Справа № 505/4235/14-ц
Провадження № 2/505/44/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2015 року Котовський міськрайонний суд Одеської області

повна назва суду

в складі: головуючого - судді Драгомерецької К. П судді_______________________________________

судді ______________________________________

при секретарі Марченко Н. Б.,

та адвоката (ів) представника громадськості

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Котовськ Одеської області

цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

Про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини

ВСТАНОВИЛА:

01 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Котовського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 з ним.

Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що з 14 липня 2007 року перебуває у шлюбі з відповідачкою, спільне життя не склалось через несумісність характерів та різні погляди на життя. З березня 2014 року сторони припинили спільне проживання. На даний час він проживає з іншою жінкою та має намір створити з нею сім'ю, а тому подальше збереження шлюбу неможливе.

Під час шлюбу з відповідачкою у них народилась дитина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 Вважає, що відповідачка не має постійного заробітку та постійного місця проживання, дитиною не цікавиться, участі у вихованні сина приймає недостатньо, матеріально сину допомагає мало.

Він має постійний заробіток, постійне місце проживання, займається вихованням та утриманням сина, тому просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати, визначити місце проживання їхнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з ним.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили його задовольнити з мотивів викладених в позовній заяві.

Відповідачка позов визнала частково, згідна на розірвання шлюбу, проте заперечує проти визначення місця проживання малолітнього сина з позивачем. Вказує, що в описово-мотивувальній частині позову позивач зводить наклеп, оскільки вона має постійне місце проживання /винаймає помешкання/, на даний час має постійне місце роботи та графік роботи надає можливість належним чином виконувати свої батьківські обов'язки відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Крім того зазначає, шо позивач як підставу для визначення місця проживання дитини з ним вважає гарне матеріальне забезпечення, але між матеріальним забезпечинням, або навпаки незабезпеченістю і якістю виховання немає прямої залежності. Відповідач не займається вихованням дитини, оскільки фактично створив нову сім'ю та вони з теперішньою його дружиною чекають на народження дитини. Фактично вихованням сина займаються батьки позивача /баба та дід/, в яких і проживає малолітній ОСОБА_3, відповідач та його нова дружина.

Вказує, що окреме проживання матері й дитини негативно впливає на фізичний та психологічний розвиток дитини, позбавляє дитину материнської турботи та уваги. Вважає, що дитини повинна виховуватись нею, оскільки вона є матір'ю, має всі умови для виховання сина, створення умов для його навчання та розвитку. За таких підстав просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині визначення місця проживання дитини відмовити. Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з нею.

Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази вважає , що позов ОСОБА_1 в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що між сторонами 14 липня 2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Котовську Котовського МРУЮ Одеської області зареєстровано шлюб.

Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Під час розгляду справи сторони погодились на розірвання шлюбу, відновлення подружніх відносин неможливе, так-як позивач створив нову сім'ю.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про визначення місця проживання їхнього малолітнього сина з ним, то суд вважає, що вони не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( арк.с. 3 ) Між ними виник спір щодо місця проживання сина, який з березня 2014 року проживає з батьком. ОСОБА_2 з цього часу намагається зустрічатися з сином, проте з боку ОСОБА_1 та його рідних їй чиняться перешкоди.

Позивач ОСОБА_1 працює електромонтером Котовських електричних мереж з 12.07.2007 року. (арк.с. 39-40)

Відповідач ОСОБА_2 працює продавцем-консультантом в "Марінекс ЛТД" . На підтвердження даного надала позитивну характеристику з товариства ( арк.с 86) та довідку про доходи ( арк.с.73).

Згідно з ч.1 ст.161 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Ухвалюючи рішення про визначення місця проживання дитини, суд повинен враховувати можливості батьків щодо утримання та виховання сина, вік дитини, а також виходить із інтересів дитини, її віку, необхідності материнської турботи та уваги для забезпечення її повноцінного виховання і розвитку.

Зокрема, із матеріалів справи вбачається, що відповідач має належні умови для утримання та виховання сина, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання матері дитини (а.с. 36). Наявність у позивача кращих соціально-побутових умов не можуть бути вирішальною умовою при визначенні місця проживання малолітньої дитини.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 дала показання , що вона добре знає сторони по справі, є їх кумою. Їй достовірно відомо, що ОСОБА_2 належним чином виконує свої батьківські обов'язки відносно сина ОСОБА_3, під час перебування в неї сина, проявляє до нього материнську турботу та любов. Знає ОСОБА_2 як добру господиню, будинок в якому проживає відповідачка хоч і старенький, але в ньому завжди прибрано та охайно. Також повідомила суду, що ОСОБА_2 їй скаржилась про те, що позивач та його матір не дають їй бачитись з дитиною.

Під часу допиту свідок ОСОБА_5 повідомив суду, що він є братом ОСОБА_2 дав показання, що його сестра являється чудовою та турботливою матір'ю, піклується про виховання сина, бере участь в його матеріальному забезпеченні, купує йому одяг та необхідні речі, в чому він їй бувало допомагав, надсилавши кошти.

Свідок ОСОБА_6 дала показання, що вона являється класним керівником малолітнього ОСОБА_3, повідомила суду, що в школу приходят як батько, так і матір малолітнього ОСОБА_3

Допитаний в присутності вчетеля ОСОБА_6 малолітній ОСОБА_3 повідомив суду, що на даний час його батьки проживають окремо, він проживає разом з батьком, але хоче жити і з батьком, і з матір'ю.

Свідки по справі ОСОБА_7 ОСОБА_8, ОСОБА_9 дали суду по свої природі аналогічні свідчення суть, яких зводиться до того, що на даний час малолітній ОСОБА_3 фактично проживає з позивачем по справі, йому створені всі необхідні умови для навчання та розвитку. Вони всі постійно турбуються про ОСОБА_3 займаються його вихованням. Щодо відповідачки ОСОБА_2, то вони не заперечують проти їх з сином зустрічей, проте вказують, що краще хлопчику буде жити з позивачем, так-як в нього створені всі умови для його проживання та розвитку.

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Котовської міської ради Туркевич О.М. пояснила, згідно висновку органу опіки і піклування від 23 грудня 2014 року ( арк.с.34), останні вважають за можливе проживання дитини в сім'ї батька.

Однак суд не погоджується з даним висновком, оскільки вважає, що орган опіки та піклування прийшов до висновку дослідивши лише умови проживання батька та дані, що характеризують останнього, в той же час поза увагою органу опіки залишилось те, що мати дитини також позитивно характеризується за місцем роботи та має необхідні умови для виховання дитини. Жодних фактів про те, що ОСОБА_2 неналежно виконує свій материнський обов'язок щодо виховання сина висновок не містить.

Із свідчень малолітнього ОСОБА_3 встановлено, що дитина виявляє позитивне відношення як до батька так і до матері та має бажання з ними спілкуватись.

З огляду на вищезазначене суд вважає, що незважаючи на встановлений факту відчуття емоційної близькості дитини з батьком та його сім'єю, прив'язаність дитини до цих осіб зумовлена залежністю від них, що продиктовано віковими особливостями дитини (потреба у захисті, первинні потреби у їжі та житлі). Оцінка сімейної ситуації малолітнього ОСОБА_3 залежить від впливу на нього з боку ОСОБА_1 та його матері, але суд вважає, що жодні потурання та догляд з боку родичів позивача не можуть замінити дитині материнську любов, турботу та ласку.

Відтак, суд не встановив обставин, передбачених ч. 2 ст.161 Сімейного Кодексу України, за наявності яких не міг би передати дитину для проживання з матір'ю.

Суд вважає, що його рішення про передачу дитині матері узгоджується з Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 якої, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

ОСОБА_1, з огляду на визначений Декларацією прав дитини принцип, не навів суду будь-яких виняткових обставин, за яких дитина може бути розлучена зі своєю матір'ю.

Відтак, зважаючи на вище вказане, суд вважає визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 з матір'ю для забезпечення його необхідною материнською турботою та увагою, повноцінним вихованням і розвитком.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,81,88,212,213,215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 104,110,112, 160,161 Сімейного Кодексу України , суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 14 липня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Котовську Котовського МРУЮ Одеської області за актовим записом № 166.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині визначення місця проживання малолітньогго сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Місцем проживання малонолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 визначити за фактичним місцем мешкання матері - ОСОБА_2.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Котовський міськрайонний суд протягом десяти днів після його оголошення .

Суддя К.П. Драгомерецька