РІШЕННЯ

Іменем України

30 січня 2015 року Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого: судді Дубровської Н.М.

при секретарі: Коваленко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердянськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в Бердянський міськрайонний суд Запорізької області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісяця до досягнення дитиною повноліття та коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку щомісяця.

У позові зазначає, що рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 грудня 2013 року шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу фактично проживають окремо. Від даного шлюбу вони мають дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач по справі ніякої матеріальної допомоги не надає, ухиляється від утримання доньки, тому вимушена звернутися до суду з заявою про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини та коштів на своє утримання від чоловіка до досягнення дитиною трирічного віку.

У судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_4 у повному обсязі підтримав раніше заявлені позовні вимоги в частині стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, вимоги обґрунтував тим, що дитину необхідно утримувати, сплачувати витрати на дитячий садок, купувати речі та продукти харчування. Відповідач ОСОБА_2, хоча і надає кошти на утримання, але не кожного місяця і менше встановленого законом розміру на дитину відповідного віку. Крім того, наголосив, що позивач з дитиною мешкають у квартирі, що належить відповідачу, при цьому сторони спільне господарство не ведуть, а ОСОБА_2 мешкає разом зі своїми батьками. Позовні вимоги в частині стягнення коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку щомісяця, просив залишити без розгляду.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_5 у судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі, обґрунтовуючи заперечення тим, що позивач ОСОБА_1 разом з дитиною та відповідачем мешкають у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1, що належить відповідачу на підставі договору купівлі - продажу від 09 жовтня 2008 року. При цьому ОСОБА_2 сплачує кошти по утриманню майна (комунальні послуги), купує дитині продукти харчування, ліки, памперси та інші речі першої потреби. Не можна погодитися з тим, що відповідач у добровільному порядку не надає кошти на утримання, оскільки наведене спростовується квитанціями «Укрпошта» про перерахування коштів на ім'я ОСОБА_1 Просив суд взяти до уваги те, що відповідач має на утриманні непрацездатних батьків - пенсіонерів і має зобов'язання по сплаті аліментів на старшу дитину у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку на користь колишньої дружини ОСОБА_6 Звернув увагу на довідку про доходи відповідача і наголосив, що у разі задоволення позовних вимог його довіритель залишиться без коштів на існування. Вважає, що виходячи з того, що сторони проживають разом підстави для стягнення аліментів відсутні.

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги пояснення представників сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 грудня 2013 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірваний. (а.с.4) та Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області проведена відповідна реєстрація, актовий запис №323.

Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.(а. с.5).

Судом встановлено, що сторони шлюб розірвали, однією родиною не проживають, спільне господарство не ведуть. Дитина мешкає з позивачкою у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1, що належить відповідачу ОСОБА_2 на підставі договору купівлі - продажу від 09 жовтня 2008 року.(а.с.30-32). Відповідач проживає разом зі своїми батьками ОСОБА_7 та ОСОБА_8, за адресою: АДРЕСА_2. Наведене не спростовується сторонами по справі, так у судовому засіданні 14 січня 2015 року, представник відповідача наголосив, що фактично сторони однією родиною не проживають, оскільки з огляду на конфліктну ситуацію ОСОБА_2 змушений мешкати у батьків.

Суд ставиться критично до обґрунтувань заперечень проти позовних вимог з посиланням на те, що відповідач сплачує комунальні послуги, хоча позивач мешкає з дитиною у квартирі, яка належить відповідачу, виходячи з того, що сплата комунальних коштів - це зобов'язання ОСОБА_2, як власника квартири перед суб'єктами, що надають відповідні послуги і витрати на утримання майна не стосуються утримання дитини.

Судом також не спростовується те, що ОСОБА_2 у добровільному порядку купував речі першої потреби, ліки та продукти харчування і наведене підтверджується копіями квитанцій (а.с.25,26).

З квитанцій «Укрпошта» вбачається, що ОСОБА_2 перераховував на користь ОСОБА_1 гроші на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 400 грн., однак ці кошти надавалися з перериваннями та затримками. (а.с.27-29).

Згідно зі ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставин, що мають істотне значення.

На даний час ОСОБА_2 працює декларантам у ФОП ОСОБА_9 на підставі трудового договору (а.с. 20) З довідки про прибуток за № 2 від 25 грудня 2014 року вбачається, що відповідач отримує заробітну плату з якої відраховуються аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання старшої дитини (а.с.22, 23).

Заперечуючи проти позову представником відповідача наголошено на тому, що відповідач ОСОБА_2 має похилих непрацездатних батьків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які перебувають на його утриманні, при цьому, наявних доказів наведеного не надано. Так, з копій паспортів осіб, вбачається, що вони досягли пенсійного віку і тому є непрацездатними, при цьому їх не можна вважати малозабезпеченими і такими, що потребують матеріальної допомоги, оскільки таких доказів суду не представлено.

При вирішенні питання про розмір аліментів на неповнолітню дитину, суд також враховує те, що позивач ОСОБА_1 отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям та допомогу за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що нараховується Управлінням праці та соціального захисту населення. Виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області. (а.с.61).

У відповідності зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно зі статтею 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів має врахувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 працездатний, хронічними захворюваннями не страждає, приймаючи до уваги те, що сплата аліментів на неповнолітню дитину - це обов'язок, а не право, враховуючи конкретні обставини справи та матеріальний стан сторін суд дійшов висновку про можливість стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 у розмірі 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з 01 грудня 2014 року.

У п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК України, зазначено, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

З огляду на те, що представником позивача, під час судового розгляду, заявлено про залишення позову в частині стягнення коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку щомісяця без розгляду, суд задовольняє це клопотання.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп., оскільки позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнена від сплати зазначених витрат.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.180,182,191СКУкраїни, ст.ст. 10,15,57,60, 208-210, 212,213,215,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, уродженки м. Кюрдамір, Азербайджан, що проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 30% прожиткового мінімуму на одну дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з 01 грудня 2014 року.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині стягнення коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку - залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення в частині стягнення місячного платежу аліментів підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.М. Дубровська