Ухвала

іменем україни

17 червня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Дьоміної О.О., Іваненко Ю.Г., Парінової І.К., Маляренка А.В., Ступак О.В.,
за участю прокурора Сінгаєвської О.Ю.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом прокурора Тячівського району в інтересах держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації до Тячівської районної державної адміністрації, ОСОБА_6, треті особи: Державна інспекція сільського господарства в Закарпатській області, Управління Держземагентства в Тячівському районі Закарпатської області, про визнання недійсними і скасування розпоряджень, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, за касаційними скаргами ОСОБА_6 та Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 03 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 28 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року прокурор Тячівського району Закарпатської області в інтересах держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації звернувся до суду з позовом, обґрунтовуючи його тим, що до прокуратури району надійшли матеріали перевірки Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області щодо законності передачі у приватну власність ОСОБА_6 земельної ділянки Тячівською районною державною адміністрацією Закарпатської області (далі - Тячівська РДА).

За результатами перевірки встановлено, що п. 8 розпорядження голови Тячівської РДА від 05 лютого 2009 року № 79 надано ОСОБА_6, яка мешкає по АДРЕСА_1, документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, яка розташована за межами АДРЕСА_2, площею 0,25 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку.

Пунктом 4 розпорядження голови Тячівської РДА від 22 жовтня 2008 року № 656 надано дозвіл ОСОБА_6, що мешкає по АДРЕСА_1, на збір матеріалів щодо передачі у власність земельної ділянки, яка розташована за межами АДРЕСА_2.

На підставі вказаного розпорядження ОСОБА_6 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку від 25 березня 2009 року серії НОМЕР_1, кадастровий НОМЕР_2, для будівництва та обслуговування житлового будинку, загальною площею 0,2500 га.

Перевіркою, проведеною прокуратурою району спільно з Державною інспекцією сільського господарства у Закарпатській області, встановлено, що вказані розпорядження та державний акт на право власності на землю суперечать вимогам чинного законодавства та підлягають скасуванню на підставі ст. ст. 17, 122 ЗК України, п. 2 ч. 1 ст. 21, ч. 3 ст. 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації».

У ході проведеної перевірки встановлено, що в розпорядженнях Тячівської РДА від 05 лютого 2009 року № 79 та від 22 жовтня 2008 року № 656 допущено грубі порушення вимог вказаного вище законодавства, у даному випадку райдержадміністрація вийшла за межі своїх повноважень, передбачених ч. 3 ст. 122 ЗК України <nau://ukr/2768-14|st122>, оскільки до повноважень районної державної адміністрації надання земель для будівництва та обслуговування житлового будинку не входить. Зазначене питання відноситься до виключної компетенції Закарпатської обласної державної адміністрації.

До прийняття рішення та видачі державного акта земельна ділянка перебувала у державній власності. Чинним законодавством Тячівська РДА не наділена повноваженнями щодо розпорядження нею.

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 03 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 28 січня 2015 року, позов прокурора Тячівського району задоволено.

Визнано недійсним п. 8 розпорядження голови Тячівської РДА від 05 лютого 2009 року № 79, яким надано дозвіл ОСОБА_6 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка знаходиться за межами АДРЕСА_2, площею 0,25 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, у власність.

Визнано недійсним п. 4 розпорядження голови Тячівської РДА від 22 жовтня 2008 року № 656, яким надано дозвіл ОСОБА_6, мешканці села Вільхівці, на збір матеріалів щодо передачі у власність земельної ділянки, яка розташована за межами АДРЕСА_2, площею 0,2500 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку.

Визнано недійсними державний акт на право власності на земельну ділянку від 25 березня 2009 року серія НОМЕР_1, кадастровий НОМЕР_2, для будівництва та обслуговування житлового будинку, загальною площею 0,2500 га, виданого ОСОБА_6

Скасовано реєстрацію державного акта на право власності на земельну ділянку від 25 березня 2009 року серії НОМЕР_1, кадастровий НОМЕР_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку загальною площею 0,2500 га, виданого ОСОБА_6

Вилучено у ОСОБА_6 земельну ділянку, яка знаходиться за межами АДРЕСА_2, площею 0,2500 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційних скаргах ОСОБА_6, Тячівська РДА просять скасувати судові рішення, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, пояснення прокурора, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги слід відхилити виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що п. 4 розпорядження голови Тячівської РДА від 22 жовтня 2008 року № 656 надано дозвіл ОСОБА_6, мешканці села Вільхівці, на збір матеріалів щодо передачі у власність земельної ділянки, яка розташована за межами АДРЕСА_2, площею 0,2500 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку.

Згідно з п. 8 розпорядження голови Тячівської РДА від 05 лютого 2009 року № 79, яким надано дозвіл ОСОБА_6 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка знаходиться за межами АДРЕСА_2, площею 0,25 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, у власність.

Згідно з державним актом серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку, виданого ОСОБА_6, мешканці села Вільхівці, остання на підставі розпорядження Тячівської РДА від 05 лютого 2009 року, № 79 є власником земельної ділянки площею 0,2500 га, що розташована в АДРЕСА_2, для будівництва та обслуговування жилого будинку.

Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування передбачені ст. 122 ЗК України, відповідно до ч. 4 якої (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) обласним державним адміністраціям надано право передавати земельні ділянки на їхній території із земель державної власності у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених частинами третьою, сьомою цієї статті.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що Тячівська РДА у даному випадку вийшла за межі власних повноважень, передбачених ч. 3 ст. 122 ЗК України <nau://ukr/2768-14|st122>, оскільки до повноважень районної державної адміністрації надання земель для будівництва та обслуговування житлового будинку не входить. Зазначене питання відноситься до виключної компетенції Закарпатської обласної державної адміністрації.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року у справі № 6-71цс13.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційних скарг, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційних скарг та залишення без змін рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 03 грудня 2014 року та ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 28 січня 2015 року, оскільки судові рішення законні та обґрунтовані, а доводи касаційних скарг не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Касаційну скаргу Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області відхилити.

Рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 03 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 28 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий0Головуючий0 Головуючий О.О. Дьоміна
Судді:Ю.Г. Іваненко А.В. Маляренко І.К. Парінова О.В. Ступак