АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2976/15 Справа № 208/9793/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Похваліта С. М. Доповідач - Свистунова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Свистунової О.В.

суддів Міхеєвої В.Ю., Ремеза В.А.

за участю секретаря Видюкової Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 20 січня 2015 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради про відшкодування шкоди та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року позивачка звернулась до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська з позовом до Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради про відшкодування шкоди та зобов'язання вчинити певні дії. Просила звільнити від сплати судового збору, враховуючи її майновий стан.

У обґрунтування заявлених позовних вимог посилалась на ті обставини, що з 2011 року по 2014 року в результаті виконання робіт працівниками житлово-комунального господарства було неякісно надано послуги із встановлення сантехніки у вбиральній кімнаті. В результаті виконуваних робіт було заподіяно механічні пошкодження каналізаційних каналів і спричинено порушення циркуляції в них відходів. Вважає, що Департамент житлово-комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради не виконав покладені на нього обов'язки відповідно до вимог ст.21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", у зв'язку з чим їй було спричинено матеріальну та моральну шкоду.

У зв'язку з чим, просила суд стягнути з Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради на її користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 3 380 грн. та моральну шкоду у розмірі 6 620 грн.; зобов'язати відповідача відновити постачання енергетичними ресурсами; зобов'язати відповідача погасити заборгованість за комунальними платежами в період фактичної їх відсутності та покласти на відповідача судові витрати.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 20 січня 2015 року у задоволені позовних вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі позивачка просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги, оскільки, вважає, що рішення першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в межах заявлених вимог та на підставі тих доказів, що надані були сторонами під час розгляду справи по суті, у достатньо повному обсязі з'ясував права і обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач, звернувшись до суду із позовними вимогами, зазначала, що з 2011 року по 2014 роки в результаті виконання робіт працівниками житлово-комунального господарства було неякісно надано послуги із встановлення сантехніки у вбиральній кімнаті. Також, позивач вважала, що саме в результаті виконуваних робіт було заподіяно механічні пошкодження каналізаційних каналів і спричинено порушення циркуляції в них відходів. Позивач вважала, що Департамент житлово-комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради не виконало покладені на нього обов'язки відповідно до вимог ст.21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Згідно до вимог ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що твердження позивача що з 2011 по 2014 роки в результаті виконання робіт працівниками житлово-комунального господарства було неякісно надано послуги із встановлення сантехніки, які належать до функціональних

обов'язків житлово-комунального господарства є такими, що не доведені в ході розгляду справи. Крім того, як убачається з матеріалів справи, відповідач, заперечуючи проти вказаних вище тверджень позивача, обґрунтовано довів, що, працівниками департаменту з 2011 по 2014 роки не виконувались роботи на які посилається позивач, оскільки, це не є компетенцією департаменту. Департамент діє на підставі положення затвердженого рішенням міської ради від 29.03.2013 №752-33/УІ. Згідно зазначеного положення надання житлово-комунальних послуг не належить до повноважень департаменту.

Крім того, як вбачається з листа заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради, директора департаменту житлово-комунального господарства та будівництва міської ради ОСОБА_3 від 22.08.2014 року, 20.08.2014 року було проведено комісійне обстеження квартири заявниці за адресою: АДРЕСА_1, за участю представників департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради, Баглійської районної у місті ради, міської СЕС та КЖЕП "Оріон", на час якого у квартирі відсутнє водопостачання та квартира знаходиться в антисанітарному стані. Квартира не ремонтувалася протягом тривалого часу та згідно до Правил користування житловими приміщеннями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, роботи по упорядженню квартири квартиронаймач повинен виконувати за власний рахунок.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку щодо безпідставності вимог позивача до відповідача щодо відновлення постачання енергетичними ресурсами її квартири, а також вимог щодо погашення заборгованості за комунальні послуги, оскільки дійсно, департаментом позивачу жодні послуги не

надаються та не надавалися.

Також, колегія суддів не може погодитись з посиланнями апеляційної скарги стосовно стягнення з департаменту матеріальної та моральної шкоди.

Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

В ч.1 ст. 1161 ЦК України прямо зазначено на протиправність поведінки особи, яка заподіяла шкоду, як обов'язкову підставу для відповідальності. Протиправна поведінка може мати дві форми - дію або бездіяльність. Протиправною бездіяльністю є невиконання дій, що потребуються законом. Для покладення відповідальності на особу, яка не здійснила відповідних дій, необхідна наявність двох умов: 1) наявність у особи обов'язку виконати певні дії, які прямо передбачені в законі, договорі, а також виникають із службових обов'язків або випадків, створених самою особою; 2) можливість їх виконання при таких умовах.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.92 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Так, позивачем не надано будь-яких доказів, а ні суду першої, а ні апеляційної інстанції того, що саме з вини відповідача позивачу спричинена матеріальна та моральна шкода, а також відсутні підстави для зобов'язання відповідача відновлювати постачання енергетичними ресурсами та погашення заборгованості за комунальними платежами, у зв'язку з тим, що зазначені послуги відповідачем не надавалися.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків у рішенні суду, протирічать вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини, матеріалам справи, зводяться до переоцінки доказів по справі.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що вимоги, викладені позивачкою у прохальній частині апеляційної скарги не були предметом розгляду у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, справа розглянута у рамках позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які б могли призвести до скасування або зміни рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права і тому, колегія апеляційного суду вважає, що згідно до ст. 308 ЦПК України правових підстав для скасування рішення не вбачає, а тому, доводи апеляційної скарги підлягають відхиленню, а рішення суду першої інстанції, у оскаржуваній частині, залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 20 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий О.В.Свистунова

Судді В.Ю.Міхеєва

В.А.Ремез