Чуднівський районний суд Житомирської області
Справа № 294/1715/14-ц
Провадження № 2/294/135/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10.02.2015 року м. Чуднів

Чуднівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Мельничука О.О.,

при секретарі Марчук В.В.,

з участю позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 "про відшкодування шкоди",-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на її користь 29433 грн. у порядку відшкодування матеріальної шкоди та 20000 грн. у порядку відшкодування моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 02.07.2014 року близько 16 год. 40 хв. на 82 км автодороги "Шепетівка-Бердичів", поблизу с. Турчинівка, Чуднівського району, Житомирської області, ОСОБА_2, керуючи автомобілем "ВАЗ-2101", н.з. НОМЕР_1, порушивши п.п. 2.3 "б", 2.9"а", 10.1,10.5,16.3,16.11 "Правил дорожнього руху" здійснив зіткнення з автомобілем "RENAULT Kangoo 1.5", н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, в якому перебувала позивачка, внаслідок чого автомобіль позивачки отримав механічні пошкодження, а вона сама зазнала моральні страждання внаслідок переживань, перенесеного емоційного стресу, порушення ходу звичного способу життя із-за пошкодження засобу пересування, що призвело до порушення її нормальних життєвих зв"язків.

У судовому засіданні позивачка підтримала вказані у позовній заяві вимоги та викладені у позовній заяві обставини справи.

Відповідач у судове засідання не з"явився, не повідомивши причину своєї неявки.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Ст. 1187 ЦК України зазначає, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, в т.ч. пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.1992 року № 6 під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Згідно довіреності від 16.03.2012 року власник автомобіля "RENAULT Kangoo 1.5" ОСОБА_4 надав позивачці довіреність щодо повного розпорядження належним йому автомобілем, в т.ч. щодо отримання нею відшкодування, пов"язаного із пошкодженням даного транспортного засобу під час ДТП.

Згідно постанови судді Чуднівського райсуду від 29.08.2014 року та матеріалів справи встановлено, що 02.07.2014 року близько 16 год. 40 хв. на 82 км автодороги "Шепетівка-Бердичів", поблизу с. Турчинівка, Чуднівського району, Житомирської області, ОСОБА_2, керуючи автомобілем "ВАЗ-2101", н.з. НОМЕР_1, порушивши п.п. 2.3 "б", 2.9"а", 10.1,10.5,16.3,16.11 "Правил дорожнього руху" здійснив зіткнення з автомобілем "RENAULT Kangoo 1.5", н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого автомобіль позивачки отримав механічні пошкодження, в зв"язку з чим до ОСОБА_2 було застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов"язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Отже, згідно загальних правил відповідно до ст. 1187 ЦК України власник автомобіля та згідно ст. 22.1, 22.2, 23, 24 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхова компанія, яка застрахувала цивільно-правову відповідальність (остання у межах страхового відшкодування) зобов"язані відшкодувати заподіяну третім особам матеріальну та моральну шкоду, передбачену ст.ст. 22, 23 ч.ч. 1, 2 ЦК України.

Згідно ст. 60 ЦПК України на позивачку покладається обов"язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Заподіяна позивачці матеріальна шкода в розмірі 76933 грн. підтверджується даними Звіту № 1083 від 11.07.2014 року, проведеного за замовленням страхової компанії ПрАТ "УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп", з яких страхова компанія відшкодувала 49000 грн. відповідно до страхового поліса ОСОБА_2 за № АС 8462503, повністю виконавши свої зобов"язання.

Таким чином, не відшкодовона страховою компанією шкода становить 27933 грн., яка підлягає стягненню з відповідача, як і понесені позивачкою витрати на перевезення автомобіля в сумі 1500 грн., що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера № 4 від 02.07.2014 року та № 10 від 29.08.2014 року.

Крім відшкодування матеріальної шкоди, позивачка заявила вимоги до ОСОБА_2 про стягнення на її користь 20000 грн. у порядку відшкодування моральної шкоди.

Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від від 31 березня 1995 р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, до яких належить стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У порядку відшкодування моральної шкоди позивачка посилається на те, що ця подія потягла для неї ряд негативних наслідків, пов"язаних із сукупністю змін негативного характеру в її звичайному житті, моральних стражданнях і переживаннях, пов"язаних із ДТП, а тому при визначенні суми заподіяної моральної шкоди суд виходить із наведених підстав, тобто враховує її душевні страждання із-за пошкодження майна та порушенням ходу звичного способу життя із-за тимчасового позбавлення її звичного засобу пересування на період відновлення транспортного засобу, що в силу ст. 23 ч. 2 п. 3 ЦК України дає їй підстави для відшкодування моральної шкоди, яку суд визначає, виходячи із принципів розумності та справедливості, у 1500 грн.

З огляду на задоволення позовних вимог, з ОСОБА_2 на користь позивачки слід стягнути понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 537,93 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 15, 60, 88, 212-215 ЦПК України, змістом ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ч.1, 1187, 1188 ч.1 п.1 ЦК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 29433 грн. у порядку відшкодування заподіяної внаслідок ДТП матеріальної шкоди та 1500 грн. моральної шкоди, а також стягнути 537,93 грн. у порядку відшкодування понесених позивачкою судових витрат

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в Апеляційний суд Житомирської області через Чуднівський райсуд протягом десяти днів з дня проголошення даного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо така не буде подана.

Заочне рішення може бути переглянуте Чуднівським райсудом на підставі письмової заяви відповідача, яку той вправі подати протягом 10 днів після отримання копії даного рішення.

Суддя: О. О. Мельничук