№ 2/645/252/15
№ 645/8679/14
19 березня 2015 року Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого - судді Бондаревої І.В., при секретарі - Гудзенко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, виселення, треті особи: Фрунзенський РВ у м.Харкові ГУ ДМС України в Харківській області, ОСОБА_3,
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, виселення, вказуючи, що позивач є власником ? частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 Власником іншої ? частини є ОСОБА_3 В належній позивачці частині будинку зареєстрована та мешкає ОСОБА_2, зі згоди попереднього власника ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р. Вважає, що, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_1 р., ОСОБА_2 безпідставно мешкає у належній позивачці частині будинку, користується ним, проте не приймає участі в його утриманні та ремонті, не сплачує комунальні послуги, чим порушує права позивача як власника.
В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала та пояснила, що між нею та відповідачкою склались неприязні відносини, у зв'язку з чим їх спільне проживання є не можливим. Позивач не надавала своєї згоди на продовження відповідачці права користування будинком після смерті його попереднього власника. Це житло необхідне позивачці для власних потреб, оскільки вона мешкає разом з сім'єю сина у двохкімнатній квартирі, що викликає великі незручності. Позивач не має доступу до домоволодіння,оскільки не має ключів від хвіртки та будинку.
Третя особа ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала та пояснила, що вона з 1999 р. є власником іншої 1/2 частини будинку, між їх частками ще попередніми власниками встановлений забор, кожний має свій окремий вхід з вулиці та окремий вхід до будинку. Іншою ? частиною будинку користується відповідач, яка здає це житло в оренду різним людям. Позивач не користується спірним будинком, оскільки ОСОБА_2 не впускає її, на її частині бігає велика зла собака. Вона (ОСОБА_3.) не давала своєї згоди на реєстрацію відповідача у спірному будинку, та заперечує проти її проживання за вказаною адресою, оскільки відповідач є сторонньою для неї особою.
Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, просила про відкладення судового розгляду у зв'язку з хворобою, проте за відсутності доказів суд визнає її неявку без поважних причин, та розглянув справу у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів, згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, з ухваленням заочного рішення, за згоди позивача.
Третя особа Фрунзенський РВ у м.Харкові ГУ ДМС України в Харківській області, просив про розгляд справи у їх відсутність, що суд вважає за можливе.
Згідно ст..319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права власності та розпорядження своїм майном, що передбачено ст.391 ЦК України,.
Відповідно до ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Дослідивши надані докази, судом встановлено, що на підставі рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 05.08.2014 р. ОСОБА_1 належить ? частина житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р. (а.с.9).
Право власності ОСОБА_1 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 03.09.2014 р., що підтверджується відповідним Витягом (а.с.12).
Інші ? частина вказаного будинку належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 17.07.1999 р.
Як вбачається з даних технічного паспорту, домоволодіння по АДРЕСА_1 фактично поділено на дві окремі частини, які мають окремі входи, шляхом встановлення огорожі між земельними ділянками, за обопільною згодою попередніх власників.
За вказаною адресою зареєстрована ОСОБА_3 та ОСОБА_2, яка не є членом родини ОСОБА_3 або ОСОБА_1, тобто ОСОБА_2 для кожного з них є сторонньою особою.
Право користування ОСОБА_2 набула зі згоди попереднього власника ? частини, належної позивачці, - ОСОБА_4, тобто її право користування цим житлом похідне від належності такого права попередньому власнику. Позивач, як наступний власник житла, заперечує проти проживання відповідача у будинку. Другий співвласник будинку, ОСОБА_3, не надавала своєї згоди на вселення ОСОБА_2 до спірного будинку, і також заперечує проти проживання ОСОБА_2 за вказаною адресою.
Позивач ОСОБА_1 бажає користуватись належним їй будинком для власних потреб, оскільки вона мешкає у малогабаритній двохкімнатній квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 разом з сім*єю сина, має потребу в окремому житлі, проте позбавлена можливості володіти та розпоряджатись будинком на свій розсуд, оскільки відповідач перешкоджає їй у цьому.
Крім того, між ними склались неприязні відносини ще за життя ОСОБА_4, що свідчить про неможливість їх спільного проживання в одному будинку.
Згідно ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Статтею 116 ЖК України передбачено, що, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.
Враховуючи, що право ОСОБА_2 на користування житловим приміщенням є похідним від права власності особи-власника житлового приміщення, та втрачене відповідачем у зв'язку з переходом права власності до ОСОБА_1, а спільне проживання сторін у будинку є неможливим, оскільки вони не є членами однієї сім'ї, і між ними склались неприязні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, визнає ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням у житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 та ухвалює рішення про її виселення з будинку без надання іншого житла.
Та обставина, що ОСОБА_2 є інвалідом 3 групи, не є підставою для заборони її виселення без надання іншого житлового приміщення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 212-215, 226 ЦПК України, ст.ст. 317, 321, 379, 380, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст.ст.116, 150, 156, 157 ЖК України , суд -
Позовні вимоги - задовільнити.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням у житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 із зняттям з реєстраційного обліку за вказаною адресою.
Виселити ОСОБА_2 з житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 без надання іншого житла.
Заочне рішення може бути переглянуто Фрунзенським районним судом м.Харкова за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м.Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий - суддя