АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/280/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Матковської Л.О.,

суддів: Федорової Н.О., Варвус Ю.Д.,

при секретарі: Бондарі О.В.,

за участю: представників сторін

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданою його представником ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, за участю третіх осіб - Служби у справах дітей Хмельницької міської ради, Головного управління юстиції у Хмельницькій області про повернення малолітніх дітей до місця їх постійного проживання в Республіку Грецію.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року, представник позивача ОСОБА_2 звертаючись до суду з вказаним позовом зазначав, що 29.04.2004р. позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_3 зареєстрували шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1. від шлюбу народились діти: син -ОСОБА_6 та дочка - ОСОБА_7. Місцем народження дітей є Республіка Греція де вони постійно продовжували проживати до липня 2013 року. 13.10.2012р. відповідачка покинула дітей і чоловіка та залишила місце сімейного проживання не питаючи згоди позивача. З цього приводу позивач подав заяву до поліції Піргоса. З жовтня 2012 року діти проживали разом з батьком. 30.03.2013р. після розгляду заяви про тимчасове розпорядження суддя суду першої інстанції Ілії розпорядився встановити тимчасове спілкування матері з дітьми Діонісіосом та Хрісулою. ________________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Логінова С.М. Провадження № 22-ц/792/280/15

Доповідач: Матковська Л.О. Категорія: 48

Також відповідачка мала право під час літніх канікул забирати дітей на весь місяць липень та повертати їх по закінченню спілкування в тому ж місяці. 03.07.2013р. відповідачка взяла дітей з дому позивача та мала повернути їх 31.07.2013р. до 24год. 00хв., відповідно до вимог рішення про спілкування. У вказаний день та час мати дітей не повернула та зникла разом із ними, маючи на меті незаконне викрадення та утримання дітей. В телефонній розмові відповідачка повідомила позивачу, що вона разом з дітьми перебуває на території України та не має наміру повертатись до Республіки Греція. З врахуванням викладеного позивач просив повернути малолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 до місця їх постійного проживання в Республіку Грецію в супроводі їх батька ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 грудня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник апелянта ОСОБА_2 не погоджується з рішенням суду, просить його скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити. Посилається на порушення та неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що в основу рішення суд поклав припущення та доводи, які не досліджувались в судовому засіданні. Судом не було прийнято до уваги рішення Європейського суду з прав людини про повернення дітей до держави постійного місця проживання, хоча згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", рішення Європейського суду є джерелом права. Що стосується недоведеності факту переміщення дітей з Республіки Греція до України, то дані факти не можуть бути підставою для відмови в позові. Посилається на те, що обов'язок доведення обставин, які можуть бути винятковими підставами для неповернення дитини в силу ст.13 Конвенції "Про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей", покладається на особу, яка вчинила вивезення дитини та/або її утримує. Вважає, що місцем походження дітей є Греція, тому їх слід повернути до держави походження.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 29 квітня 2004 року зареєстрували шлюб. Шлюб укладено демархом Волакосу, ОСОБА_5 в Епіталіо, н. Іліа. ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народилися діти: син ОСОБА_6 та донька ОСОБА_7. Місцем народження дітей є Респібліка Греція, вони за фактом народження мають грецьке громадянство, що підтверджується свідоцтвом про сімейний стан засвідчене мером муніципалітету Піргос. Сім'я проживала разом з батьками позивача в їхньому будинку.

В жовтні 2012 року між подружжям погіршилися сімейні відносини, відповідачка, залишила місце проживання.

30 березня 2013 року після розгляду заяви про Тимчасове розпорядження суду, суд першої інстанції Іліа розпорядився надати ОСОБА_3 Розпорядження, яким встановив тимчасове спілкування матері з дітьми за яким вона також мала право під час літніх канікул забирати дітей на весь липень місяць та повертати їх по закінченню спілкування в тому ж місяці.

ОСОБА_1, звертаючись до адміністративних та судових органів України з заявою про повернення дітей у Грецію, посилався на те, що відповідачка 03.07.2013 року забрала дітей з дому в Греції та повинна була їх повернути 31 липня 2013року до 24.00 год. проте, не виконала рішення суду, дітей не повернула, зникла з ними в невідомому напрямку.

1 серпня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до відділку поліції Піргосу та подав позов проти ОСОБА_3 за порушення Тимчасового розпорядження, за самоуправство та викрадення дітей, а 23 жовтня 2013 року суд першої інстанції Іліа доручив позивачу остаточне право на опіку над неповнолітніми дітьми, наказав передати дітей батьку.

Відповідно до ст. 414 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цивільним процесуальним кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

За загальним правилом, позови до фізичної особи пред'являються до суду за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування (cт. 109 ЦПК України).

Суд першої інстанції, отримавши в порядку ч.3 ст. 122 ЦПК України, відомості щодо реєстрації місця проживання відповідачки ОСОБА_3 по місцю проживання батьків в АДРЕСА_1, відкрив провадження у справі.

Вирішуючи спір даної категорії, суд, крім з'ясування питання щодо чинності Гаазької конвенції у відносинах між Україною та Грецією, зобов'язаний перевірити цілий ряд фактів, в тому числі чи мало місце протиправне переміщення дітей в Україну,чи доведено, що діти вже прижилися в їх новому середовищі при поданні заяви більш ніж через рік після протиправного переміщення та ін.

В ході розгляду справи було надано повідомлення Державної прикордонної служби 30254-10335/0/15-14 від 15.09.2014 року з бази даних "Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України" про те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перетинали кордон України прилетівши з Афін 18.05.2012 року та вилетіли в Афіни з Києва 13.08.2012 року., іншої інформації немає.

За повідомленням служби у справах дітей Хмельницької міської ради відповідачка та діти за адресою АДРЕСА_2 не проживають.

Представником відповідача в судовому засіданні була надана довіреність на представлення інтересів від імені ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, від14.03.2014 року видана в Російській Федерації, Республіка Башкорстан, місто Уфа. В даній довіреності вказано, що ОСОБА_3 зареєстрована по місцю проживання до 14.01.2017 року в республіці Башкорстан АДРЕСА_3.

Згідно довідок №432, 434 від 03.12.2014 року виданих директором середньої загальноосвітньої школи № 85 управління освіти адміністрації міського округу місто Уфа ОСОБА_6 та ОСОБА_7 навчаються в 1-А класі даної школи.

Враховуючи наведене, суд обґрунтовано прийшов до висновку, що відсутні докази неправомірного переміщення дітей саме в Україну, проте безпідставно визнав, що діти вже прижилися в своєму новому середовищі, оскільки умови проживання дітей в Російській Федерації судом не досліджувалися.

За змістом п.4 ч.3 ст. 121 ЦПК України суддя, отримавши позовну заяву може її повернути у зв'язку з непідсудністю справи за умови, коли діти не проживають на підсудній стороні.

За ст. 9 Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей 1980 року, яка є чинною для України та Греції з 01.02.2007 року якщо Центральний орган, що одержав заяву, передбачену статтею 8, має підстави вважати, що дитина знаходиться в іншій Договірній державі, він без затримок передає заяву безпосередньо Центральному органу такої Договірної держави та відповідно інформує Центральний орган, що запитує, або заявника.

Відповідно до ч.3 ст. 12 Конвенції якщо судовий або адміністративний орган в запитуваній державі має підстави вважати, що дитина була переміщена до іншої держави, він може зупинити процедури або відмовити в прийнятті заяви про повернення дитини.

За змістом п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, тобто не належить до юрисдикції даного суду.

Після відкриття провадження у справі судом було встановлено, що діти на територію України в липні 2013 року неправомірно не переміщалися, на час розгляду справи відсутні на території України і продовження судового процесу, без дослідження в установленому законом порядку всіх обставин справи задля вирішення питання щодо повернення дітей в Грецію, є неможливим.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись п.1 ч.1 ст.205, ст.ст. 307, 309, 315, 319 ЦПК України, ч.3 ст. 12 Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей 1980 року, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану його представником ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 грудня 2014 року скасувати, провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Л.О.Матковська