Справа № 265/7891/14-ц
Провадження № 2-зз/265/22/14
У Х В А Л А

29 січня 2015 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Костромітіної О.О.,

при секретарі Симоновій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ПАТ ВТБ Банк про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

В липні 2009 року представником ПАТ «ВТБ Банк» подано позовну заяву до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з вимогами про стягнення заборгованості у розмірі 205 500,35 доларів США.

01 жовтня 2009 року позивач подав заяву та просив про прийняття заходів забезпечення позову про накладення арешту на майно відповідачів.

Згідно довідки від 14.10.2009 року № 9/4-2746, виданої Начальником 1 ВРЄВ міста Маріуполя при УДАЇ ГУМВС України в Донецькій області за ОСОБА_2 зареєстрований автомобіль марки «NISSAN NOTE», державний номерний знак НОМЕР_1, 2007 року випуску, який належить на праві власності відповідачці.

Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про день та час слухання справи, до суду не зявилися, але неявка відповідачів не перешкоджає розгляду заяви про забезпечення позову, тому суд розглянув заяву без їх участі.

Представник ПАТ «ВТБ Банк» до суду не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, не наполягав на задоволенні заяви про забезпечення позову.

Представник ПАТ «ПУМБ» до суду не зявився, просив суд розглянути справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволені заяви про забезпечення позову за наступних підстав.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його, тощо. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

З матеріалів справи вбачається, що 17 вересня 2007 року між ЗАТ «ПУМБ» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір. З метою забезпечення виконання ОСОБА_2 кредитного зобов'язання боржник передав, а кредитор прийняв у заставу автомобіль «NISSAN NOTE», державний номерний знак НОМЕР_1, рік випуску - 2007 (а.с.91-93).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, застава вказаного рухомого майна - автомобіля «NISSAN NOTE» 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, внесена до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та станом на 17 вересня 2012 року термін дії даної застави продовжено до 17 вересня 2014 року (а.с.94).

Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України «Про заставу» від 02.10.1992 року № 2654-XII в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Статті 16, 19 даного Закону передбачають, що право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню -з моменту нотаріального посвідчення цього договору. За рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення.

Як передбачено ст.20 даного Закону та п.5.2.3 укладеного між Банком та відповідачем договору застави, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано.

Таким чином, на час звернення ПАТ «ВТБ Банк» з позовом до суду та заявою про вжиття заходів забезпечення позову, автомобіль відповідача перебуває у заставі ПАТ «ПУМБ», та вжиття заходів забезпечення позову будуть порушувати майнові права останнього, що є підставою для відмови у задоволені заяви ПАТ ВТБ Банк про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволені зави ПАТ «ВТБ Банк» про забезпечення позову шляхом накладання арешту на автомобіль «NISSAN NOTE» 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд м. Маріуполя шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали заяви про апеляційне оскарження и подання після цього протягом 10 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя О.О. Костромітіна