АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/2862/2015 Головуючий у 1-й інстанції: Богінкевич С.М.
Доповідач: Кравець В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

Головуючої - Кравець В.А.,

Суддів - Шиманського В.Й., Семенюк Т.А.

при секретарі - Круглику В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 01 серпня 2013 року у справі за заявою Органу опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації про встановлення опіки відносно ОСОБА_2, заінтересована особа: ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2013 рокуОрган опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації звернувся в суд із поданням, в якому просив встановити опіку над недієздатним гр. ОСОБА_2, 1978 року народження, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та призначити ОСОБА_3 опікуном над недієздатним сином ОСОБА_2.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 12 грудня 2012 року гр. ОСОБА_2 визнано недієздатним, оскільки він хворіє на психічне захворювання та не може розуміти значення своїх дій, керувати ними, а тому його мати - ОСОБА_3, яка і здійснює фактичне опікування над ним, може за рішенням суду стати його законним опікуном.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 01 серпня 2013 року заяву задоволено.

Встановлено опіку над ОСОБА_2, 1978 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 визнаного недієздатним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 12.12.2012 року.

Призначено ОСОБА_3, 1949 року народження, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 опікуном над ОСОБА_2.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні подання та закрити провадження у справі, посилаючись на те, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, не з'ясувавши дійсні обставини спору.

Вказує на те, що подання для звернення до суду №900 від 27.05.2013р. про встановлення опіки над сином апелянта підписано заступником голови Подільської районної в місті Києві державної адміністрації - Головою опікунської Ради В.Міщенко, однак, згідно ч.1 ст.56 ЦК України органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, а не опікунські Ради.

Крім того, в додатку «14» автор подання зазначає заяву апелянта про надання згоди на встановлення опіки над своїм сином. Але, ця заява адресована заступнику голови Подільської районної в місті Києві державної адміністрації - голові ОпікунськоїРади Подільського району Міщенко В.М., а не суду, і навіть не Голові Подільської районної в місті Києві державної адміністрації (а.с.5). Крім іншого, зазначена заява ніде не зареєстрована, тому не набула статусу офіційного документа. Заява не доводить відсутність спору між батьками на рівні уповноваженого для призначення опіки органу - суду.

Зазначив, що в матеріалах справи є наявною ксерокопія довіреності №270 від 12.02.2013р. на ОСОБА_7 від імені Подільської районної в місті Києві державної адміністрації здійснювати в суді представництво з питань встановлення, зокрема, опіки (а.с.25). Але, зазначена Довіреність підписана першим заступником Голови Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, а не її Головою. Ксерокопія довіреності на засвідчена у встановленому законом порядку. Її справжність не засвідчена і судом. 01.08.2013р. в судовому засіданні діяв представник неналежного позивача, ще й без відповідної на то довіреності, навіть якщо і мав при собі її оригінал. Через що, 01.08.2013р. існувала подія неявки цього неналежного позивача (заявника) до суду, що зумовлювало зовсім інші процесуальні дії суду першої інстанції, ніж винесення ним судового рішення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_8 свою апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити з вищевказаних підстав.

Представник Органу опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації - ОСОБА_7 в судове засідання не з'явилася та просила відкласти розгляд справи, оскільки вона перебуває у відпустці у зв'язку з навчанням.

ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_9 проти апеляційної скарги заперечували просили рішення суду у справі залишити без зміни.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Встановлюючи опіку над ОСОБА_2 та призначаючи ОСОБА_3 його опікуном, суд виходив із положень статей 60, 62 ЦК України та вважав за доцільне призначити ОСОБА_3 опікуном над недієздатним сином ОСОБА_2

Висновок суду відповідає обставинам справи та грунтується на вимогах закону.

Судом встановлено, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 12 грудня 2012 року, яке набрало законної сили, гр. ОСОБА_2 визнано недієздатним.

31.05.2013 року заступник Голови Подільської районної в місті Києві державної адміністрації Голова опікунської ради звернувся до суду із поданням про встановлення над ОСОБА_2 опіки його мамою - ОСОБА_3, оскільки на обліку у психіатра та нарколога вона не перебуває, про що свідчать довідки Київського міського ПНД № 3 за № 1123112 від 18.03.2013 року та УММЦАН про проходження профілактичного наркологічного огляду № 990880 від 04.03.2013 року (а.с.6,7), забезпечена житловою площею, що підтверджує можливість бути опікуном та забезпечення нормальних житлових умов для недієздатної особи.

Крім того, орган опіки та піклування Подільської районної у м. Києві державної адміністрації не заперечує та згоден на призначення ОСОБА_3 опікуном недієздатного ОСОБА_2

Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

За змістом ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються органом опіки та піклування з числа лише фізичних осіб з повною цивільною дієздатністю та за наявності її письмової заяви.

Таким чином, вірним є висновок суду про призначення ОСОБА_3 опікуном недієздатного ОСОБА_2, оскільки заінтересована особа за віком та станом здоров'я, матеріальним становищем може повністю виконувати обов'язки опікуна, має власну житлову площу, хворобами, які б перешкоджали виконувати обов'язки опікуна, не хворіє.

Крім того, ОСОБА_3 належить до кола осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним - є його мамою.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представником ОСОБА_3 було надано Висновок Органу опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 14.05.2014 року №106-2684 про призначення ОСОБА_1 другим опікуном над недієздатним сином ОСОБА_2, в якому встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розлучені, стосунки не підтримують, конфліктують між собою, батько не має наміру проживати з недієздатним сином, оскільки має свою сім'ю, опікунська рада вважає, що призначення другого опікуна не доцільно.

Отже, питання щодо можливості опікунства батьком недієздатного сина позитивного вирішення опікунською радою не знайшло.

Твердження апелянта про те, що подання про встановлення та призначення опікуна підписано особою, яка не має на це права є безпідставними з огляду на таке.

Відповідно до ст. 56 ЦК органи опіки та піклування - це органи, на які покладено здійснення опіки та піклування. Їх права та обов'язки щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативними актами.

Відповідно до п. 1.3 правил опіки та піклування органами, що приймають рішення щодо опіки та піклування, є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі комітети міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Безпосереднє ведення справ щодо опіки та піклування покладається на відповідні відділи та управління місцевих державних адміністрацій районів, районів в містах Києві та Севастополі, виконкомів міських чи районних у містах рад, а також виконкоми селищних і сільських рад. У селищах і селах справами опіки і піклування безпосередньо відають виконавчі комітети сільських і селищних рад.

Отже, оскільки Орган опіки та піклування є органом Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, то заступник голови, голова опікунської ради має право на звернення до суду із поданням про встановлення опіки та призначення опікуна.

Апелянт також вказує, що ОСОБА_1 надавав заяву про згоду на встановлення опіки заступнику голови Подільської районної в місті Києві державної адміністрації - голові Опікунської Ради Подільського району Міщенко В.М., а не суду.

Проте, такі доводи є також безпідставними, у зв'язку з вищевикладеним.

Не заслуговують на увагу суду і посилання апелянта на те, що довіреність на ім'я ОСОБА_7 на представлення у суді питання щодо визнання фізичних осіб недієздатними (обмежено дієздатними), встановлення опіки (піклування) над ними, припинення опіки та піклування, розгляду будь-яких спорів, підписана першим заступником Голови Подільської районної в місті Києві державної адміністрації є недійсною, оскільки на довіреності стоїть гербова печатка адміністрації і Перший заступник голови має такі повноваження, як видача довіреності.

Крім того, в судовому засіданні суддя перевірив повноваження представника та оглядав оригінал довіреності.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи, які б давали підстави до скасування рішення суду, оскільки при розгляді справи у апеляційному суді скаржник не надав будь - яких переконливих доказів на спростування висновків суду першої інстанції.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об'єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 218,303,304,307,308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 01 серпня 2013 року в справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий Судді