АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 683/2537/14-ц
Провадження № 22-ц/792/431/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року м. Хмельницький

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Власенка О.В.,

суддів: Юзюка О.М., Ярмолюка О.І.,

при секретарі: Шевчук Ю.Г.

з участю: прокурора,

представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22-ц/792/431/15 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 17 грудня 2014 року у справі за позовом Старокостянтинівського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Реєстраційна служба Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, про визнання недійсним та скасування рішення сесії міської ради, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, повернення земельної ділянки до комунальної власності та скасування державної реєстрації прав на земельну ділянку.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року Старокостянтинівський міжрайонний прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Реєстраційна служба Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, про визнання недійсним та скасування рішення сесії міської ради, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, повернення земельної ділянки до комунальної власності та скасування державної

__________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Цимбалюк О.В. Провадження № 22-ц/792/431/15

Доповідач -Власенко О.В. Категорія № 47

реєстрації прав на земельну ділянку.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що проведеною прокуратурою перевіркою було виявлено порушення Старокостянтинівською міською радою та її виконавчим комітетом вимог природоохоронного та земельного законодавства під час надання у власність земельних ділянок в межах прибережної захисної смуги р. Ікопоть по вул. І. Гонти в м. Старокостянтинові. Зокрема, встановлено, що рішеннями Старокостянтинівської міської ради № 20 п. 2 від 21.10.2003 року "Про передачу земельних ділянок у власність за матеріалами інвентаризації земель" передано безкоштовно у власність земельну ділянку, площею 777 кв.м., для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 28.05.2004 року Старокостянтинівським міським відділом земельних ресурсів ОСОБА_1 видано Державний акт серії ХМ № 060456 на право власності на вказану земельну ділянку. На думку прокурора, вищевказане рішення Старокостянтинівської міської ради прийняте з порушенням вимог Водного та Земельного кодексів України. Так, землі зайняті поверхневими водами: природними водоймами (озера), водотоками (річки, струмки), штучними водоймами (водосховища, ставки), каналами і іншими водними об'єктами та землі прибережних захисних смуг є землями водного фонду України, на яких знаходиться водний фонд України та на який розповсюджується окремий порядок надання та використання. До земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема, землі водного фонду. Отже, землі під водними об'єктами загальнодержавного значення не могли передаватись у власність громадян, оскільки є землями водного фонду України.

Спірна земельна ділянка належить до земель водного фонду та знаходиться в межах 25-метрової прибережної захисної смуги водного фонду - малої річки Ікопоть і тому, як зазначає прокурор, не могла передаватись у приватну власність громадян. Згідно з актом № 10/04/05 перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 13.02.2013 року Держекоінспекції у Хмельницькій області земельна ділянка по АДРЕСА_1 межує з береговою лінією р. Ікопоть, не витримана прибережна захисна смуга, земельну ділянку загороджено до урізу води, чим порушено ст.ст. 87-89 Водного кодексу України.

Враховуючи наведене, позивач просив:

- визнати незаконними та скасувати рішення 11 сесії Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області № 20 п. 2 від 21 жовтня 2003 року в частині передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 777 кв.м., що розташована по АДРЕСА_1;

- визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 060456 від 28 травня 2004 року, виданий на ім'я ОСОБА_1;

- скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, площею 777 кв.м., що розташована по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1;

- зобов'язати ОСОБА_1 повернути земельну ділянку, площею 777 кв.м., що розташована по АДРЕСА_1 у власність територіальної громади м. Старокостянтинів.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 17 грудня 2014 року позов Старокостянтинівського міжрайонного прокурора задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення 11 сесії Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області № 20 п. 2 від 21 жовтня 2003 року в частині передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 777 кв.м., що розташована по АДРЕСА_1.

Визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 060456 від 28 травня 2004 року, виданий на ім'я ОСОБА_1 та ухвалено скасувати його державну реєстрацію.

Зобов'язано ОСОБА_1 повернути земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 777 кв.м., що розташована по АДРЕСА_1 у власність територіальної громади м. Старокостянтинів.

Стягнуто із Старокостянтинівської міської ради та ОСОБА_1 на користь держави по 121 грн. 80 коп. судового збору з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати його і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 214 ЦПК України, рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом вірно встановлені фактичні обставини справи, дана їм правильна оцінка, а його висновки узгоджуються з матеріалами справи і відповідають закону.

Встановлено, що згідно з п. 2 рішення 11 сесії Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області № 20 від 20.10.2003 року передано безкоштовно у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 777 кв.м. для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по вул. І.Гонти, 15 в м. Старокостянтинів (а.с.7).

На підставі вказаного рішення, 28.05.2004 року ОСОБА_1 отримала державний акт на право власності на вказану земельну ділянку серії ХМ № 060456 та зареєструвала право власності на неї (а.с.8).

Разом з тим, вказана земельна ділянка розташована у межах 25-метрової прибережної захисної смуги малої річки Ікопоть, де заборонено розорювати землю, займатись на ній городництвом та садівництвом.

Згідно з актом № 10/04/05 перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 13.02.2013 року (а.с.9-11), встановлено, що земельні ділянки по непарній стороні АДРЕСА_1 виділялись міською радою громадянам для ведення особистого селянського господарства, межі земельних ділянок межують з прибережною зоною річки Ікопоть.

За адресою вул. І.Гонти, 15, власником земельної ділянки, загальною площею 777 кв.м. є ОСОБА_1, у відповідності з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 060456 від 28.05.2014 року, виданого Старокостянтинівської міською радою. Земельна ділянка межує з береговою лінією річки Ікопоть. Не витримана прибережна захисна смуга річки Ікопоть, земельна ділянка огороджена до урізу води, чим порушуються ст.ст. 87-89 Водного Кодексу України.

Встановлено також, що спірна земельна ділянка використовується ОСОБА_1 для ведення городництва.

Крім цього, встановлено, що у м. Старокостянтинові відсутній затверджений проект генерального плану міста, який би встановлював інші межі прибережної захисної смуги річки Ікопоть.

Зазначені обставини визнаються сторонами та підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Згідно зі ст. 4 ВК України (ст. 58 ЗК України), в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об'єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів.

Згідно зі ст. 88 ВК України (ст. 60 ЗК України), в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.

Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менше 3 гектарів - 25 метрів.

Якщо крутизна схилів перевищує три градуси, мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється.

Прибережні захисні смуги встановлюються на земельних ділянках всіх категорій земель, крім земель морського транспорту.

Землі прибережних захисних смуг перебувають у державній та комунальній власності та можуть надаватися в користування лише для цілей, визначених цим Кодексом.

У межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням містобудівної документації.

Прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою.

Згідно з п. 2.9 Порядку погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього середовища України № 434 від 05.11.2004 року, у разі відсутності землевпорядної документації та встановлених у натурі (на місцевості) меж щодо прибережних захисних смуг водних об`єктів, природоохоронний орган забезпечує їх збереження шляхом урахування при розгляді матеріалів щодо надання цих земельних ділянок нормативних розмірів прибережних захисних смуг, встановлених статтею 88 ВК України та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 486 від 08.05.1996 року "Про затвердження порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них", з урахуванням конкретної ситуації.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-16цс14 від 21.05.2014 року, яка у відповідності до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для всіх судів України.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що давши належну оцінку зібраним доказам, суд обґрунтовано задовольнив позов прокурора, оскільки спірна земельна ділянка знаходиться у межах 25-метрової прибережної захисної смуги малої річки Ікопоть і відсутність землевпорядної документації не змінювала правовий режим прибережної захисної смуги, а тому орган місцевого самоврядування не мав права передавати її у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства.

Вірним також є висновок суду про те, що оскільки рішення органу місцевого самоврядування на підставі яких ОСОБА_1 набула право власності на земельну ділянку площею 777 кв.м., скасовано, тому вона зобов`язана повернути вказану земельну ділянку територіальній громаді міста Старокостянтинів.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про правомірність використання нею земельної ділянки площею 777 кв.м., яка посвідчена державним актом на право власності на земельну ділянку та підтверджується неодноразовими перевірками, а саме: актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 4/327 від 24.11.2014 року та актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 4/70 від 13.05.2013 року (а.с.64,94,95), є безпідставними, оскільки перевірки, на які посилається апелянт, не спростовують висновку про незаконну передачу її земельної

ділянки, яка знаходиться у межах 25-метрової прибережної захисної смуги малої річки Ікопоть.

Інші доводи апеляційної скарги також не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції, а тому підстав для задоволення її апеляційної скарги немає.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 17 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/ Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.В. Власенко