Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/1931/15 Головуючий у 1-й інстанції: Чернишова Ю.В.
Суддя-доповідач: Кухар С.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого, судді:Осоцького І.І.
суддів:Панкеєва О.В.
Кухаря С.В.
при секретаріБуримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Екологічна компанія "Громада - Слов'янськ" на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 19 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ТОВ "Екологічна компанія "Громада - Слов'янськ", ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014 року:ОСОБА_5 звернувся з позовом до ТОВ "Екологічна компанія "Громада-Слов'янськ", ОСОБА_6 в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на відшкодування матеріальної шкоди завданої втратою товарного стану належного йому автомобіля грошові кошти в сумі 6741грн. 69 коп., та на відшкодування моральної шкоди - 5000грн., а також витрати на отримання витягу з ЄРЮФО - 61,20грн.; витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в сумі - 400грн.. А також стягнути з ОСОБА_6 на його користь суму не сплаченої страховою компанією франшизи в розмірі 500грн..

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 17 жовтня 2014 року близько 15 години ОСОБА_6 керуючи автомобілем НОМЕР_1, що належить ТОВ "Екологічна компанія "Громада - Слов'янськ", рухаючись з боку вул. Леніна в напрямку вул. Маяковського по вул. Орджонікідзе м. Краматорська на перехресті вул. Орджонікідзе та вул. Маяковського не вибрав безпечну відстань і здійснив зіткнення з належним йому автомобілем НОМЕР_2, внаслідок чого автомобілю було завдано механічних пошкоджень.

Відповідно до висновку авто товарознавчого дослідження, вартість відновлюваного ремонту становить 27178,58грн., втрата товарного стану автомобіля становить 6741,69грн.

В рахунок страхового відшкодування, страхова компанія "АСКА-Донбас Північний", яка застрахувала цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу, сплатила йому страхове відшкодування в сумі 26678,58грн., за мінусом франшизи, розмір якої становить 500 грн. та без сплати втрати товарного стану автомобіля. Вважає, що зазначені суми повинні сплатити відповідачі. Також вважає, що відповідачі повинні сплатити йому моральну шкоду в розмірі 5000 грн., враховуючи погіршення фізичного стану його здоров'я, морального та психологічного стану, вимушеної переміни у звичному способі життя.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 19 січня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6, на користь ОСОБА_5, на відшкодування моральної шкоди 500 грн. Стягнуто з ТОВ "Екологічна компанія "Громада - Слов'янськ", на користь ОСОБА_5, на відшкодування матеріальної шкоди 7241 грн. 69 коп. Стягнуто з ТОВ "Екологічна компанія "Громада - Слов'янськ" на користь ОСОБА_5 судові витрати в сумі 900 грн. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5, судові витрати в сумі 70 грн.40 коп. В задоволенні інших вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ТОВ "Громада - Слов'янськ" подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом попередньої інстанції встановлено, що 17 жовтня 2014року приблизно о 15 годині ОСОБА_6, керуючи автомобілем марки МАЗ-3702, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ТОВ "Екологічна компанія "Громада - Слов'янськ", рухаючись з боку вул. Леніна в напрямку вул. Маяковського по вул. Орджонікідзе м. Краматорська на перехресті вул. Орджонікідзе та вул. Маяковського не дотримався безпечної дистанції руху і здійснив зіткнення з автомобілем "RENAULT LOGAN", реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5, внаслідок чого автомобілю було завдано механічних пошкоджень.

Зазначені обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються постановою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 06.11.2014 року у справі про адміністративне правопорушення, за якою ОСОБА_6 було визнано винним у скоєнні вказаного правопорушення за ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили 18.11.2014 року (а.с. 4).

Пошкоджене майно - автомобіль "RENAULT LOGAN" реєстраційний номер НОМЕР_2, належить ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Сторонами також не оспорюється той факт, що автомобіль МАЗ-3702, реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ТОВ " Екологічна компанія "Громада - Слов'янськ" а також те, що ОСОБА_6 на час завдання шкоди перебував із ТОВ "Екологічна компанія "Громада - Слов'янськ" у трудових стосунках.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля МАЗ-3702, реєстраційний номер НОМЕР_1 ТОВ " Екологічна компанія "Громада - Слов'янськ", була застрахована відповідно до страхового поліса №АС / 8389996, ПрАТ СК "АСКА-Донбас Північний" 15.09.2011року.

Відповідно до Страхового акту №831/14 ГО вартість завданої шкоди пошкодженням автомобіля ОСОБА_5 складає 27178,58 грн., та йому підлягає сплаті сума страхового відшкодування за мінусом франшизи 500 грн. в розмірі 26 678,58 грн.

Відповідно до довідки фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 вбачається, що страховою компанією за ремонт автомобілю "RENAULT LOGAN" реєстраційний номер НОМЕР_2, було перераховано на розрахунковий рахунок підприємця 26678,58грн. Реальна вартість ремонту склала- 31837грн.31 коп.

Відповідно до висновку № 151/14 експертного автотоварознавчого дослідження від 30.10.2014 року, вартість відновлюваного ремонту автомобіля "RENAULT LOGAN" реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить позивачу, становить 27178 грн. 58 коп.. Ринкова вартість автомобіля становить - 197545грн. Втрата товарної вартості автомобіля становить - 6741 грн. 69 коп. Вартість матеріальної шкоди завданої власнику автомобіля становить - 33920 грн. 27коп.

Суд першої інстанції встановив, що завдана шкода пошкодженням автомобіля, становить -33920 грн. 27 коп., з яких вартість ремонтно-відновлювальних робіт - 27178 грн. 58 коп., вартість втрати товарного стану автомобіля - 6741 грн. 69 коп.

Страховою компанією відшкодовано позивачу вартість відновлювальних робіт автомобіля за мінусом франшизи, в розмірі 26 678,58 грн. тому різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, до якої входить як франшиза так і втрата товарного стану автомобіля, що є складовою завданих збитків, становить 7241,69 грн. і вони підлягають стягненню з ТОВ "Екологічна компанія "Громада - Слов'янськ".

Суд першої інстанції вірно вирішив питання щодо стягнення матеріальної шкоди саме з роботодавця ТОВ "Екологічна компанія "Громада - Слов'янськ", враховуючи те, що страхова компнія в позасудовому порядку виконала свої зобов'язання.

Так, за загальними правилами ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела.

У разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки їх власникам (володільцям) питання про відшкодування шкоди вирішується за принципом вини (ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

У випадках завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки іншим особам застосовується положення ч. 2 ст. 1188 ЦК України.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

З аналізу змісту глави 82 ЦК України убачається, що законодавець розрізняє поняття особа, яка завдала шкоду" та особа, яка відповідає за шкоду". За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі ч. 1 ст. 1191 ЦК України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Така конструкція цивільно-правової відповідальності надає потерпілому можливість більш ефективно та оперативно захистити свої права та інтереси.

У ч. 1 ст. 1167 ЦК України відповідальність за моральну шкоду, завдану фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю покладається на особу, яка її завдала, за загальним правилом за наявності її вини.

Тобто, ч. 1 ст. 1167 ЦК України визначає: по-перше, відповідальну за моральну шкоду особу, а саме, особу, яка її завдала; та по-друге, загальні умови відшкодування моральної шкоди - і серед інших, - наявність вини заподіювача, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

У ч. 2 ст. 1167 ЦК України передбачені спеціальні випадки відшкодування моральної шкоди, коли на відміну від загальних правил, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, серед яких - і випадок відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Таким чином, ч. 2 ст. 1167 ЦК України передбачає підстави відшкодування моральної шкоди незалежно від вини заподіювача, проте не змінює відповідальну за відшкодування моральної шкоди особу, якою за змістом ст. 1167 ЦК України залишається особа, яка безпосередньо завдала моральну шкоду, а саме - винний водій.

Аналіз положень ст. ст. 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України свідчить про встановлення в цивільному праві України змішаної системи деліктів, до якої входить: по-перше, правило генерального делікту, відповідно до якого будь-яка шкода (в т.ч. моральна), завдана потерпілому неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; по-друге, правило спеціальних деліктів, яке передбачає особливості відшкодування шкоди, завданої у певних спеціально обумовлених у законодавстві випадках (спеціальними суб'єктами, у спеціальний спосіб тощо).

Правило генерального делікту закріплено у ст. 1166 ЦК України стосовно майнової шкоди та у ст. 1167 ЦК України стосовно моральної шкоди.

Умовами застосування цих норм є завдання шкоди (майнової, моральної) неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, наявність причинного зв'язку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою та вина заподіювача.

За правилом генерального делікту відповідальність за завдання шкоди покладається на особу, яка цю шкоду завдала, тобто на безпосереднього заподіювача.

Статті 1187, 1188 ЦК України відносяться до спеціальних деліктів, які передбачають особливості суб'єктного складу відповідальних осіб (коли обов'язок відшкодування шкоди покладається не на безпосереднього заподіювача, а на іншу вказану у законі особу - власника джерела підвищеної небезпеки) та встановлюють покладення відповідальності за завдання шкоди незалежно від вини заподіювача.

Так, ст. 1187 ЦК України встановлює особливого суб'єкта, відповідального за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України таким суб'єктом є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Не є таким суб'єктом і не несе відповідальності перед потерпілим за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Зазначений висновок узгоджується і з нормою ч. 1 ст. 1172 ЦК України та ч. 2 ст. 1187 ЦК України.

Положення ч. 1 ст. 1188 ЦК України про застосування принципу вини у разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки не скасовує попереднього правила про відповідальність саме власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

В такому випадку обов'язок по відшкодуванню шкоди покладається на того власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки, з вини водія якого завдана шкода, а не безпосередньо на винного водія.

Отже, аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Таким чином, положення ст. ст. 1187, 1188 ЦК України є спеціальними по відношенню до ст. 1167 ЦК України, у зв'язку з чим перевага у застосуванні має надаватися спеціальним нормам.

Вказана позиція випливає з правової позиції викладеної в постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 06.11.2013 року №6-108цс13.

Відповідно до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи (ст. 12), а шкода, пов'язана із втратою товарної вартості транспортного засобу не відшкодовується (ст. 31), однак саме ці втрати підлягають відшкодуванню за рахунок особи, з вини якої заподіяна шкода.

Стаття 32 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" містить перелік випадків, коли страховиком або МТСБУ шкода не відшкодовується.

Зокрема, за частиною 32.7 цієї статті страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, а відтак, висновок суду першої інстанції щодо відшкодування на користь позивача такої шкоди з роботодавця особи, з вини якої відбулося ДТП, відповідає обставинам справи та вимогам діючого законодавства.

Тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Безпідставними є також доводи апеляційної скарги про те, що суд вийшов за рамки позову та стягнув 500 грн. франшизи з роботодавця а не з ОСОБА_6 Оскільки даний позов позивачем було подано до двох відповідачів, відносно шкоди завданої йому в результаті ДТП, яка сталася з вини працівника юридичної особи, яка володіє джерелом підвищеної небезпеки, а тому розподіл судом сум на стягнення шкоди з відповідачів не є виходом за рамки позовних вимог, враховуючи також те, що позивач рішення, яке переглядається не оскаржив.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі щодо невірного визначення судових витрат, не спростовують висновки суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, які являються обов'язковою підставою для скасування судового рішення.

Отже висновки суду першої інстанції відповідають матеріалам справи, рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, та підстав для його скасування колегією судів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 309 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Екологічна компанія "Громада - Слов'янськ" відхилити.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 19 січня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: