Справа № 274/3316/14-ц
Провадження № 2/0274/95/15
РІШЕННЯ

Іменем України

05.02.2015 м. Бердичів

БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого - судді Хуторної І.Ю.,

за участю секретаря Соломянюк Л.О.,

позивачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердичеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бердичівської міської ради, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_6, ОСОБА_3 про визнання права власності на частку будинку в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року позивачка пред'явила у суді вказаний позов ( а.с. 2), змінивши підстави позову ( а.с. 174) та збільшивши позовні вимоги ( а.с. 181), остаточно просила визнати за нею право власності порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 право на ? ідеальну частку житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1.

Свої вимоги позивач мотивує наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7, яка все своє майно відповідно до заповіту від 29.10.1998 заповіла ОСОБА_1. До складу спадщини увійшли всі права та обов'язки спадкодавці, в тому числі і право на ? частку житлового будинку АДРЕСА_1, який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Бердичівською державною нотаріальною конторою № 1353 від 13.07.2001. Вона звернулася в установлений законом строк до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріус їй відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність реєстрації в БТІ свідоцтва про право на спадщину за законом № 1353 від 13.07.2001 за ОСОБА_7 А тому вона позбавлена можливості у нотаріуса оформити свої спадкові права.

Крім того позивачка у позові вказала, що рішенням суду від 28.05.1998 було встановлено, що ОСОБА_7 перебувала на утриманні ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. У зв'язку з цим, ОСОБА_7 успадкувавши після ОСОБА_9 ? частку будинку АДРЕСА_1 13 липня 2001 року подарувала цю частку будинку ОСОБА_6. Провадження у справі за заявою ОСОБА_10 про встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_9 закрито у зв'язку зі смертю особи.

Оскільки спадщина після ОСОБА_7 відкрилася в період дії ЦК УРСР в редакції 1963 року, відповідно до положень статей 527 та 554 ЦК України, внаслідок прирощення часток у спадщині, ОСОБА_7 вважається такою, що прийняла всю спадщину після ОСОБА_9.

Ухвалами суду, занесеними до журналу судового засідання від 29.09.2014 до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог залучені ОСОБА_3 та ОСОБА_6 ( а.с. 132).

Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, підтвердила обставини, вказані у позовній заяві. Додатково пояснила, що ОСОБА_10 - рідна сестра померлого ОСОБА_9. ОСОБА_11 являється невісткою ОСОБА_10. ОСОБА_10 і її син - чоловік ОСОБА_11 - померли. ОСОБА_11 на спадщину не претендує. ОСОБА_12 племінниця ОСОБА_9. Вона раніше не оформляла своїх спадкових прав через хворобу дитини. Вона від імені свого сина ОСОБА_6 та ОСОБА_11 отримала завдаток за спірний будинок від ОСОБА_3, не розуміючи, що діє. У неї тоді була хвора дитина. Вона спадщину за заповітом ОСОБА_7 прийняла, так як зверталася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Після смерті ОСОБА_7 у спірному будинку проводила ремонті роботи. Щодо підстав відмови нотаріусом у видачі їй свідоцтва про право на спадщину пояснити не змогла.

Представник позивачки, адвокат ОСОБА_2 позов підтримала, з підстав вказаних у позовній заяві.

Представник відповідача Бердичівської міської ради Бєлова А.Г. у судовому засіданні 15.12.2014 позов не визнала через відсутність правових підстав для оформлення спадщини. Крім того подала заяву про відмову у позові через пропуск позивачкою строків давності звернення до суду ( а.с. 215-217). В подальшому у судові засідання представник відповідача не з'являвся з причин, які судом не визнавалися поважними.

Третя особа - ОСОБА_3 просив відмовити у позові, пояснив, що він фактично проживає у спірному будинку з 2005 року.

Представник ОСОБА_3, адвокат ОСОБА_4 просила відмовити у позові через безпідставність вимог та пропуск позивачкою строку давності звернення до суду.

Третя особа без самостійних вимог ОСОБА_6 у судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши докази, розглянувши справу на засадах змагальності, в межах пред'явлених вимог, сприяючи сторонам у здійсненні їх процесуальних прав та обов'язків, відповідно до положень статей 10,11,60 ЦПК України, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7 (а.с.25).

Відповідно до заповіту від 29.10.1998, який не змінений та не скасований, ОСОБА_7 все своє майно заповіла ОСОБА_1 ( а.с. 31, 32).

Будинок АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право власності від 03.07.2001 - 1/2 його частка та ОСОБА_6 на підставі договору дарування від 13.07.2001 - 1/2 ідеальна частка ( а.с. 36).

Пред'являючи до суду позов про визнання права на ? частку будинку та господарських споруд у порядку спадкування після ОСОБА_7, позивачка у позові вказала на неможливість оформлення своїх спадкових прав у нотаріуса через відсутність реєстрації в БТІ свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку будинку АДРЕСА_1, виданого ОСОБА_7 після смерті ОСОБА_9 від 13 липня 2001 року ( а.с. 39).

Поряд з тим, з досліджених доказів, в тому числі і матеріалів інвентаризаційної та реєстраційної справи на спірне будинковолодіння, вбачається, що 13 липня 2001 року ОСОБА_7 подарувала ОСОБА_6 1/2 ідеальних частин житлового будинку АДРЕСА_1, який їй належав на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Бердичівською державною нотаріальною конторою 13 липня 2001 року після смерті ОСОБА_9, за реєстром № 1-1353, зареєстрованого в Бердичівському БТІ в книзі за № 18, стор. 92, р 3727 ( а.с. 67)

Таким чином посилання ОСОБА_1 на неможливість оформлення спадщини у нотаріуса після смерті ОСОБА_7 через відсутність реєстрації свідоцтва про право на спадщину не знайшло підтвердження у судовому засіданні.

Вказавши у позовній заяві ( після змін підстав позову, а.с 174-175), крім іншого, що оскільки спадщина після ОСОБА_7 відкрилася в період дії ЦК УРСР в редакції 1963 року, відповідно до положень статей 527 та 554 ЦК України, внаслідок прирощення часток у спадщині, ОСОБА_7 вважається такою, що прийняла всю спадщину після ОСОБА_9, а тому вона може претендувати на все майно, належне ОСОБА_7, суд зазначає наступне.

З матеріалів спадкової справи до майна ОСОБА_9, вбачається, що ОСОБА_7 13.07.2001 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом ? частку житлового будинку АДРЕСА_1 після ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, як особа, що перебувала на утриманні спадкодавця ( а.с. 163-168, 237).

З листа нотаріуса від 27.01.2015 та аркуша з книги обліку та реєстрації спадкових справ вбачається, що з заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_9 в шестимісячний строк звернулася ОСОБА_12 (а.с. 230, 232).

Також з ухвали суду від 12.02.2000 ( а.с. 179) про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_7 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове будинковолодіння вбачається, що ОСОБА_10 зверталася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин ( рідній брат та сестра) з ОСОБА_9 через неможливість підтвердження родинних відносин з метою оформлення спадкових прав на будинок АДРЕСА_1. Провадження у справі закрито через відсутність правонаступників.

Позивачка у судовому засіданні підтвердила, що ОСОБА_10, яка померла у 1999 році являлася рідною сестрою ОСОБА_9. У ОСОБА_10 був син, який помер. Дружина сина ОСОБА_10 - ОСОБА_11 на спадщину після ОСОБА_9 не претендує.

При цьому з матеріалів інвентаризаційної справи на спірне будинковолодіння вбачається, що ОСОБА_11 у 2005 році зверталася до БТІ з заявою про видачу з реєстру прав власності для оформлення спадщини після ОСОБА_9 (а.с. 65 інвентаризаційної справи).

Пред'явлення позову саме до Бердичівської міської ради представником позивача мотивовано відсутністю інших спадкоємців до майна ОСОБА_9 та ОСОБА_7.

Поряд з тим, позивачем не надано суду доказів того, що особа яка звернулася з заявою про прийняття спадщини - після ОСОБА_9 - ОСОБА_12 та ОСОБА_11 не претендують на спадщину після ОСОБА_9. Позов до цих осіб не пред'являвся, заяв про залучення ОСОБА_12 та ОСОБА_11 до участі у справі не надходило.

Крім того, з матеріалів спадкової справи до майна померлої ОСОБА_7 вбачається, що з письмовою заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, ОСОБА_1 не зверталася.

Відповідно до статті 549 ЦК в редакції 1963 року, чинного на час виникнення спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

З довідки МК ВЖРЕП №7 від 12.06.2014 №5 вбачається, що ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_7 зробила ремонт у будинку по АДРЕСА_1, зробила забор, покрасила всі кімнати, опалення, каналізацію (а.с. 234, зворот)

Суд зазначає, що з вказаного документу не вбачається, що саме в шестимісячний строк з дня смерті ОСОБА_7 ОСОБА_1 вчинила дії, що свідчать про прийняття спадщини.

Відповідно до довідки МК ВЖРЕП № 7 від 15.12.2014 № 6, відомості у довідці № 5 від 12.06.2014 вказані зі слів ОСОБА_1 ( а.с. 257)

А отже позивачкою не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження прийняття позивачкою спадщини після ОСОБА_7

Крім того, відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.05.2008, № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до статті 15 ЦПК України суд розглядає спори з приводу порушених, невизнаних чи оспорюваних прав осіб, що виникають з цивільних правовідносин.

Позивачкою не надано суду доказів неможливості оформлення у нотаріуса своїх спадкових прав після ОСОБА_7 на 1/2 частку будиковолодіння, яка останній належала останній як спадкоємцю ОСОБА_9, внаслідок прирощення часток, відповідно до статі 554 ЦК в редакції 1963 року. Відмова нотаріуса з цього приводу відсутня. А тому пред'явлення позову передчасне.

Виходячи з вищевикладеного, заявлені позивачкою вимоги безпідставні.

При цьому суд зазначає, що позивачка не буде позбавлена можливості звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав, за умови відмови нотаріусом в їх оформленні.

Оскільки суд відмовляє в позові через безпідставність вимог, суд не дає оцінки заяві відповідача про застосування строків давності, виходячи роз'яснень, що містяться у п 11 Постанови Пленум Верховного Суду України, від 18.12.2009, № 14 "Про судове рішення у цивільній справі", відповідно до якого встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Інші письмові докази, що є у матеріалах справи, не оцінюються судом, як такі, що не стосуються предмету спору.

Керуючись статтями 10, 11,57- 60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Бердичівської міської ради про визнання права власності на ? частку будинку АДРЕСА_1 та господарських споруд в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_7 відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Ю. Хуторна