Справа № 226/3167/14-ц
Cправа № 2/226/84/2015
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 січня 2015 року м. Димитров
Димитровський мiський суд Донецької областi у складi:
головуючого - суддi Перекупка І.Г.,
при секретарi Трифоновій І.О.,
розглянувши у вiдкритому до Дим судовому засiданнi в місті Димитров Донецької області справу за позовом ОСОБА_4 до Димитровської міської ради про визнання права власності на спадщину,
Після смерті брата - ОСОБА_5 відкрилася спадщина, що складається із права власності на 1/4 частину буд. АДРЕСА_1, яка належить йому згідно дублікату свідоцтва про право власності за законом зареєстрованого в реєстрі за №1-339. Втрачено свідоцтво про право на спадщину було видано нотаріусом Другої красноармійської держконтори 26.12.1979 р. і зареєстровано в реєстрі за № 5386, яке було зареєстровано у БТІ м. Димитров.
Згідно ст.1269 ЦК України він, ОСОБА_4 звернувся до нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва про прийняття спадщини після смерті брата, але отримав відмову через не надання зареєстрованого документа про право власності на будинок, а саме дублікат свідоцтва не зареєстровано та пропущення строку прийняття спадщини.
Зазначений документ, а саме дублікат свідоцтво, не може бути зареєстровано в передбаченому законом порядку через смерть власника нерухомості, про що йому було повідомлено реєстраційною службою Димитровського МУЮ.
Позивач та його представник до суду не з'явилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, на задоволені позовних вимог наполягали.
Представник відповідача Димитровської міської ради до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи по суті повідомлений належним чином, до суду надав заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності, з позовними вимогами погодився.
Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з'явилися до суду.
Судом встановлено.
Згідно паспорта громадянина України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 р. н. зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 15.07.2014 р. (а. с. 14).
Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 р., про що свідчить Свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_1 актовий запис № 296 від 05.05.2014 р. (а. с. 17).
Згідно акту № 546/6 від 09.12.2014 р. свідчить, що ОСОБА_5, що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 р., до дня смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, однак з січня 201 4 р. по день смерті фактично мешкав у будинку свого брата, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 р. н. за адресою: АДРЕСА_1. (а. с. 12).
Згідно довідки БТІ м. Димитров будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить ? частини ОСОБА_5 та ? частини ОСОБА_4. (а. с. 10).
Відповідно до ст. 1262 ЦК України, спадкоємцями другої черги за законом є рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Таким чином після відкриття спадщини ОСОБА_4, як рідний брат спадкодавця - ОСОБА_5, є єдиними спадкоємцем, адже спадкоємців інших черги не має.
Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
За таких обставин згідно з ч. 3 ст. 1286 ЦК України ОСОБА_4 прийняв спадщину проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, про що свідчить відповідний акт та не заявляв про відмову від прийняття спадщини, у перебігу шести місяців з моменту відкриття спадщини.
Судом встановлено, що згідно ст.1269 ЦК України ОСОБА_4 звернувся до нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва про прийняття спадщини після смерті брата, але отримав відмову через не надання зареєстрованого документа про право власності на будинок, а саме дублікат свідоцтва не зареєстровано та пропущення строку прийняття спадщини.
Зазначений документ, а саме дублікат свідоцтво, не може бути зареєстровано в передбаченому законом порядку через смерть власника нерухомості, про що нам було повідомлено реєстраційною службою Димитровського МУЮ.
Виходячи зі змісту ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (ч.4), що надає нам право звернутися до суду з вказаним позовом. До того ж іншої можливості встановити факт постійного проживання із ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, що має юридичне значення, окрім судового розгляду зазначеного питання не має, що змушує мене також звертатися до суду.
Відповідно до ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
Згідно змісту ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Загальні умови щодо моменту набуття права власності за спадкоємцем визначено в ст. 1299 ЦК України. Так, відповідно до ч. 2 даної статті право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Таким чином, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця після державної реєстрації такого майна.
В свою чергу право власності ОСОБА_5 на 1/4 частину буд. АДРЕСА_1, зареєстровано у відповідному реєстрі прав власності, що підтверджується відповіддю БТІ м.Димитров, яке здійснювало відповідну реєтрацію.
Положення ст. 1299 ЦК України співвідносяться з вимогами щодо державної реєстрації правочинів, встановленими статтею 210 ЦК України.
За змістом ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно ч. 2 ст. 325 ЦК України - фізичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати.
Диспозицією ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Проаналізувавши вищевикладене, а саме те, що втрата відповідного документу є перешкодою у прийнятті позивачем спадщини за законом, спір між іншими спадкоємцями у відношенні спадкового майна відсутній, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.
На підставі ст. ст.182, 331, 392, 1268, 1269 ЦК України, Закону України «Про власність», керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 130, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_4 до Дитровської міської ради про визнання права власності на спадщину, задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 р. н. разом із ОСОБА_5, на час відкриття спадщини, тобто на ІНФОРМАЦІЯ_3 р., за однією адресою: АДРЕСА_1.
Визнати за ОСОБА_4 право власності на спадкове майно яке складається з 1/4 частини буд. АДРЕСА_1, загальною площею 59,6 кв.м. в т.ч. житловою площею 27,1 кв.м., позначеного у технічному паспорті літ. А1, з надвірними спорудами та побудовами позначених у технічному паспорті, в т.ч. а1 сені, п2 погріб, а-1 веранда, Б1 літня кухня, Ж1 сарай, Д1 гараж, З1 сарай, Е1 баня, И1 вбиральня, І водопровід, ІІ замощення, №1,2 -паркан, що належав спадкодавцю - ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 р. в м. Димитров Донецької області.
Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка подається до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь в справі і не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Димитровського мiського суду

Донецької областi І.Г. Перекупка