Справа № 226/3032/14-ц
Справа № 2/226/46/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року Димитровський міський суд Донецькой області у складі:

головуючого -судді Петуніна І.В.,

при секретарі Альберті О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Димитровської міської ради Кислого О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Димитров справу за позовом ОСОБА_1 до Димитровської міської ради про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Димитровської міської ради про визнання права власності, в обґрунтування якого вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її рідний брат - ОСОБА_4. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті свого брата. Позивач звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті брата, але нотаріусом їй було відмовлено, оскільки при вивченні наданих документів було з'ясовано, що правовстановлюючий документ на 1/2 частину спірної квартири не зареєстрований відповідно до чинного законодавства. Таким чином, позивач позбавлена можливості у позасудовому порядку вирішити питання про отримання свідоцтва про право на спадщину. Позивач просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач та представник відповідача до судового засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, позивач надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, на позовних вимогах наполягала. Від відповідача надійшла заява з проханням розглянути справу без участі представника.

Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з'явилися до суду.

Судом встановлено, що квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право власності на житло № 2/51-1355 від 20.12.2007 року, виданого Комунальним підприємством «Служба єдиного замовника», належала на праві спільної часткової приватної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у рівних частках (а.с. 4-5, 29).

Після смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 року, її чоловік - ОСОБА_4 отримав свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1, але у встановленому законом порядку не зареєстрував його, що вбачається з постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 29.11.2014 року (а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер (а.с. 6).

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 4-5).

Позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4, оскільки вони являються рідними братом і сестрою (а.с. 10, 11, 39).

За даними державного нотаріуса Димитровського міського нотаріального округу, наданими станом на 22 грудня 2014 року, на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_4, відкрита спадкова справа та 29.11.2014 року ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8, 28, 31).

Дослідивши докази по справі суд вважає що позов необхідно задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси осіб, які звернулися до суду у спосіб, визначений законами України .

Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з вимогами ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З постанови нотаріуса Димитровського міського нотаріального округу про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 29.11.2014 року вбачається, що нотаріус позбавлений можливості видати спадкоємцю після смерті ОСОБА_4, свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1, оскільки спадкодавцем нотаріусу наданий правоустановчий документ на 1/2 частину квартири, який не зареєстрований відповідно до чинного законодавства (а.с. 12).

Факт відсутності запису про державну реєстрацію свідоцтва про право власності на спадщину на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується також інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна (а.с. 28).

Враховуючи наведені обставини, а також той факт, що на даний час втрачена будь-яка можливість іншим, ніж у судовому порядку чином вирішити питання про належність позивачеві частини квартири, суд вважає необхідним визнати за позивачем право власностi на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

На пiдставi ст.ст.328, 1267, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст.3, 10, 11, 57, 174, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Димитровської міської ради про визнання права власності, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Петунін