У х в а л а

іменем україни

11 березня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Мартинюка В.І., Наумчука М.І.,

Мостової Г.І., Олійник А.С.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - комунальне підприємство «Житлово-комунальний сервіс «Черьомушки», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 травня 2014 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 16 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа - комунальне підприємство «Житлово-комунальний сервіс «Черьомушки» (далі - КП ЖКС «Черьомушки») про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Позовні вимоги ОСОБА_3 мотивувала тим, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1

31 липня 2012 року з вини відповідача, яка є власником квартири № 73, що розташована поверхом вище, сталося залиття належної їй квартири, унаслідок чого було пошкоджено стелю, стіни й підлогу, чим їй завдано матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 14 квітня

2014 року до участі у справі в якості відповідача залучено ОСОБА_5

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20 травня

2014 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_5 у солідарному порядку на користь ОСОБА_3 21 431 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та

15 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 16 липня 2014 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 травня

2014 року змінено, зменшено розмір морального відшкодування до 3 000 грн.

У решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просять рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 травня 2014 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 16 липня 2014 року скасувати й передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувані судові рішення зазначеним вимогам закону у повній мірі не відповідають.

Ухвалюючи рішення та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що шкода, завдана позивачу внаслідок залиття квартири, підлягає стягненню з відповідачів, з вини яких сталося залиття.

Апеляційний суд фактично погодився з такими висновками суду першої інстанції, зменшивши при цьому розмір морального відшкодування.

Проте повністю погодитися з такими висновками судів не можна.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1. Власниками квартири № 73,

що знаходиться у тому ж будинку поверхом вище, є ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Згідно з актом комісії КП ЖКС «Черемушки» від 31 липня 2012 року сталося залиття квартири позивача. У вказаному акті зазначено, що залиття сталося внаслідок халатного відношення до сантехнічних приладів мешканцями квартири № 73, належної відповідачам.

Внаслідок залиття у квартирі позивача було виявлено намокання стелі у ванній кімнаті та в кухні, а також намокання стелі та стін у кімнаті та на балконі.

Відповідно до експертного висновку № 2636 від 15 липня 2013 року вартість ремонтно-відновлювальних робіт у квартирі АДРЕСА_1 становить 21 431 грн.

За правилами ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 24 червня 2014 року № 1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) балансоутримувачем будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно із законом; виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Статтею 19 Закону встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Відповідно до пп. 2, 5, 7, 10 ч. 2 ст. 21 Закону на експлуатуючій організації, як на виконавцеві послуг, лежить обов'язок здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; утримувати

в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені

договором та/або законодавством; своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини.

Рівень та якість надання відповідних послуг передбачено Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджені наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 46(далі - Правила).

Відповідно до п. 2 Правил технічне обслуговування жилих будинків - це комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів роботи технічного обладнання. Система технічного обслуговування жилих будинків повинна забезпечувати безпечне та безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку. Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заперечуючи проти позову, відповідачі зазначали про недоведеність та безпідставність позовних вимог ОСОБА_3, оскільки відсутні належні й допустимі докази їх вини у залитті квартири позивача.

Також, будучи незгодними з актом про залиття квартири, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зазначали про те, що вказаним актом взагалі не встановлено причину залиття квартири.

Однак, усупереч нормам ст. ст. 10, 11, 27 ЦПК України відповідачі не спростували доводи позивачів та не надали суду доказів відсутності їх вини у залитті належної позивачам квартири.

Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій у порушення вимог

ст. ст. 10, 60, 212-214, 316 ЦПК України на зазначені положення закону уваги не звернули; доводів та заперечень сторін належним чином не перевірили; не з'ясували, з яких саме причин сталося залиття квартири позивача.

Усупереч вимогам закону, висновки судів ґрунтуються на припущеннях.

Також, поза увагою як судів першої так і апеляційної інстанцій залишився той факт, що вказані у акті комісії КП ЖКС «Черьомушки» від

31 липня 2012 року пошкодження квартири позивача, а саме: намокання стелі в кухні та ванній кімнаті, намокання стелі та стін в залі й на балконі, суттєво відрізняються від пошкоджень, зазначених експертом у експертному висновку від 15 липня 2013 року, вартість ремонтно-відновлювальних робіт яких і визначалася експертом.

Крім того, передчасним є висновок судів про стягнення вартості ремонтно-відновлювальних робіт з урахуванням податку на додану вартість, оскільки судами не з'ясовувалось питання про те, ким будуть надаватись вказані послуги: платником податку на додану вартість чи фізичною

особою - підприємцем, який не є платником податку на додану вартість, а також не з'ясовано, яким чином будуть придбані необхідні будівельні матеріали.

Належним чином судами не вмотивовано й висновок щодо розміру морального відшкодування, яке підлягає стягненню на користь

ОСОБА_3, з урахуванням наданих позивачем доказів та принципів розумності й справедливості.

Таким чином, суди не встановили фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи; дійсних прав і обов'язків сторін, не визначилися з обсягом відповідальності кожного з відповідачів, які є співвласниками квартири АДРЕСА_3 у

м. Одесі.

Оскільки порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, ухвалені у справі судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, як того вимагає ч. 2 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 травня

2014 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 16 липня

2014 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - комунальне

підприємство «Житлово-комунальний сервіс «Черьомушки», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов

Судді: В.І. Мартинюк

Г.І. Мостова

М.І. Наумчук

А.С. Олійник