Справа № 459/2667/13 Головуючий у 1 інстанції: Мелешко С.І.
Провадження № 22-ц/783/1303/15 Доповідач в 2-й інстанції: Бакус В. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого: судді Бакуса В.Я.,

суддів: Гірник Т.А., Левика Я.А.,

секретаря: Глинського О.А.,

з участю: представника позивача - ПАТ «Промінвестбанк» - Бачинського А.В., представника відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі ПАТ «Промінвестбанк») на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 31 жовтня 2014 року у справі за позовом ПАТ «Промінвестбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «ВМВ Компані» (далі ТзОВ ВКФ «ВМВ Компані», про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ПАТ «Промінвестбанк», ТзОВ ВКФ «ВМВ Компані» про визнання недійсним договору поруки, -

встановила:

рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 31 жовтня 2014 року у задоволені вказаних вимог за первісним та зустрічним позовах відмовлено.

Рішення суду оскаржив ПАТ «Промінвестбанк», просить його в частині відмови у задоволені його вимог скасувати й ухвалити нове рішення по суті позовних вимог ПАТ «Промінвестбанк», посилаючись на те, що рішення суду винесене внаслідок неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права. Так, зокрема, апелянт посилаючись на умови кредитного договору та договорів поруки зазначає, що відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. А відтак, у зв'язку з тим, що кредитним договором встановлено термін повернення коштів 16.04.2013 р., а позов пред'явлено банком 20.05.2013 р., тобто в двохмісячний строк від дати закінчення повернення кредитних коштів, суд прийшов до неправильно висновку, що договори поруки припинені.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу - представника позивача - ПАТ «Промінвестбанк» - Бачинського А.В. на підтримання апеляційної скарги, представника відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на заперечення апеляційної скарги, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статей 1, 6 та 11 ЦК України наявність або відсутність прав та обов'язків сторін, припинення, зміна або виникнення прав і обов'язків учасників правовідносин встановлюються та регулюються нормами матеріального права й договором.

Встановлено, що 21 квітня 2011 року між ПАТ «Промінвестбанк» та ТзОВ ВКФ «ВМВ Компані» укладено Кредитний договір про відкриття не відновлювальної кредитної лінії № 82/34-к. З урахуванням внесених змін № 1/325 до кредитного договору від 14.11.2011 р., Банк надав Позичальнику кредит в сумі 20 100 000 грн. з датою остаточного повернення всіх отриманих сум 16 квітня 2013 року, зі сплатою 20% за користування кредитом на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за отриманими коштами (а.с.7-14 т.1).

21 квітня 2011 року між ПАТ «Промінвестбанк» та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 85/34-П, відповідно до якого поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором як солідарний боржник за невиконання та/або прострочення виконання Позичальником зобов'язань за кредитним договором в тому ж об'ємі як і Боржник (а.с.260-262 т.1).

В той же день, тобто 21 квітня 2011 року між ПАТ «Промінвестбанк» та ОСОБА_4 укладено договір поруки № 86/34-П, відповідно до якого поручитель зобов'язалася відповідати перед кредитором як солідарний боржник за невиконання та/або прострочення виконання Позичальником зобов'язань за кредитним договором в тому ж об'ємі і що Боржник (а.с.263-265 т.1).

Пунктами 3.1 - 3.4 вищевказаних договорів поруки передбачено, що у випадку невиконання зобов'язань позичальником у строки, визначені Кредитним договором, Кредитор звертається з письмовою вимогою на адресу Поручителя і виконання Поручителем зобов'язань перед Кредитором повинно відбутися не пізніше 10-денного терміну з дати отримання Поручителем вимоги (в т.ч. факсимільної копії).

В договорах поруки зазначено, що строк дії договору - до повного погашення зобов'язання за кредитним договором, в забезпечення якого надано поручительство, а також договорів про внесення змін до нього (п.5.4.).

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Матеріалами справи підтверджується, що 22 червня 2012 року Банк направляв претензії поручителям ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо вжиття негайних заходів щодо погашення заборгованості перед банком, в терміни передбачені законодавством України та відповідними договорами, подати відповідь на претензію, в іншому випадку Банк буде змушений звернутись до суду (а.с.281-282, 288-289 т.1).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (ст. ст. 530, 631 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Таким чином ч. 4 ст. 559 ЦК України визначає спеціальний строк пред'явлення вимоги до поручителя, який не є строком позовної давності відповідно до ст.ст. 257-258 ЦК України.

Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання в повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Посилання апелянта на те, що у зв'язку з тим, що кредитним договором встановлено термін повернення коштів 16.04.2013 р., а позов пред'явлено банком 20.05.2013 р., тобто в двохмісячний строк від дати закінчення повернення кредитних коштів, є помилковим.

Установивши, що договорами поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цих договорів встановлено, що вони діють до повного припинення всіх зобов'язань боржника за кредитним договором, та що кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов'язань, відповідно до направлених вимог до боржника та поручителів про погашення як простроченої заборгованості, так і всієї суми кредиту, що залишилась, не пред'явив позову до поручителів про виконання зобов'язання, міський суд дійшов правильного висновку про те, що зобов'язання за договорами поруки припинилися.

Відповідно до вимог частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Пунктом 4.3.4. кредитного договору, на який кредитор посилався в своїх вимогах до поручителів та боржника, передбачено право Банку вимагати від позичальника (незалежно від настання строку остаточного повернення всіх одержаних в межах кредитної лінії сум кредиту) сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом та/або плати за кредит, та/або процентів за неправомірне користування кредитом, та/або суми неустойки, передбаченої цим договором, зокрема позичальником порушений графік погашення кредиту. Про необхідність дострокової сплати кредиту, плати за кредит з указаних підстав Банк зобов'язаний письмово попередити Позичальника не менш ніж за 10 календарних днів до вчинення необхідних дій по примусовому стягненню коштів.

22 червня 2012 р. Банк направляв вимоги до боржника та поручителів про погашення як простроченої заборгованості, так і всієї суми кредиту, що залишилась, що складали загальну суму 22 780 268, 76 грн. станом на 19 червня 2012 року, які отримані ними в червні місяці (а.с.15-17,52 т.1).

Встановлено, що не заперечив представник Банку, Банк звернувся до закінчення строку кредитного договору до господарського суду про звернення стягнення на об'єкти іпотеки, які були передані Банку позичальником, для погашення кредиту.

Суму, яку просить стягнути позивач з поручителів, розрахована станом на 01.01.2013 р. (а.с.28 т.1).

До суду позивач звернувся 21 травня 2013 року (а.с.54 т.1).

Таким чином, позивач пропустив шестимісячний строк звернення до поручителів від дати виконання зобов'язання поручителями та боржником внаслідок звернення до них Банку з вимогою про дострокове погашення кредиту, що свідчить про те, що зобов'язання за договорами поруки припинилися, що відповідає правовим позиціям Верховного Суду України, викладених у постановах, зокрема від 08.10.2014 р. - справи № 6-128цс14, № 6-120цс14, від 26.11.14 - справа № 6-75цс14.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 303, 305, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, п.1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 313, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відхилити.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 31 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Бакус В.Я.

Судді: Гірник Т.А.

Левик Я.А.