Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Бондаренко О. В. ,

при секретарі - Кириченко Д. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду № 4 цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом 02.10.2014 року мотивуючи тим, що 18.04.2008 року між ПАТ «Комерційний банк Надра» та ОСОБА_1, було укладено кредитний договір № 317/п/33/2008/840, згідно якого відповідачу було надано кредитні кошти в сумі 138 599 дол. США 67 центів із розрахунку 17,99 % на рік. Відповідно до договору відповідач зобов'язався щомісячно до 18 числа поточного місяця сплачувати мінімальний платіж у розмірі 2144 грн., кінцевий термін повернення кредиту 18.04.2030 року. Відповідач взяті на себе зобов'язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені кредитним договором не виконує. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе обов'язків станом на 03.07.2014 року утворилась заборгованість в розмірі 293 358,39 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 136 280,68 грн., заборгованість по сплаті відсотків - 126 481,81 грн., пеня за прострочення сплати кредиту - 16 735,93 грн., штраф за порушення умов додаткової угоди - 13 859,97 грн.. Оскільки в добровільному порядку вирішити спір виявилось неможливим, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість в розмірі 293 358 грн. 39 коп. та судові витрати по справі в розмірі 2 934,00 грн.

В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача, за довіреністю у справі, ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що його довіритель дійсно укладав договір № 317/п/33/2008/840 з позивачем, однак жодних доказів в підтвердження факту надання грошових коштів, виникнення заборгованості, її розміру та розрахунку за вказаним кредитним договором позивачем не надано. Відтак в судовому засіданні не доведено обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, та порушення ОСОБА_1 умов кредитного договору. Його довіритель жодних додаткових угод з позивачем не укладав та не підписував, вимоги про дострокове повернення кредиту на його адресу банком надіслано не було.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України).

За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов'язків ( ст. 11 ЦК України).

Судом встановлено, що 18.04.2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра», правонаступником якого з 04.02.2011 року є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 317/П/33/2008/840, згідно якого кредитор зобов'язався надати позичальнику кредит в розмірі 138 599,67 грн. в порядку і на умовах визначених договором за програмою «Житлові рішення».

Цільове використання кредиту - проведення розрахунків по договору купівлі-продажу б/н від 15.04.2008 року, що укладений між позичальником та ОСОБА_3, згідно якого позичальник придбає у власність нерухоме майно - земельна ділянка загальною площею 0,2500 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; - витрати позичальника пов'язані з оформленням кредиту; - оплата комісії за розрахунки за цим договором.

За користування кредитом відповідач зобов'язався сплачувати відсотки у розмірі 17,99 % річних строком до 18.04.2030 року. Даний факт підтверджується копією договору (а.с. 7-11) та не заперечується сторонами.

Відповідно до п. 3.3.1., щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 2 144,30 доларів США. Відповідно до п. 3.3.2 позичальник повертає кредит та сплачує банку передбачені п.п. 1.3.1. Договору платежі безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів на поточний рахунок № НОМЕР_1 тарифного пакету у порядку передбаченому п. 3.3.3, шляхом сплати мінімально необхідного платежу у валюті Кредиту, що підтверджується копією договору (а.с. 7-11).

Однак, суд приходить до висновку, що п.3.3.1. та п. 3.3.2. договору суперечать один одному оскільки відповідно до п. 1.1 банк надав позичальнику кредит у гривнях, а просить повертати кредитні кошти у доларах США, що суперечить законодавству України та умовам зазначеного договору.

В позові також зазначено, що Банк умови договору виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит у визначеному договором розмірі, що підтверджується меморіальним ордером приєднаним до позовної заяви, однак суд, оглянувши матеріали справи, не знайшов підтвердження даного факту, оскільки позивачем до позову приєднано копію меморіального ордеру № 895 від 18.04.2008 року, відповідно до якого ОСОБА_1 видано кредит відповідно до договору № 317/П/33/2008/980 у розмірі 136 417,00 грн. (а.с. 17). Підтвердження того, що позивач надав відповідачу кредит у розмірі 138 599,67 грн. за договором № 317/П/33/2008/840 до позову та в судовому засіданні надано не було.

Також, в позовній заяві зазначається, що на адресу відповідача було направлено вимогу з пропозицією виконати взяті на себе, як позичальника, зобов'язання за кредитним договором, однак доказів, що підтверджує даний факт до позову та в судовому засіданні надано не було.

В позовній заяві зазначається про те, що відповідачем не виконано пропозицію позивача, в зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 03.07.2014 року становить 293 358, 39 грн. та складається з: заборгованості за кредитом - 136 280,68 грн., заборгованості по сплаті відсотків - 126 481,81 грн., пені за прострочення сплати кредиту - 16 735, 93 грн., штраф за порушення умов додаткової угоди - 13 859, 97 грн.

Однак, до позову приєднано розрахунок заборгованості за договором 317/П/33/2008/980 від 18.04.2008 року ( а.с.5-6) а позовні вимоги заявлені за договором № 317/П/33/2008/840 від 18.04.2008 року, тобто факт розміру заборгованості в судовому засіданні не доведено.

За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 11, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами ті іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку що позов не обґрунтований, не доведений належними та допустимими доказами.

Відповідно до 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В даному випадку в позові відмовлено, тому судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 509, 526, 610, 611, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212 - 215, 296 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя О. В. Бондаренко