АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 413/2990/12 22-ц/774/658/К/15
Справа № 413/2990/12 Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц/774/658/К/15 суддя Кулігіна Т.Д.
Категорія № 55 (ІІІ) Доповідач Бондар Я.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Зубакової В.П., Соколан Н.О.,

при секретарі: Трофименко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, згідно із вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового засідання технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Євраз Суха Балка" на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23 червня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Євраз Суха Балка" про стягнення недоплаченої заробітної плати за час відпустки, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Євраз Суха Балка" ( надалі - ПАТ "Євраз Суха балка") про стягнення недоплаченої заробітної плати за час відпустки.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він працював на ПАТ "ЄВРАЗ Суха Балка" у період з 01 січня 1995 року по 01 березня 2010 року на різних посадах, за час його роботи на підприємстві наказами неодноразово підвищувались тарифні ставки і посадові оклади всім працівникам підприємства, при цьому нарахування та виплата заробітної плати за час відпусток, здійснювалась в порушення Законів України "Про відпустки" та "Оплату праці", а також Порядку обчислення заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 і вказані порушення визнані ПАТ "Євраз Суха Балка" у спільній Постанові від 06.02.2012 року № 3.

Після уточнення позовних вимог у березні 2014 року представник позивача ОСОБА_3 просив стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 недоплачену заробітну плату за час відпусток в сумі 909,14 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23 червня 2014 року за заявою представника позивача ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_2 в частині стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги і середнього заробітку за частину часу затримки виплати недоплаченої заробітної плати залишено без розгляду.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23 червня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ "Євраз Суха Балка" на користь ОСОБА_2 недоплачену заробітну плату за час відпусток у сумі 909,14 грн. без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб. Стягнуто з ПАТ "Євраз Суха Балка" судовий збір 243,60 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ "Євраз Суха Балка", посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також неповне з'ясування обставин справи, ставить питання про скасування рішення суду.

Вважають, що суд першої інстанції при розрахунку заборгованості середнього розміру заробітку позивача без належних правових підстав застосував коефіцієнт 1,25 з 01.01.2005 року, оскільки наказом № 83 від 24.01.2005 року було підвищено тарифні ставки ( оклади) з метою матеріальної зацікавленості працівників, тому вимоги п.10 Постанови КМУ № 100 на дане підвищення не поширюється.

Суд не взяв до уваги спільну постанову профспілкових комітетів та генерального директора ПАТ "Євраз Суха Балка" № 3 від 06 лютого 2012 року, якою встановлено корегуючий коефіцієнт при розрахунку заробітної плати за час відпусток за період з 01.01.1995 року по 01.03.2010 рік для визначення середньої заробітної плати у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів.

З 01.01.2005 року на підприємстві було підвищено тарифні ставки (оклади) згідно наказу по ВАТ "Суха Балка" №83 від 24.01.2005 року з метою матеріальної зацікавленості працівників, підвищення ефективності виробництва та перевиконання планових завдань. У цьому ж році ВАТ "Суха Балка" на підставі п. 3.1. розділу 3 Галузевої угоди гірничо-металургійного комплексу України на 2005-2006 роки та п. 3.27 Колективного договору ВАТ "Суха Балка" на 2005 рік наказом по ВАТ "Суха Балка" №331 від 24.03.2005 року встановлено провести з 01.03.2005 року підвищення тарифних ставок у 1,2014 рази, без зміни положень про оплату праці. Оскільки підприємством не порушено умови Галузевої угоди гірничо-металургійного комплексу України на 2005-2006 роки та п. 3.27 Колективного договору ВАТ "Суха Балка" на 2005 рік та було проведено підвищення тарифних ставок з 01.01.2005 року з власної ініціативи, на думку відповідача, відсутні підстави для застосування до наказу №83 від 24.01.2005 року положень п.10 Порядку обчислення середньої заробітної плати та врахування цього коефіцієнту при обчисленні недоплаченої заробітної плати за час відпусток. Крім того, судом не взято до уваги, що на госпрозрахункових підприємствах і в організаціях коригування заробітної плати та інших виплат провадиться з урахуванням їх фінансових можливостей, та не враховано, що підприємство на власний розсуд вже визначило корегуючі коефіцієнти для визначення середньої заробітної плати у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів у відповідності з актами законодавства і прийняло рішення про розрахунок цих сум за формулою: корегуючий коефіцієнт = 1 + розмір підвищення тарифних ставок та окладів (в частках одиниці) Х 0,71, а тому незастосування судом цієї формули є незаконним.

Судом не взято до уваги порушення позивачем тримісячного строку для звернення до суду за захистом свого порушеного права.

Також, судом порушено норми процесуального права та не враховано, що згідно положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України, сторони звільняються від доведення обставин, встановлених судовим рішенням у цивільній справі, яка стосується однієї зі сторін спору, а рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 06.02.2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ПАТ "Євраз Суха Балка" про стягнення недоплаченої заробітної плати за час відпусток, компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, яке набрало законної сили та на теперішній час є чинним, встановлено правомірність дій ПАТ "ЄВРАЗ Суха Балка" при застосуванні корегуючого коефіцієнта за формулою: 1 + розмір підвищення тарифних ставок та окладів (в частках одиниці) Х 0,71.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_3, просить рішення суду, як законне та обґрунтоване, залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у період з 19 жовтня 1995 року по 12 серпня 2011 року позивач ОСОБА_2 працював на підприємстві ПАТ "Євраз Суха Балка" на різних посадах (а.с. 3-6).

Позивач у період роботи на підприємстві неодноразово перебував у відпустках, отримував заробітну плату, йому було нараховані та виплачені відпускні.

Спір виник з приводу невірного застосування розміру середньої заробітної плати при нарахуванні сум оплати за час відпусток.

Наказами по підприємству Наказами по підприємству № 191 від 28.02.1995 р., № 426 від 28.06.1996 р., № 522 від 24.07.1997 р„ 312 від 25.04.2000 р„ № 1252 від 19.12.2001р, № 637 від 29.07.2003р, № 717 від 20.08.2003р., № 391 від 21.04.2004р, № 952 від 15.09.2004р„ № 83 від 24.01.2005р„ № 331 від 21.03,2005р., № 92 від 31.01.2006р., № 367 від 05.04.2006р № 1117 від 02.10.2006р„ № 23 від 05.01.2007р., № 624 від 08.05.2007р., № 1432 від 10 жовтня 2007 року, № 103 від 22 січня 2008 року, № 614 від 18 квітня 2008 року у період роботи позивача неодноразово підвищено тарифні ставки і посадові оклади працівникам підприємства.

Позивачу у спірному періоді відповідачем неправильно розраховувалась і виплачувалась заробітна плата за час його відпусток, а саме без корегування заробітної плати, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчислені середньої заробітної плати, у випадках підвищення тарифних ставок та посадових окладів у відповідних розрахункових періодах за проміжок часу до підвищення на коефіцієнт підвищення, що призвело до недоплати ОСОБА_2 за весь період роботи на ПАТ "Євраз Суха Балка" заробітної плати за час відпусток.

Задовольняючи уточнені позовні вимоги ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив із доведеності позову у зв'язку з порушенням відповідачем п.п. 2, 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року (далі - Порядок), що призвело до неправильного нарахування заробітної плати за час відпусток та несвоєчасного проведення розрахунку.

Колегія суддів погоджується частково з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 21 Закону України "Про відпустки" порядок обчислення заробітної плати працівникам за час щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, та компенсації за невикористані відпустки, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України Постановою №100 від 08.02.1995р. затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати, який застосовується при наданні працівникам відпусток.

Згідно підпункту "а"п. 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.95 р. N 100 (далі - Порядок) цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках надання працівникам щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або виплати їм компенсації за невикористані відпустки. Пунктом 2 Порядку передбачено, що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Пункт 10 вищевказаного Порядку передбачає, що у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення. На госпрозрахункових підприємствах і в організаціях коригування заробітної плати та інших виплат провадиться з урахуванням їх фінансових можливостей.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем в період роботи ОСОБА_2 підвищувались тарифні ставки і посадові оклади на підставі вищезазначених наказів.

Суд першої інстанції правильно врахував наведене та прийшов до вірного висновку про необхідність коригування заробітної плати при розрахунку середнього заробітку для нарахування оплати часу відпусток.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для застосування коефіцієнтів 1,5 з 01.06.1996 року відповідно до наказу №462 від 28.06.1996 року та 2,5 з 01.01.1996 року відповідно до наказу №84 від 31.01.1996 року, оскільки наказом №114 від 12.02.1996 року було визначено інший порядок застосування коефіцієнтів підвищення при розрахунку середнього заробітку за розрахункові місяці 1995 та 1996 років, колегією суддів не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки згідно з належним чином завіреного підписом уповноваженої особи та печаткою ПАТ "ЄВРАЗ Суха Балка" переліку коефіцієнтів підвищення тарифних ставок по ПАТ "ЄВРАЗ Суха Балка" з липня 1994 року по січень 2010 року, у січні 1996 року тарифні ставки підвищились на коефіцієнт 2,50 у відношенні до діючих тарифів на підставі наказу №84 від 31.01.1996 року, у червні 1996 року - на 1,50 на підставі наказу №462 від 28.06.1996 року, а наказом №114 від 12 лютого 1996 року не було здійснено зміну чи скасування наказів №462 від 28.06.1996 року та №84 від 31.01.1996 року.

Однак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, не вірно визначив розмір недоплати.

Так, Спільною постановою Генерального директора та профспілкових комітетів ПАТ "Євраз Суха Балка" від 06.02.2012 року № 3 визнано порушення п.10 Порядку при розрахунку заробітної плати за період відпусток працівникам ПАТ "Євраз Суха Балка" з 01.01.1995 року по 01.03.2010 року, постановлено провести перерахунок заробітної плати колишнім працівникам ВАТ "Суха Балка" та ПАТ "Євраз Суха Балка" за вказаний період із застосуванням формули: Корегуючий коефіцієнт = 1+ розмір підвищення тарифних ставок та посадових окладів (в частках одиниці) х 0,71)

Стягуючи на користь позивача недоплату у сумі 909,14 грн., суд першої інстанції не врахував положення Спільної Постанови № 3 від 06.02.2012 року Генерального директора та профспілкових комітетів ПАТ "Євраз Суха Балка".

Пунктом 1.3 якої встановлено, що виплата недоплаченої заробітної плати за час відпусток здійснюється з урахуванням фінансових можливостей ПАТ "Євраз Суха Балка" з корегуванням за вищевказаною формулою.

З посиланням суду першої інстанції на недоведеність відповідачем необхідності застосування такого розміру коригування, згідно Спільної Постанови, колегія суддів погодитись не може.

При цьому враховує, що Спільна Постанова прийнята за згодою роботодавця та профспілок, які діють в інтересах робітників, в межах їх компетенції, не суперечать законодавству, й по суті є погодженням з профспілками дій адміністрації.

На виконання постанови видано Наказ № 295 від 16.02.2012 року, яким визначено порядок здійснення виплат. На час ухвалення рішення по справі Постанова та Наказ є чинними, отже доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи.

Зазначена постанова не є предметом спору по справі, що переглядається. З приводу її незаконності позов не заявлено.

Крім того, Постановою Верховного Суду України від 18 лютого 2015 року за результатами розгляду заяви ОСОБА_5, з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме пункту 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.95 р. N 100 та статті 60 Закону України "Про акціонерне товариство", встановлено, що на госпрозрахункових підприємствах і в організаціях коригування заробітної плати та інших виплат проводиться з урахуванням їх фінансових можливостей, а отже Спільна постанова прийнята на виконання рішення наглядової ради ПАТ "Євраз Суха Балка" є обов'язковою для виконання.

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Отже, з урахуванням положень вказаної Спільної постанови, недоплата заробітної плати за час відпусток позивача складає 645,49 грн. із розрахунку (904,14 грн. * 0,71), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача без врахування податків та інших обов'язкових платежів.

Не може погодитись колегія суддів і з доводами апеляційної скарги щодо пропуску позивачем строку для звернення до суду за захистом свого порушеного права, як на підставу для відмови у задоволені заявленого позову в повному обсязі з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦПК України перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач дізнався про порушення свого права лише із Спільної постанови Генерального директора та профспілкових комітетів від 06.02.2012 року, і саме з цього часу починається перебіг позовної давності, а підстави для застосування до правовідносин сторін обмеженого строку позовної давності тривалістю три місяці у відповідності до трудового законодавства, яке було чинне на час порушення ПАТ "ЄВРАЗ Суха Балка" трудових прав позивача щодо оплати праці відсутні.

Згідно ч. 2 ст. 233 КЗпП України, в редакції чинній станом на 06.02.2012 року, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013 у справі за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_6 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, статей 1, 12 Закону України "Про оплату праці", визнано, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Позивач звернувся до суду за захистом своїх прав у березні 2012 року, а отже ним не пропущено строк позовної давності, передбачений ст. 233 КЗпП України.

На підставі п.1,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, у зв'язку з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення про стягнення недоплаченої заробітної плати за час відпусток у сумі 645,49 грн.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволені іншої частини позовних вимог не оскаржується, а тому не переглядається.

Згідно ч.ч. 3,5 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243,60 грн., за розгляд справи в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.1,4 ч.1 ст.309, ст.ст. 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Євраз Суха Балка" задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23 червня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ЄВРАЗ Суха Балка" на користь ОСОБА_2 недоплачену заробітну плату за час відпусток у сумі 645,49 грн. без врахування податків та інших обов'язкових платежів.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ЄВРАЗ Суха Балка" на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: