Справа № 496/1271/15-ц
Провадження: 6/496/61/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2015 Біляївський районний суд

Одеської області

у складі: головуючого судді Груца Є.Є.,

при секретарі Ткаченко В.М.,

розглянувши в м. Біляївка подання державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Біляївського МРУЮ в Одеській області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України суд, -

В С Т А Н О В И В :

23.03.2015 року до Біляївського районного суду надійшло подання державного виконавця відділу ДВС Біляївського МРУЮ в Одеській області про тимчасове обмеження боржниці ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Свої вимоги мотивує тим, що відділом ДВС Біляївського МРУЮ в Одеській області відкрито виконавче провадження № 46095169 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» богру у розмірі 12813,56 грн. на підставі виконавчого листа по справі № 496/3845/14-ц виданого 11.12.2014 року Біляївським районним судом Одеської області.

Представник відділу ДВС Біляївського МРУЮ в Одеській області до судового засідання не зявився, і не повідомив суд про причину неявки.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно п.18 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань. Тобто наявність лише самого зобовязання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїду за межі України. Отже, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець зазначає у поданні.

Всупереч цим положенням державним виконавцем не надано доказів щодо необхідності застосування додаткового заходу впливу, з метою забезпечення належного виконання боржником рішення суду у вигляді тимчасового обмеження виїзду боржника за межі України.

До подання не додано даних про наявність у боржника документа громадянина України на право виїзду з України і вїзду в неї, перелік яких зазначений в ст. 2 ЗУ «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», що є підставою для вирішення питання про відмову у виїзді за кордон, тимчасово затримати або вилучити паспорт.

Крім того, в поданні не зазначено жодного доказу на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 має намір виїхати за межі України і що саме обмеження його у виїзді за кордон вплине на виконання ОСОБА_1 рішення і буде сприяти погашенню ним боргу.

За таких обставин суд вважає, що подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 209, 210, 217, 377-1 ЦПК України, ЗУ «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ЗУ «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Біляївського МРУЮ про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя: Груца Є.Є.