Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №219/7281/14-ц Головуючий у 1-й інстанції: Воробйова І.В.
Провадження № 22-ц/778/3935/15 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Спас О.В.,

Полякова О.З.,

Бабак А.М.,

при секретарі: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Відділ державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, про стягнення заборгованості по аліментам, збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИЛА :

В грудні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа: ВДВС Артемівського МУЮ у Донецькій області, про стягнення заборгованості по аліментам, збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, який згодом уточнила.

В обґрунтування позову зазначала, що що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 від якого у них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. В подальшому шлюб між ними було розірвано. З моменту припинення шлюбних стосунків діти проживають з нею.

Постановою Єнакіївського міського суду Донецької області від 29 березня 2015 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу щомісяця до повноліття сина, а потім по 1/4 частині, починаючи з 24 березня 2000 року і до повноліття доньки.

Зазначила, що відповідач є інвалідом другої групи і отримує пенсію, крім того він отримує страхові виплати у зв'язку з нещасним випадком на виробництві. До червня-липня 2014 року з пенсії та страхових виплат відповідача на її користь стягувались аліменти на утримання доньки. Але, через проведення антитерористичної операції та окупацією терористами м. Єнакієве з 12.08.2014 року виплата аліментів була припинена так як влада України припинила фінансування державних установ. УПФ в м. Єнакієве, відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування у м. Єнакієве та ДВС в м. Єнакієве знаходяться на території, яка не підконтрольна Україні, тому стягнення аліментів з відповідача стало неможливим.

У другій половині 2014 року відповідач ОСОБА_4 зареєструвався як переселенець в м. Артемівську Донецької області та оформив належні йому виплати, однак аліменти з даних виплат вона не отримує, так як при оформленні виплат відповідач не повідомив УПФ та відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування про те, що він має аліментні зобов'язання.

Зазначала, що донька ОСОБА_6 з 2012 року навчається на денному відділенні Дзержинського музичного училища та отримує стипендію у сумі 500 грн. Вона працює на шахті «Булавінська», проте на теперішній час шахта не працює і заробітну плату вона не отримує.

Крім того вказала на те, що її донька хворіла, тому нею було витрачено значні кошти на її лікування. Вказані обставини, на її думку, дають підстави для вирішення питання щодо збільшення розміру аліментів на утримання доньки з 1/4 частини до 1/3 частини з усіх видів доходів відповідача починаючи з 01 грудня 2014 року і до закінчення донькою навчання.

Враховуючи вищевикладене просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по аліментам на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 по 1/4 частини з усіх його доходів, починаючи з червня-липня 2014 року і до прийняття судом рішення; збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 до 1/3 частини з усіх видів доходу щомісячно, починаючи з 01 грудня 2014 року і до закінчення донькою навчання.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 квітня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,якщо визнає,що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, яке було видано 12 серпня 1989 року виконкомом Булавинської селищної ради м.Єнакієве Донецької області. Шлюб між ними було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим 25 лютого 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Єнакіївського міського управління юстиції Донецької області. Батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 10 липня 1997 року виконкомом Булавинської селищної ради м. Єнакієве.

Відповідно до постанови Єнакіївського міського суду Донецької області від 29 березня 2000 року було стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/3 частини усіх видів доходу щомісячно, починаючи з 24 березня 2000р. до повноліття сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, а потім по 1/4 частині до повноліття доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно до положень ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь

минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст. 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду.

Суд першої інстанції застосувавши вказані норми матеріального права, які визначають порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст. 187 СК України ,обґрунтовано відмовив у стягненні заборгованості по аліментам.

Згідно з ч. І ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до п.п.З п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За матеріалами справи донька сторін, ОСОБА_6, навчається у Дзержинському музичному училищі за рахунок бюджетних коштів та отримує стипендію у розмірі 550 грн., тобто має дохід.

Платник аліментів ОСОБА_4 є інвалідом 2 групи, безстроково. Інвалідність була ним отримана внаслідок трудового каліцтва, має ступінь втрати професійної працездатності 65%.; його щомісячний дохід, який складається з пенсії та страхових виплат, визначається у сумі 6742 грн. 89 коп. ( страхові виплати у зв'язку з нещасним випадком на виробництві у розмірі 3607 грн. 64 коп. та пенсія у розмірі 3135 грн. 25 коп.) ОСОБА_4 проживає однією сім'єю із старенькою матір'ю, ОСОБА_9, яка внаслідок тяжкої хвороби потребує постійного медикаментозного лікування, тому відповідно потребує матеріальної допомоги з боку сина.

Районним судом правомірно зроблено висновок про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 в частині збільшення розміру стягнутих аліментів.

У відповідності до вимог ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з чим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

На час звернення позивачки до суду, донька сторін ОСОБА_6 яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 року, є особою яка не досягла повноліття.

На підставі вищенаведеного,судова колегія вважає,що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.307,308,317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 квітня 2015 року по цій справі - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: