Справа № 136/330/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"10" березня 2015 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Мочульської Л. Т.

за участю секретаря Белінської С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Славнянської сільської ради Липовецького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на ЗЕМЕЛЬНУ ДІЛЯНКУ та встановлення фактів належності правовстановлюючих документів

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Славна Липовецького району Вінницької області помер її свекор ОСОБА_2 . Після його смерті залишилось майно, зокрема земельна ділянка, на успадкування якої покійний залишив заповіт на ім"я позивача, вказавши у ньому, що заповідає право на земельну частку (пай) згідно сертифіката на земельну частку (пай) серії ВН №0205673 від 12.08.1997 року. За життя СПАДКОДАВЕЦЬ отримав Державний акт на вказану земельну ділянку, а текст заповіту не змінив. Позивачка протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця спадщину прийняла, подавши відповідну заяву до державної нотаріальної контори. Однак нотаріус відмовив у оформленні спадщини, так як у заповіті вказаний сертифікат, взамін якого був виданий Державний акт, а зміни до заповіту не внеслись. Крім цього, згідно свідоцтва про смерть, виданого на підставі паспорта покійного, його прізвище імя та по батькові записано як ОСОБА_2. Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВИ № 229545, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 171, виданий на ім»я - ОСОБА_2, із помилкою у прізвищі свекра. Цей же державний акт був виготовлений взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВИ № 0205673 від 12.08.1997 року, розміром 3,62 в умовних кадастрових гектарах, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів 19.08.1997 року за № 173 та виданого на ім»я ОСОБА_2 з с. Славна Липовецького району. Заповіт від 01.03.2000 року, посвідчений секретарем виконкому Славнянської сільської ради Липовецького району Вінницької області, зареєстрований в Реєстрі за № 7 складений також від імені ОСОБА_2., замість ОСОБА_2. як у паспорті покійного, із помилкою у прізвищі заповідача. У зв'язку з цим позивачка ставить питання про встановлення факту належності Державного акту та заповіту - спадкодавцю, а також про визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом на ЗЕМЕЛЬНУ ДІЛЯНКУ

В судове засідання позивачка не з'явилась, однак надала суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити.

Відповідач, представник Славнянської сільської ради Липовецького району Вінницької області , в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу без його участі.

У відповідності до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали цивільної та спадкової справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення клопотання сторін про розгляд справи в їх відсутності.

Судом встановлено наступне:

В силу ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

01.03.2000 року, ОСОБА_2 склав заповіт, який був посвідчений секретарем Славнянської сільської ради Липовецького району Вінницької області ОСОБА_5 01.03.2000 року і зареєстрований в реєстрі за №7, згідно з яким спадкодавець належну йому земельну частку (пай) згідно сертифіката на земельну частку (пай) ВН №0205673 від 12.08.1997 року заповідав ОСОБА_1 ( а.с.9). Згідно з відміткою Славнянської сільської ради, заповіт заповідачем не змінено і не відмінено.

Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі заповідачем являється ОСОБА_2. (а.с. 10)

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 ( свідоцтво про смерть - а.с.7).

Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.12.2014 року, винесеною державним нотаріусом Липовецької державної нотаріальної контори Вінницької області позивачці відмовлено у видачі на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, яка залишилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, оскільки заповідач заповідав земельну частку (пай), право власності на яку підтверджується сертифікатом. А вказаний правовстановлюючий документ не був наданий нотаріусу, в зв'язку з тим, що взамін сертифікату був виданий державний акт на землю.

За матеріалами спадкової справи , позивач у відповідності до ст.ст. 1269 та 1270 ЦК України, 20.11.2009 року подала до Липовецької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 тобто, прийняла спадщину у встановленому законом порядку.

Осіб, які мали б право та претендували на обов'язкову частку, у відповідності до ч.1 ст.1241 ЦК України , судом не встановлено.

До складу спадкового майна, зазначеного у заповіті, входить право на земельну частку (пай) , площею 3.62 умовних кадастрових гектара що належало ОСОБА_2 на підставі сертифікату на право на земельну частку ( пай) серії ВН №0205673 від 12.08.1997 року. Взамін сертифікату на право на земельну частку ( пай) серії ВН №0205673, ОСОБА_2 10.07.2003 року на підставі розпорядження №110 Липовецької райдержадміністрації від 23.05.2003 року , було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН №229545 . (а.с.16, 19).

Крім цього, згідно зі свідоцтвом про смерть НОМЕР_1, яке видається на підставі паспорту, прізвище спадкодавця зазначено як ОСОБА_2 (а.с.7), а в заповіті та Державному акті має місце невірне написання прізвища спадкодавця : замість «ОСОБА_2» - невірно вказано «ОСОБА_2».

У відповідності до ч.1 п.6 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім."я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім."ям, по батькові , прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Факт належності вказаних правовстановлюючих документів покійному ОСОБА_2 підтверджується довідкою №02-22/38 від 12.02.2015 року, виданою виконкомом Славнянської сільської ради, в якій зазначено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_2 - є одна і та ж особа, (а.с.12).

Крім того, довідка №02-22/31 від 09.02.2015 року , видана виконкомом Славнянської сільської ради, про те, що ОСОБА_2 на день смерті 22.05.2009 р був зареєстрований та проживав на території с. Славна - також підтверджує зазначений факт, оскільки місце реєстрації та проживання покійного ОСОБА_2 співпадає з місцем проживання власника земельної ділянки та земельної частки (паю) , зазначених у Державному акті на право власності на земельну ділянку та Сертифікаті на земельну частку (пай)(а.с.13, 16,18).

Таким чином суд вважає доведеним факт, що Державний акт серії ВН №229 545 на право власності на земельну ділянку, площею 3.6230 га, виданий 10.07.2003 року на підставі розпорядження №110 Липовецької райдержадміністрації від 23.05.2003 року на ім.»я ОСОБА_2 - НАЛЕЖИТЬ ОСОБА_2, а заповіт, складений в с. Славна Липовецького району Вінницької області 01.03.2000 року від імені ОСОБА_2 із призначенням спадкоємцем частини його майна ОСОБА_1, посвідчений 01.03.2000 року секретарем виконкому Славнянської сільської ради Липовецького району Вінницької області ОСОБА_5 та зареєстрований у реєстрі за №7 - належить ( складений) ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позивачка має право на спадкування за заповітом на земельну ділянку, право на успадкування якої було посвідчено заповітом, у відповідності до сертифіката на право на земельну частку (пай) , взамін якого був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку.

На підставі ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та ухвалює рішення про задоволення позову у повному обсязі.

На підставі ст.ст. 1223, 1268, 1269, 1270 ,1296 1299 ЦК України, керуючись ст. 174, 209-215, п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт, що Державний акт серії ВН №229 545 на право власності на земельну ділянку, площею 3.6230 га, виданий 10.07.2003 року на підставі розпорядження №110 Липовецької райдержадміністрації від 23.05.2003 року на ім.»я ОСОБА_2 - НАЛЕЖИТЬ ОСОБА_2.

Встановити факт, що заповіт, складений в с. Славна Липовецького району Вінницької області 01.03.2000 року від імені ОСОБА_2 із призначенням спадкоємцем частини його майна ОСОБА_1, посвідчений 01.03.2000 року секретарем виконкому Славнянської сільської ради Липовецького району Вінницької області ОСОБА_5 та зареєстрований у реєстрі за №7 - належить ( складений) ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом, посвідченим секретарем Славнянської сільської ради Липовецького району Вінницької області 01.03.2000 року і зареєстрованим в реєстрі за №7, на ЗЕМЕЛЬНУ ДІЛЯНКУ , кадастровий номер :04:000:0180, площею 3.6230 га, в межах згідно з планом, розташовану на території Славнянської сільської ради Липовецького району Вінницької області, що залишилась після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, і належить спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №229 545, виданого взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0205673.

. Цільове призначення (використання ) земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

На підставі ст.1299 Цивільного кодексу України, право власності на зазначене нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

Рішення може бути оскарженим в апеляційному порядку протягом десяти днів. Після закінчення цього строку рішення набирає законної сили, якщо не буде подано апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Л. Т. Мочульська