У Х В А Л А

судового засідання

"30" січня 2015 р. м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі

головуючого-судді - Мартинишин М.О.

при секретарі - Матвієнко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Будхімеко Україна про стягнення грошових коштів, -

встановив:

позивач звернувся в суд із вищевказаним позовом.

Представник позивача подав заяву, в якій просять метою забезпечення позову накласти арешт на грошові кошти, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю Будхімеко Україна в межах заявлених позовних вимог у розмірі 119640 грн., які знаходяться на розрахунковому рахунку №403 в ЦФ ПАТ Кедобанк, МФО 325365, а також на інших рахунках відповідача, стверджуючи, що не вжиття таких заходів може утруднити, та зробити неможливим виконання рішення суду, внаслідок чого його законні права не будуть захищені, оскільки йому стало відомо, що 05.11.2014 року, відповідач прийняв рішення про ліквідацію Товариства з обмеженою відповідальністю Будхімеко Україна, товариство припинило господарську діяльність, весь персонал підприємства окрім директора звільнено, яка доказ припинення відповідачем господарської діяльності зазначив лист основного контрагента відповідача ТОВ «Епіцентр К» від 12.12.2014 року №1611/12. Просить заяву задвольнити.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

За таких обставин, суд вважає, що слід розглядати заява про забезпечення позову без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускаються на будь якій стадії розгляду справи, якщо не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як вбачається із розяснень п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Згідно п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України, одним із способів забезпечення позову є накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно із ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши вказану заяву, вважає, що така не підлягає до задоволення, оскільки представник позивач не надав належних доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову та у звязку із відсутністю причин, у звязку з яким потрібно забезпечити позов.

Крім цього із листа ТОВ «Епіцентр К» від 12.12.2014 року №1611/12 не вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю Будхімеко Україна припинило чи припиняє господарську діяльність.

При цьому, суд вважає, що вказане забезпечення позову призведе до зупинення підприємницької діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю Будхімеко Україна, оскільки накладення арешту на розрахунковий рахунок останнього тягне за собою втручання у його господарську діяльність.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 151-154 Цивільного процесуального кодексу України,-

ухвалив:

В задоволені заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Будхімеко Україна про стягнення грошових коштів - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня проголошення ухвали, або протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Мартинишин М.О.