Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/1617/15 Головуючий у 1 інстанції: Гусинський М.О.
Суддя-доповідач: Денисенко Т.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Боєвої В.В.,

суддів: Коваленко А.І.,

Денисенко Т.С.,

при секретарі Хомяк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою комунального підприємства Слов'янської міської ради «Слов'янське управління капітального будівництва» на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від «09» грудня 2014 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства Слов'янської міської ради «Слов'янське управління капітального будівництва» про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до комунального підприємства Слов'янської міської ради «Слов'янське управління капітального будівництва» про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі.

Позивач зазначав, що 02 липня 2012 року за наказом № 24-к він був прийнятий на роботу до комунального підприємства Слов'янської міської ради «СловУКБ» на посаду заступника директора. На цій посаді він працював до 17 листопада 2014 року включно, а 17 листопада 2014 року наказом директора КП Слов'янської міської ради «СловУКБ» був звільнений за ст. 7 КЗпП України у зв'язку із порушенням правил прийняття на роботу.

Вважає наказ про його звільнення незаконним, так, як в наказі про його звільнення директор КП Слов'янської міської ради «СловУКБ» посилається на ст. 7 КЗпП України та постанову Кабінету Міністрів України від 03.04.1993 року № 245 «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій». Вважає, що ця постанова в даному випадку застосована незаконно, оскільки і КП «РУКБ», і КП «СловУКБ» є не державними, а комунальними підприємствами, а зазначена постанова регламентує роботу за сумісництвом саме керівників державних підприємств. Зазначає, що право державної власності, передбачене ст. 326 ЦК України, та право комунальної власності, передбачене ст. 327 ЦК України, мають різний правовий режим і тому поняття державної і комунальної власності не є тотожними.

Також зазначає, що ним укладено контракт із виконкомом Слов'янської міської ради від 29.03.2012 року, згідно з яким він є керівником комунального підприємства Слов'янської міської ради «Регіональне управління комунального будівництва». Але, з моменту укладання контракту і по теперішній час підприємство не здійснює діяльності, заробітна плата йому не нараховується і посада керівника КП «РУКБ» не є місцем його роботи, оскільки заробітну плату він не отримує, основним місцем його роботи була посада заступника директора КП «СловУКБ». Посада керівника КП «РУКБ», яку він обіймає за контрактом, також не є роботою за сумісництвом, оскільки він не отримує і не отримував, з моменту укладання контракту, там заробітну плату. Зазначає, що згідно з Положенням про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій, затвердженого спільним наказом Міністерства праці, Міністерства юстиції та Міністерства фінансів України від 28.06.1993 року № 43, сумісництвом вважається виконання працівником, крім своєї основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому ж або іншому підприємстві, в установі, організації або у громадянина (підприємця, приватної особи) за наймом. Вважає, що його звільнення є незаконним з двох причин - обидва підприємства -КП «РУКБ» та КП «СловУКБ» не є державними, а є комунальними підприємствами, він не працював в КП «СловУКБ» на умовах сумісництва, а посада заступника директора КП «СловУКБ» була його основною роботою.

Посилаючись на ці обставини, просив визнати незаконним та скасувати наказ директора КПС Слов'янської міської ради «СловУКБ» від 17 листопада 2014 року № 21-к про його звільнення на підставі ст. 7 КЗпП України та поновити його на посаді заступника директора КП Слов'янської міської ради «СловУКБ», допустивши негайне виконання рішення суду в частині поновлення його на роботі.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 09 грудня 2014 року позов задоволено.

Наказ № 21/к від 17 листопада 2014 року, виданий директором комунального підприємства Слов'янської міської ради «Слов'янське управління капітального будівництва», яким заступника директора комунального підприємства Слов'янської міської ради «Слов'янське управління капітального будівництва» ОСОБА_2 було звільнено 17 листопада 2014 року з роботи у зв'язку з порушенням правил прийняття на роботу визнано незаконним та скасовано.

Поновлено ОСОБА_2 на посаду заступника директора комунального підприємства Слов'янської міської ради «Слов'янське управління капітального будівництва».

Стягнуто з комунального підприємства Слов'янської міської ради «Слов'янське управління капітального будівництва» на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення в частині поновлення на роботі звернуто до негайного виконання.

Ухвалою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 15 січня 2015 року роз'яснено рішення суду в частині дати поновлення на роботі, а саме ОСОБА_2 був поновлений на роботі на посаді заступника директора комунального підприємства Слов'янської міської ради «Слов'янське управління капітального будівництва» з дати його незаконного звільнення, тобто з 17 листопада 2014 року.

Не погодившись з рішенням суду, комунальне підприємство Слов'янської міської ради «Слов'янське управління капітального будівництва» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В судове засідання 11 березня 2015 року позивач та апелянт, належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, не з'явилися. У відповідності до ст. 305 ЦПК України справа розглянута за їх відсутності.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як установлено судом, ОСОБА_2 працює на посаді генерального директора комунального підприємства Слов'янської міської ради "Регіональне управління капітального будівництва" за контрактом (трудовим договором), укладеним 29.03.2012 року між виконавчим комітетом Слов'янської міської ради в особі міського голови та ОСОБА_2 згідно з розпорядженням міського голови № 244 від 28.03.2012 р. на термін з з 29.03.2012 року п 28.03.2013 р. (а.с. 5). Розпорядженням міського голови № 139/г від 28.03.2013 року директору КП Слов'янської міської ради "РУКБ" ОСОБА_2 дія контракту від 29.03.2012 року продовжена із збереженням умов на новий строк з 29.03.2012 по 28.03.2016 року включно на підставі його заяви (а.с. 6).

За умовами контракту ОСОБА_2 зобов'язався безпосередньо і через адміністрацію КП здійснювати поточне управління (керівництво) Підприємством, забезпечувати його прибуткову діяльність, ефективне використання і збереження закріпленого за Підприємством майна (п.1.1. контракту). Крім того, він зобов'язаний забезпечувати своєчасне і повне внесення платежів до бюджету, включаючи внески до Пенсійного фонду, державних цільових фондів, виплату заробітної плати працівникам. дотримання погодженого графіка погашення відповідної заборгованості (п. 2.1. контракту). За виконання обов'язків, передбачених цим контрактом, Керівникові нараховується заробітна плата за рахунок частки доходу, одержаного Підприємством в результаті його господарської діяльності, виходячи з установлених Керівнику посадового окладу та премії в розмірі затвердженому Уповноваженим органом з урахуванням умов та показників преміювання. Премія виплачується за умови наявності у Підприємства у звітному періоді прибутку до оподаткування; своєчасного внесення обов'язкових платежів в бюджет; відсутності у звітному періоді аварій, випадків травматизму із смертельними наслідками з вини Підприємства (п.3.1 контракту).

Наказом директора КП Слов'янської міської ради Слов'янської міської ради «Слов'янське управління капітального будівництва» ("СловУКБ") № 24-К від 02.07.2012 року ОСОБА_2 призначено на посаду заступника директора КП Слов'янської міської ради «Слов'янське управління капітального будівництва» з 02.07.2012 року (а.с. 7).

За наказом № 21-к від 17.11.2014 року, виданого директором КП Слов'янської міської ради "СловУКБ" ОСОБА_2 було звільнено з посади заступника директора комунального підприємства Слов'янської міської ради "Слов'янське управління капітального будівництва" 17 листопада 2014 року відповідно до ст. 7 КЗпП України, п. 4 постанови Кабунету Міністрів України від 03.04.1993 року «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ в організацій» у зв'язку із порушенням правил прийняття на роботу (а.с. 3).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 29 постанови «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року №9 у зв'язку з порушенням правил прийняття на роботу трудовий договір може бути припинено на підставі ст. 7 КЗпП України.

Згідно зі ст. 7 КЗпП України, особливості регулювання праці осіб, які працюють у районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я, тимчасових і сезонних працівників, а також працівників, які працюють у фізичних осіб за трудовими договорами, додаткові (крім передбачених у статтях 37 і 41 цього Кодексу) підстави для припинення трудового договору деяких категорій працівників за певних умов (порушення встановлених правил прийняття на роботу та ін.) встановлюються законодавством.

У постанові Кабінету Міністрів України №245 від 3 квітня 1993 року «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ та організацій» встановлені обмеження стосовно роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій, зокрема, ?окрім працівників, яким законодавчими актами заборонено працювати за сумісництвом, не мають права працювати за сумісництвом також керівники державних підприємств, установ і організацій, їхні заступники, керівники структурних підрозділів (цехів, відділів, лабораторій тощо) та їхні заступники (за винятком наукової, викладацької, медичної і творчої діяльності).

Доводи апеляційної скарги про те, що зазначеною постановою врегульовані питання роботи на умовах сумісництва як на держаних, так і комунальних підприємствах, необґрунтовані.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Господарського кодексу України залежно від форм власності, передбачених законом, в Україні можуть діяти підприємства таких видів:

приватне підприємство, що діє на основі приватної власності громадян чи суб'єкта господарювання (юридичної особи);

підприємство, що діє на основі колективної власності (підприємство колективної власності);

комунальне підприємство, що діє на основі комунальної власності територіальної громади;

державне підприємство, що діє на основі державної власності;

підприємство, засноване на змішаній формі власності (на базі об'єднання майна різних форм власності);

спільне комунальне підприємство, що діє на договірних засадах спільного фінансування (утримання) відповідними територіальними громадами - суб'єктами співробітництва.

В Україні можуть діяти також інші види підприємств, передбачені законом.

Тобто, законодавством України встановлено, що комунальні та державні підприємства є різними видами підприємств.

В листі Міністерства праці та соціальної політики України від 16.09.2010 року № 294/13/116-10 "Про сумісництво посадових осіб державних і комунальних установ та соціальні гарантії інвалідів" зазначено, що на час прийняття і дії цих нормативно-правових актів відповідно до Закону України «Про власність» до державної власності відносились загальнодержавна власність і власність адміністративно-територіальних одиниць (комунальна власність). Зазначені нормативно-правові акти врегульовували питання роботи працівників на умовах сумісництва як на державних (комунальних) підприємствах, так і в державних (комунальних) установах, організаціях, що фінансуються з бюджетів всіх рівнів. Незважаючи на втрату чинності Закону України «Про власність» зазначені нормативно-правові акти врегульовують питання роботи на умовах сумісництва в установах, організаціях, що фінансуються з бюджетів всіх рівнів. Отже, дія зазначеної постанови поширюється не тільки на державні, а і на комунальні підприємства, установи і організації. Тому керівники комунальних підприємств, установ і організацій, їхні заступники, керівники структурних підрозділів (цехів, відділів, лабораторій тощо) та їхні заступники не мають права працювати за сумісництвом (за винятком наукової, викладацької, медичної і творчої діяльності).

Суд першої інстанції правильно виходив із того, що зазначений інформаційний лист Міністерства праці та соціальної політики України фактично суперечить як нормам статей 63, 73 та 78 Господарського кодексу України, так і Постанові Кабінету Міністрів України №245 від 3 квітня 1993 року «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ та організацій», оскільки фактично прирівнює за своїм правовим статусом державні підприємства із комунальними унітарними підприємствами.

Судом встановлено, що комунальні підприємства Слов'янської міської ради "Регіональне управління капітального будівництва" та "Слов'янське управління капітального будівництва" не фінансуються з бюджету будь-якого рівня, є самостійними суб'єктами господарської діяльності і фінансуються за рахунок власного прибутку.

Зважаючи на те, що Постановою Кабінету Міністрів України №245 від 3 квітня 1993 року «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ та організацій» встановлені обмеження тільки стосовно роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій і не містить жодних вказівок про те, що її дія також поширюється на працівників (керівників, заступників тощо) комунальних унітарних підприємств, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що на ОСОБА_2 , який працював на посаді генерального директора комунального підприємства Слов'янської міської ради "Регіональне управління капітального будівництва" та за сумісництвом на посаді заступника директора комунального (унітарного) підприємства Слов'янської міської ради Слов'янське управління капітального будівництва", дія цієї Постанови в частині обмеження роботи за сумісництвом для працівників (керівників, заступників керівників тощо) державних підприємств не поширюється, тому наказ № 21/к від 17 листопада 11.2014 року, виданий директором комунального підприємства Слов'янської міської ради "Слов'янське управління капітального будівництва", про звільнення заступника директора комунального підприємства Слов'янської міської ради "Слов'янське управління капітального будівництва" ОСОБА_2 роботи у зв'язку із порушенням правил прийняття на роботу є незаконним і підлягає скасуванню, а ОСОБА_2 підлягає поновленню на посаді заступника директора комунального підприємства Слов'янської міської ради "Слов'янське управління капітального будівництва".

Доводи апеляційної скарги не спростовують зазначених висновків суду, а полягають лише в переоцінці доказів, які належним чином перевірені та оцінені судом першої інстанції.

З огляду на зазначене, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу комунального підприємства Слов'янської міської ради «Слов'янське управління капітального будівництва» відхилити.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 09 грудня 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: