Справа № 361/2840/14 Головуючий у І інстанції Маценко Н.П.
Провадження № 22-ц/780/1118/15 Доповідач у 2 інстанції Антоненко
Категорія 1 17.03.2015
УХВАЛА

Іменем України

17 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - Антоненко В.І.,

суддів: Гуля В.В., Поліщука М.А.,

за участю секретаря - Ромашини І.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення грошової компенсації вартості частки у спільній частковій власності та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про компенсацію вартості майна та стягнення моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом, у якому з урахуванням уточнень просила стягнути із ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 на її користь грошову компенсацію вартості 1/4 частки квартири АДРЕСА_1, що становить 137216 грн., припинити її право власності на вказану частку квартири та стягнути судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з ОСОБА_1 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірваний на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 квітня 2013 року. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням комунальної власності Броварської міської ради Київської області 04 січня 2006 року, їй та відповідачам по даній справі у рівних частинах кожному по 1/4 належить вищевказана квартира. Після припинення подружніх стосунків спільне володіння та користування квартирою є неможливим. Враховуючи, що її частка у праві власності на квартиру є незначною і не може бути виділена в натурі, позивачка вважала єдиним способом захисту своїх прав стягнення грошової компенсації вартості частки у спільній частковій власності.

03 липня 2014 року ОСОБА_1 подав зустрічний позов, у якому просив стягнути із ОСОБА_2 на його користь грошову компенсацію вартості майна, що є у спільній частковій власності та моральну шкоду у розмірі 30 000 грн. Свої вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що у період з 23 листопада 1996 року по 10 травня 2013 року він перебував у зареєстрованому шлюб із ОСОБА_2 07 вересня 2013 року остання без пояснень та попереджень протиправно вивезла спільне майно подружжя, а саме холодильник "Електролюкс" вартістю 6500 грн., ноутбук вартістю 6000 грн., постільну білизну, ковдри подушки, рушники вартістю 5000 грн., обігрівач вартістю 1000 грн., праска вартістю 500 грн., пилосос вартістю 300 грн., DVD вартістю 300 грн., фотоапарат вартістю 1500 грн., телевізор вартістю 2500 грн., килими вартістю 200 грн., шафа-купе вартістю 1500 грн., м'який куточок вартістю 4000 грн., торшер вартістю 900 грн., люстри 4 шт. та бра 2 шт. вартістю 2500 грн., мийка та сантехніка вартістю 1200 грн., кухня вартістю 900 грн.; стільці вартістю 1500 грн., стіл кухонний вартістю 2000 грн., хлібопічка вартістю 2000 грн., витяжка вартістю 1200 грн., духова шафа вартістю 4500 грн., плита газова вартістю 2500 грн., пральна машина "Самсунг" вартість 3000 грн. Загальна вартість майна становить 67100 грн., половина вартості 33550 грн. Крім того, ОСОБА_5 забрала грошові кошти у розмірі 42500 грн., що також є спільною сумісною власністю. Незаконними діями відповідач позбавила його законного права користуватися та розпоряджатися майном, що також належить йому на праві спільної сумісної власності. У порушення норм чинного законодавства протиправно змінила місце постійного проживання дитини У результаті вказаних дій ОСОБА_2 йому завдано моральну шкоду, розмір якої він оцінює у 30000 грн.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2014 року позов задоволено. Стягнуто із ОСОБА_3, податковий номер НОМЕР_1, ОСОБА_1 податковий номер НОМЕР_2, ОСОБА_4, податковий номер НОМЕР_3 у рівних частинах з кожного на користь ОСОБА_2, податковий номер НОМЕР_4 грошову компенсацію вартості ? частки у спільній частковій власності квартири АДРЕСА_1, що становить 137216 (сто тридцять сім тисяч двісті шістнадцять) грн. Стягнуто із ОСОБА_3, податковий номер НОМЕР_1, ОСОБА_1 податковий номер НОМЕР_2, ОСОБА_4 податковий номер НОМЕР_3 у рівних частинах з кожного на користь ОСОБА_2, податковий номер НОМЕР_4 судовий збір у розмірі по 338 (триста тридцять всім) грн. 83 коп. з кожного.Припинено право власності ОСОБА_2 на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1.Визнано за ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 у рівних частках за кожним право власності на належну ОСОБА_2 1/4 частку квартири АДРЕСА_1.У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про компенсацію вартості майна та стягнення моральної шкоди - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 листопада 1996 року по 10 травня 2013 року. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_6 2006 року народження. На підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням комунальної власності Броварської міської ради Київської області 04 січня 2006 року, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у рівних долях на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1. Право власності сторін по даній справі на вищевказану квартиру зареєстровано у Броварському бюро технічної інвентаризації, про що свідчить відповідний витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Відповідно до технічного паспорту квартира № 75 є двокімнатною житловою площею 30,9 кв. м, загальною 51,1 кв. м та складається з двох житлових кімнат площею 12,9 кв.м та 18,0 кв.м. Згідно із довідкою форми № 3 від 15 січня 2014 року у квартирі № 75 за вищевказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 Сторони перебували у шлюбі. Від спільного подружнього життя в них народилася дочка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 квітня 2013 року шлюб розірвано. Згідно з висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 0982 від 29.10.2014 року, складеним судовим експертом Київської незалежної судово-експертної діяльності ОСОБА_8, вартість 1/4 частки квартири складає 137216 грн.; виділ у натурі 1/4 частки квартири згідно із діючими вимогами нормативних документів у галузі будівництва не вбачається можливим, оскільки виходячи з умов виділення кожному із співвласників окремої квартири для ізольованого користування та заселення однією сім'єю неможливо виконати пункти ДБН В.2.2-15-2005 "Житлові будинки. Основні положення»..

Ухвалюючи рішення про задоволення первісного позову, суд обґрунтовано виходив з положень ст.ст. 356, 364 ЦК України, ст.ст.141, 155, 161 СК України та прийшов до правильного висновку щодо задоволенні даного позову.

При цьому судом враховано, що право співвласника на виділ частки із спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні не може бути обмежене іншими співвласниками і такому праву співвласника, що виділяється кореспондується обов'язок інших співвласників сплатити грошову компенсацію частки, розмір якої визначається з дійсної вартості майна на час розгляду справи судом.

Обов'язковою умовою призначення грошової компенсації є лише згода співвласника, який заявив вимоги про виділ і не передбачається обов'язковість згоди інших співвласників на такий виділ та не ставиться право співвласника на виділ у залежність від згоди інших співвласників і мотивів, з яких власник має намір реалізувати своє право на виділ.

Враховуючи наведені обставини у їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість заявлених основних вимог про стягнення грошової компенсації, так як це є правом учасника спільної часткової власності. Дійсна вартість 1/4 частки підтверджена належним доказом, а тому стягненню із відповідачів у рівних частинах підлягає сума у розмірі 137216 грн.

Відповідно до положень ч. 3 ст.364 ЦК України суд першої інстанції також прийшов до обгрунтованого висновку про припинення права власності ОСОБА_2 на 1/4 частку у спільній частковій власності на спірну квартиру та визнання за відповідачами у рівних частинах права власності на 1/4 частку вищевказаного нерухомого майна.

Заявляючи зустрічні позовні вимоги, ОСОБА_1 посилався на ту обставину, що ОСОБА_2 протиправно вивезла все спільне майно подружжя, а тому на його користь підлягає стягненню грошова компенсація його вартості та завдана моральна шкода.

Вирішуючи питання по суті зустрічного позову, суд прийшов до висновку про відмову у його задоволенні з огляду на ті обставини, що він є необґрунтованим та недоведеним. При цьому позовні вимоги про стягнення грошової компенсації вартості майна, що є у спільній сумісній власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не регулюються нормами ст. ст. 141, 155, 161 СК України та нормами цивільного законодавства, на які здійснює посилання відповідач ОСОБА_1

Вимоги щодо стягнення моральної шкоди, в порядку ст. 1167 ЦК України також є необґрунтованими та безпідставними.

Отже, суд першої інстанції, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов правильного висновку про обґрунтованість та доведеність доводів позивача, що зазначалися в суді першої інстанції, оскільки вони відповідають вимогам ст. ст. 57-60 ЦПК України.

Таким чином, висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Докази та обставини, на які посилається апелянт у апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду, викладених у мотивувальній частині оскаржуваного рішенні, не спростовують.

Керуючись ст. ст. 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: