив визнати незаконними і скасувати розпорядження голови Київської обласної державної адміністрації від 28.09.2007 року «Про припинення права постійного користування та зміну цільового призначення земельної ділянки» за №№ 913, 914, 915, 916, 917, 918; визнати незаконним і скасувати розпорядження голови Макарівської районної державної адміністрації від 08.10.2007 року «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для безоплатної передачі у приватну власність для ведення особистого селянського господарства в межах Копилівської сільської ради» за №№ 3822, 3823, 3824, 3825, 3826, 3827 та розпорядження голови Макарівської районної державної адміністрації від 25.10.2007 року № 4056 «Про передачу в приватну власність земельних ділянок громадянам України для ведення особистого селянського господарства в межах Копилівської сільської ради»; визнати незаконним і скасувати розпорядження Макарівської районної державної адміністрації № 2507 від 02.07.2008 року «Про зміну цільового призначення земельної ділянки на землі для ведення індивідуального садівництва громадянину ОСОБА_3 в межах Копилівської сільської ради»; визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки, видані ОСОБА_3. 19.01.2010 року серії ЯК № 741124 (кадастровий номер :05:016:0040), серії ЯК № 741123 (кадастровий номер :05:016:0041), серії ЯК № 741122 (кадастровий номер:05:016:0039) з відміткою про перехід права власності на земельну ділянку до ОСОБА_2; визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки, видані ОСОБА_1 19.01.2010 року серії ЯК № 777209 (кадастровий номер :05:016:0043), серії ЯК № 777211 (кадастровий номер :05:016:0044), серії ЯК № 777210 (кадастровий номер :05:016:0042) з відміткою про перехід права власності на земельну ділянку до ОСОБА_2; витребувати на користь держави в особі Кабінету Міністрів України з незаконного володіння ОСОБА_1 земельні ділянки площею 0,2160 га (кадастровий номер :05:016:0043), площею 0,9508 га (кадастровий номер :05:016:0044), ринкова вартість яких становить 679 094,4 грн.; витребувати на користь держави в особі Кабінету Міністрів України з незаконного володіння ОСОБА_2 земельні ділянки: площею 0,5732 га (кадастровий номер :05:016:0042), площею 1,3189 га (кадастровий номер :05:016:0039), ринкова вартість яких становить 807 340,63 грн.; витребувати на користь держави в особі Кабінету Міністрів України з незаконного володіння ОСОБА_3 земельні ділянки: площею 0,5018 га (кадастровий номер :05:016:0040), площею 1,6593 га (кадастровий номер :05:016:0041), ринкова вартість яких становить 1 167 934,6 грн.; визнати за державою в особі Кабінету Міністрів України право власності та за ДП «Макарівський лісгосп» право користування на земельні ділянки загальною площею 5,22 га (кадастрові номери земельних ділянок :05:016:0039, :05:016:0040, :05:016:0041, :05:016:0042, :05:016:0043, :05:016:0044), що розташовані на території Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області, загальна ринкова вартість яких становить 2 654 369,6 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що передача земельних ділянок у власність відповідачів відбулася з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема розпорядженнями обласної державної адміністрації №№ 913-918 було вилучено ліси загальною площею 5,22 га, які знаходились в одному кварталі лісництва та використовувались для ведення лісового господарства, змінено їх цільове призначення та в подальшому розпорядженням Макарівської районної державної адміністрації передано у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства. Зазначав, що вказане свідчить про те, що Київська обласна державна адміністрація розпорядилася землями лісового фонду у вигляді єдиного масиву площею, яка значно перевищує 1 га, що свідчить про перевищення головою обласної державної адміністрації передбачених законом повноважень.

Також вказував на те, що оспорювані розпорядження прийнято головою Київської обласної державної адміністрації в порушення ст.ст. 6, 14, 19 Конституції України, ст.ст. 20, 21, 57, 116, 118, 122, 149, 207 Земельного Кодексу України, ст.ст. 27, 31, 57 Лісового Кодексу України та ст.ст. 3, 21, 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», оскільки ліси площею понад 1 га має право вилучати лише Кабінет Міністрів України, повноваженнями щодо вилучення земельних ділянок лісогосподарського призначення площею понад 1 га обласні державні адміністрації чинним законодавством не наділені, а також у зв'язку з порушенням порядку зміни цільового призначення земельних ділянок.

Державні акти на право власності на земельні ділянки видано ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 з порушенням чинного законодавства, оскільки ними набуто право власності на земельні ділянки, які незаконно вибули із власності держави.

За змістом ст. 396 ЦК України, особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 388 ЦК України, якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Підпунктом 3 частини 1 вказаної статті ЦК України передбачено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знач (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача, лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, які він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Прийняття Київською ОДА незаконних розпоряджень про припинення права постійного користування та зміни цільового призначення земельних ділянок, вилучення із земель державної власності спірних земельних ділянок, зміна їх цільового призначення на землі сільськогосподарського призначення є свідченням невизнання права державної власності на спірні земельні ділянки в особі Кабінету Міністрів України, який в силу вимог ст.57 ЛК України та ст.149 ЗК України наділений повноваженнями щодо розпорядження ними.

Відповідно до ст. 392 ЦК України Кабінет Міністрів України як уповноважений орган може пред'явити позов про визнання права власності за державою на цю земельну ділянку.

Оскільки земельні ділянки вибули з державної власності всупереч законодавства та волі держави в особі уповноваженого на те органу, це є підставою для витребування їх із чужого незаконного володіння на користь спеціалізованого державного підприємства.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 27 червня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 28 вересня 2007 року головою Київської обласної державної адміністрації прийняті розпорядження за №№913-918 «Про припинення користування та зміну цільового призначення земельної ділянки», якими затверджено Проекти землеустрою щодо припинення права постійного користування земельною ділянкою ДП «Макарівське лісове господарство» та переведення земельної ділянки площею по 0,85 га із земель лісогосподарського призначення до категорії земель сільськогосподарського призначення на території Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області, розроблені ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» на підставі дозволів Київської обласної державної адміністрації від 27.07.2007 року №№ 11-22-15341, 11-22-15344, 11-22-15340, 11-22-15345, 11-22-15343, 11-22-15342.

Вказаними розпорядженнями також припинено право постійного користування ДП «Макарівське лісове господарство» земельною ділянкою лісогосподарського призначення (Бишівське лісництво, квартал 7) загальною площею 5,22 га у межах Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області та змінено цільове призначення цих земельних ділянок із земель лісогосподарського призначення на землі сільськогосподарського призначення та віднесено їх до земель запасу.

На виконання вказаних розпоряджень, 08 жовтня 2007 року розпорядженнями Макарівської районної державної адміністрації «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для безоплатної передачі у приватну власність для ведення особистого селянського господарства в межах Копилівської сільської ради» №№3822-3827, надано дозвіл на проведення робіт по розробці технічної документації із землеустрою щодо відведення вказаних земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу Копилівської сільської ради ОСОБА_1, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2 (кожному по 0,87 га).

На підставі вищевказаних розпоряджень та договору №8546 від 11.10.2007 року, укладеного між ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» та ОСОБА_10, розроблено відповідний проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність 6 (шести) громадянам для ведення особистого селянського господарства в межах Копилівської сільської ради.

Розпорядженням Макарівської районної державної адміністрації від 25 жовтня 2007 № 4056 «Про передачу в приватну власність земельних ділянок громадянам України для ведення особистого селянського господарства в межах Копилівської сільської ради» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність 6-ти громадянам для ведення особистого селянського господарства в межах Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області.

Цим же розпорядженням земельні ділянки загальною площею 5,22 га передано безоплатно у приватну власність 6-ти громадянам України для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу Копилівської сільської ради відповідно до списку, що додається до розпорядження.

5 листопада 2007 року на підставі зазначеного розпорядження Макарівської районної державної адміністрації отримали державні акти на право власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,87 га кожен на території Копилівської сільської ради Макарівського району наступні громадяни: ОСОБА_1, серія ЯЖ №041939 кадастровий номер :05:016:0027; ОСОБА_2, серія ЯЖ №041942 кадастровий номер :05:016:0029; ОСОБА_9, серія ЯЖ №041940 кадастровий номер :05:016:0028; ОСОБА_6, серія ЯЖ №041941 кадастровий номер :05:016:0029; ОСОБА_7, серія ЯЖ №041943 кадастровий номер :05:016:0031; ОСОБА_5, серія ЯЖ №041938 кадастровий номер :05:016:0032.

В подальшому, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_6, на підставі договорів купівлі-продажу №№ 318, 327, 330 від 21 січня 2008 року, № 172 від 22 січня 2008 року відчужили свої земельні ділянки на користь ОСОБА_3

21 серпня 2008 року на підставі розпорядження Макарівської районної державної адміністрації № 2507 від 02 липня 2008 року ОСОБА_3 видано державний акт на право власності на зазначені вище земельні ділянки площею 3,48 га зі зміненим цільовим призначенням - для ведення індивідуального садівництва (кадастровий номер :05:016:0034).

На підставі рішення ОСОБА_3 про поділ земельної ділянки його земельну ділянку площею 3,48 га розділено на три земельні ділянки площами 1,3189 га, 0,5019 га та 1,6592 га та 19 січня 2010 року видано останньому нові державні акти на право власності на зазначені земельні ділянки: серія ЯК № 741122 (кадастровий номер :05:016:0039), серія ЯК № 741124 (кадастровий номер :05:016:0040), серія ЯК № 741123 (кадастровий номер :05:016:0041).

01 лютого 2010 року ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу № 357 відчужено земельну ділянку площею 1,3189 га з кадастровим номером :05:016:0039 на користь ОСОБА_2, про що згідно п. 3.1 цього ж договору на державному акті про право власності на земельну ділянку серії ЯК № 741122 проставлено відмітку про перехід права власності до ОСОБА_2

21 січня 2008 року ОСОБА_7 та ОСОБА_5, на підставі договорів купівлі продажу №№ 321, 324 від відчужили свої земельні ділянки на користь ОСОБА_1

05 листопада 2008 року ОСОБА_1 видано державний акт на право власності на зазначені вище земельні ділянки площею 1,74 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер :05:016:0033).

На підставі рішення ОСОБА_1 про поділ земельної ділянки останній розділено її земельну ділянку площею 1,74 га на три земельні ділянки площами 0,5732 га, 0,2160 га та 0,9508 га. та видано нові державні акти на право власності на зазначені ділянки: серія ЯК № 777210 (кадастровий номер :05:016:0042), ЯК № 777209 (кадастровий номер :05:016:0043), серія ЯК № 777211 (кадастровий номер :05:016:0044).

01 лютого 2010 року ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу № 356 відчужено земельну ділянку площею 0,5732 га з кадастровим номером :05:016:0042 на користь ОСОБА_2, про що згідно п. 3.1 цього ж договору, на державному акті про право власності на земельну ділянку серія ЯК № 777210, проставлено відмітку про перехід права власності до ОСОБА_2

Власниками спірних земельних ділянок на час розгляду справи є ОСОБА_1 (земельні ділянки площами 0,9507 га та 0,2159 га), ОСОБА_3 (земельні ділянки площами 1,6592 га та 0,5018 га) та ОСОБА_2 (земельні ділянки площами 0,5732 га та 1,3189 га).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з його недоведеності та необґрунтованості, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

В позовній заяві позивач підставою визнання незаконними та скасування розпоряджень голови Київської обласної державної адміністрації про вилучення земельних ділянок із користування ДП «Макарівське лісове господарство» зазначав те, що Київською обласною державною адміністрацією перевищено свої повноваження в даному випадку, оскільки таке право належить виключно Кабінету Міністрів України в зв»язку з тим, що спірні земельні ділянки складають собою єдиний масив, а розпорядження прийняті в один день.

Однак вищенаведені доводи позивача обґрунтовано відхилені судом першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Земельні відносини, що виникають при використанні лісів, як зазначено в ч. 2 ст. 3 ЗК України, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про ліси, якщо вони не суперечать цьому Кодексу.

Крім того, п. 3 Прикінцевих положень встановлює, що закони та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Кодексом, діють у частині, що не суперечить цьому Кодексу.

Згідно із ст. 149 ЗК України земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

Відповідно до ч. 6 цієї ж статті, обласні державні адміністрації на їх території вилучають земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, в межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених ч.ч. 5, 9 цієї статті.

Відповідно до ч. 9 ст. 149 ЗК України, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, - ріллю, багаторічні насадження для несільськогосподарських потреб, ліси - площею понад 1 га для нелісогосподарських потреб, а також земельні ділянки природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного призначення, крім випадків, визначених чч. 5-8 цієї статті, та у випадках, визначених ст. 150 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 31 ЛК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) до повноважень обласної державної адміністрації у сфері лісових відносин віднесено, у тому числі, передача у власність, надання в постійне користування для нелісогосподарських потреб земельних лісових ділянок площею до 1 га, що перебувають у державній власності, на відповідній території, а також у межах міст республіканського (Автономної Республіки Крим) та обласного значення та припинення права користування ними.

Повноваження Кабінету Міністрів України у сфері лісових відносин визначені ст. 13 ЗК України, ст. 27 ЛК України, до яких, зокрема, належить передача у власність, надання в постійне користування для нелісогосподарських потреб земельних лісових ділянок площею більше як гектар, що перебувають у державній власності.

Стаття 57 ЛК України визначає вимоги щодо порядку та умов зміни цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання в цілях, не пов'язаних з веденням лісового господарства.

Відповідно до ч. 1 цієї статті в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, зміна цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання в цілях, не пов'язаних з веденням лісового господарства, провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земельних ділянок у власність або надання у постійне користування відповідно до ЗК України. Аналогічне положення міститься й у ст. 20 ЗК України.

Вказані вище норми ЛК України не суперечать нормам ЗК України в частині вилучення з користування земельних ділянок державної власності та зміни їх цільового призначення.

Судом першої інстанції встановлено, що спірні земельні ділянки є землями лісового фонду, віднесені до лісів І категорії, перебували у державній власності у користуванні ДП «Макарівське лісове господарство» до прийняття оскаржуваних розпоряджень про їх вилучення та зміну цільового призначення, знаходяться за межами населених пунктів і їх вилучення не належить до компетенції місцевих державних адміністрацій та Кабінету Міністрів України, виходячи зі змісту вищенаведених правових норм.

Враховуючи викладене, доводи прокурора про те, що оспорювані розпорядження голови Київської обласної державної адміністрації від 28.09.2007 року «Про припинення права постійного користування та зміну цільового призначення земельної ділянки» №№ 913, 914, 915, 916, 917, 918 прийняті з перевищенням повноважень та підлягають скасуванню, обґрунтовано відхилені судом першої інстанції.

Правильним є і висновок суду першої інстанції про те, що прокурор не довів в установленому законом порядку, що правові акти індивідуальної дії голови обласної державної адміністрації спрямовані на розпорядження землями лісового фонду у вигляді єдиного масиву площею, яка значно перевищувала 1 га і у зв'язку із цим ці дії свідчать про перевищення головою обласної державної адміністрації своїх повноважень, передбачених законом, оскільки у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження цього, в зв»язку з тим, що ділянки передавалися у власність різним громадянам. Посилання прокурора на те, що оспорювані розпорядження Київської обласної державної адміністрації про вилучення земель з користування видано в один день, зазначені розпорядження прийняті на підставі листів голови Макарівської райдержадміністрації, які датовані одним днем та надійшли до обласної адміністрації в один день, листи районної адміністрації підготовлені за результатами розгляду заяв громадян, що також датовані одним днем та надійшли до районної адміністрації в один день, погодження користувача лісових земель, датовані одним днем, не свідчать про перевищення головою обласної державної адміністрації своїх повноважень на розпорядження землями лісового фонду у вигляді єдиного масиву площею, яка значно перевищувала 1 га, оскільки є припущенням, а рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях. Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження цих обставин (порушеної кримінальної справи, вироку суду, яким би було встановлено факт перевищення повноважень) прокурором суду надано не було.

Підстави набуття громадянами права власності на земельні ділянки передбачені ст. 116 ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Згідно вказаної норми громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Як передбачено ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання. Відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, а при передачі земельної ділянки фермерському господарству - також висновки конкурсної комісії, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування. Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

На підставі вищенаведених правових норм доводи позивача про незаконність розпорядження голови Макарівської РДА від 08.10.2007 року «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для безоплатної передачі у приватну власність для ведення особистого селянського господарства в межах Копилівської сільської ради» №№3822, 3823, 3824, 3825, 3826, 3827 та розпорядження голови Макарівської РДА від 25.10.2007 року №4056 «Про передачу в приватну власність земельних ділянок громадянам України для ведення особистого селянського господарства в межах Копилівської сільської ради» є необґрунтованими, а тому правомірно судом першої вони залишені без задоволення.

Правильним є і рішення суду в частині відмови у задоволенні вимог прокурора про визнання незаконними державних актів на право власності на земельні ділянки відповідачів, розпоряджень Макарівської РДА про зміну цільового призначення земельними ділянками та витребування земельних ділянок на користь держави, оскільки ці вимоги є похідними від вимог про визнання незаконними розпоряджень Київської обласної державної адміністрації про припинення права постійного користування та розпоряджень Макарівської районної державної адміністрації про передачу земельних ділянок у власність, підстави для задоволення яких відсутні.

Доводів, які б спростували законність та обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення, апеляційна скарга позивача не містить.

Оскільки судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Київської області - відхилити.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 27 червня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: