АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Корнієнка В.І.,

Суддів: Абрамова П.С., Карпушина Г.Л.

При секретарі: Коротун І.В.

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 28 листопада 2014 року у справі за позовом Полтавського обласного комунального підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 28 листопада 2014 року позовні вимоги Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» заборгованість за послуги теплопостачання за період 01 липня 1999 року по 01 вересня 2014 року в сумі 1264 гривні 36 копійок, індекс інфляції в сумі 907 гривень 76 копійок та 3% річних в сумі 289 гривень 71 копійка, а всього 2461 гривню 83 копійки.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» судовий збір в розмірі 229 гривень 40 копійок..

З рішенням суду не погодилася відповідач ОСОБА_2, внаслідок чого подала на нього апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати.

Апелянт вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, та таким, що ухвалено внаслідок невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, із порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги вмотивовує тим, що суд при ухваленні рішення не взяв до уваги всі обставини справи та докази, внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання. Також вказувала на неврахування судом строків позовної давності і наявність судового наказу щодо стягнення з неї заборгованості, який вже скасований.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення частково, за наступних підстав.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення суду першої інстанції.

Згідно до п.4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами, що взаємовідносини підприємства "Полтаватеплоенерго" та відповідача по наданню послуг з теплопостачання врегульовані договором від 10 січня 2007 року та договором від 16 лютого 2009 року. Предметом даного договору є надання послуг з центрального опалення та гарячого водопостачання в квартиру відповідача по АДРЕСА_1, загальною опалювальною площею 21.45 кв.м.

Також судом встановлено, що предметом діяльності підприємства "Полтаватеплоенерго" є надання послуг з теплопостачання у вигляді опалення і чого водопостачання.

Нарахування за послуги теплопостачання здійснювалося позивачем у відповідності до встановлених тарифів, що підтверджується матеріалами справи у їх сукупності.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами, місцевий суд правомірно виходив з наступного.

Відповідно до п. 4.1 вищевказаного договору споживач взяв на себе зобов'язання оплачувати за спожиті послуги до 10 числа наступного за розрахунковим місяця.

Розмір щомісячної плати за надані послуги, становить: за послуги центрального опалення - 65,21 грн., за послуги гарячого водопостачання - 41.86 грн., разом - 107.07 грн.

Встановивши, що відповідач порушила умови укладеного договору, обов'язок по оплаті спожитих послуг теплопостачання виконувала не належним чином, місцевий суд дійшов висновку про стягнення розміру заборгованості, визначеного згідно розрахунку позивача з відшкодуванням індексу інфляційних втрат за увесь період нарахованої заборгованості..

Проте, колегія суддів не погоджується у повній мірі з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного..

Згідно зі ст. 1 Закону України від 24 червня 2004 року "Про житлово-комунальні послуги", утриманням будинків і прибудинкових територій є господарською діяльністю, спрямованою на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та ( або ) ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них ( при будинкової ) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, передбачених законодавством.

Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Відповідно до ст. 162 Житлового кодексу України, п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, наймач ( власник ) квартири зобов'язаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги ( водопостачання, газ, теплову енергію та інші послуги ) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від умов договору не допускається.

З матеріалів справи встановлено, що при укладенні договору від 16 лютого 2009 року, сторони дійшли висновку,про наявність заборгованості станом на 01 січня 2009 року в сумі 379 гривень 54 копійки ( а.с. - 9).

Згідно наданих відповідачем квитанцій кошти в рахунок погашення даної заборгованості ОСОБА_2 були сплачені 20 листопада 2010 року ( квитанція про сплату 350 гривень борг по договору ) та 06 січня 2011 року ( квитанція про сплату 29 гривень 50 копійок), що відображено і у розрахунку наданому позивачем.

З урахуванням цього, колегія судів приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості починаючи з липня 1999 року є необґрунтованими.

Далі, вирішуючи спірні правовідносини, колегія суддів звертає увагу на те, що кожна сторона повинна довести обґрунтованість своїх позовних вимог або заперечень проти позову належними і допустимими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем на вимогу суду апеляційної інстанції не було надано розрахунок заборгованості починаючи з моменту укладення сторонами договору від 16 лютого 2009 року. За таких обставин, судом здійснюється оцінка наявних у матеріалах справи доказів, наданих як позивачем, так і відповідачем.

20 лютого 2015 року сторонами була проведена звірка по оплатам, за результатами якої видано акт взаємних розрахунків між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та споживачем ОСОБА_2. Згідно даного акту період розрахунку заборгованості та сума, нарахована для сплати відповідачу є незмінними. При цьому, ОСОБА_2 визнає заборгованість по оплаті послуг за період з червня 2013 року по серпень 2014 року включно в сумі 1014 гривень 61 копійка.

Оскільки, позивачем не спростовано доводів та посилань відповідача, не надано належних доказів, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення вимог ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» в межах визнання відповідачем позову..

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про зміну рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 28 листопада 2014 року стягнувши з ОСОБА_2 заборгованість за послуги теплопостачання за період з червня 2013 року по серпень 2014 року включно в сумі 1014 гривень 61 копійка та 133 гривні 93 копійки ( розрахунок проведено за допомогою системи «Ліга Закон») в рахунок відшкодування інфляційних втрат позивача, та 37 гривень 48 копійок - три відсотки річних ( розрахунок: 1041,61:3:100:365х427) а всього - .1186 гривень 02 копійки.

Розподіл судових витрат слід провести згідно вимог ст. 88 ЦПК України, враховуючи часткове задоволення позовних вимог ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», стягнувши з відповідача на користь позивача 110 гривень 82 копійки, пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 28 листопада 2014 року - змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» заборгованість за послуги теплопостачання за період 01 червня 2013 року по 01 вересня 2014 року в сумі 1014 гривні 61 копійка, індекс інфляції в сумі 133 гривні 93 копійок та 3% річних в сумі 37 гривень 48 копійок, а всього 1186 гривень 02 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго»у відшкодування судових витрат 110 гривень 82 копійки.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ В.І. Корнієнко

Судді: /підпис/ П.С. Абрамов /підпис/ Г.Л. Карпушин

З оригіналом згідно: Суддя апеляційного суду

Полтавської області _______ В.І. Корнієнко