У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Мартинюка В.І., Мостової Г.І.,

Наумчука М.І., Олійник А.С.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Маріупольської територіальної громади в особі Маріупольської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Донецької області від 18 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом. Зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його мати ОСОБА_4, після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді Ѕ частки квартири АДРЕСА_1. Інша частка цієї квартири належала на праві власності його брату - ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Оскільки він є спадкоємцем після смерті матері, яка склала на його користь заповіт, строк на подання заяви про прийняття спадщини пропущено з поважних причин, просив задовольнити позов.

Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 вересня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено. Визначено ОСОБА_3 додатковий місячний строк з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 18 листопада 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_3 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи апеляційну скаргу Маріупольської міської ради та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив із того, що після смерті ОСОБА_4, крім позивача, є інший спадкоємець, - син ОСОБА_5, - ОСОБА_6, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, але не був залученим до участі у справі в якості належного відповідача, тому дійшов висновку, що рішенням суду першої інстанції не порушені права та законні інтереси територіальної громади.

Однак повністю з такими висновками погодитися не можна.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 14 жовтня 2004 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29 жовтня 2004 року квартира АДРЕСА_2 належала у рівних частках (по Ѕ) - ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер рідний брат ОСОБА_3 - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати позивача - ОСОБА_4

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до заповіту від 26 липня 2006 року ОСОБА_4 заповіла належну їй Ѕ частину квартиру АДРЕСА_2 ОСОБА_3

У апеляційній скарзі Маріупольська міська рада зазначала про те, що в матеріалах справи відсутні відомості з нотаріальної контори про наявність спадкової справи та позивачем не надано постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріально дії.

Апеляційний суд у порушення вимог статей 10, 60, 179, 304 ЦПК України на зазначене уваги не звернув, доводів апелянта не перевірив, дійшовши висновку про те, що після смерті спадкодавця ОСОБА_4, крім позивача є інший спадкоємець ОСОБА_6, не встановив чи прийняв останній спадщину після смерті баби за правом представлення, якими доказами це підтверджується, не врахував, що прийняття ним спадщини після смерті батька не свідчить про прийняття спадщини і після баби.

Та обставина, що після смерті ОСОБА_5 заведено спадкову справу за заявами ОСОБА_6 та ОСОБА_4 значення не має.

Якщо спадщину після баби ОСОБА_6 не прийняв, то підстави вважати, що він мав бути залучений до участі у справі у якості належного відповідача та що рішенням суду першої інстанції не порушені права та законні інтереси територіальної громади, відсутні.

З огляду на викладене, наведені порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179, 212 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, тому рішення апеляційного суду не може вважатись законним і обґрунтованим та в силу ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до цього суду.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Донецької області від 18 листопада 2014 року скасувати, справу направити на новий розгляд до цього суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді:В.І. Мартинюк Г.І. Мостова М.І. Наумчук А.С. Олійник