У х в а л а

іменем україни

18 червня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Дьоміної О.О. Парінової І.К., Ступак О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації в інтересах малолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, Київська міська психоневрологічна лікарня № 2, Центр захисту дітей «Наші діти», ОСОБА_6, про звільнення від обов'язків опікуна, за касаційною скаргою Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 28 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 14 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації (далі - Орган опіки та піклування) звернувся до суду з позовом про звільнення ОСОБА_5 від обов'язків опікуна.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 28 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 14 квітня 2015 року, в задоволенні позову Органу опіки та піклування відмовлено.

У касаційній скарзі Орган опіки та піклування просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані рішення та позов задовольнити, мотивуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову Органу опіки та піклування, суди правильно виходили із того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості відповідачки виконувати обов'язки опікуна стосовно неповнолітньої ОСОБА_4 Крім того, обґрунтованим є висновок судів, що позивачем не доведено того факту, що ОСОБА_5 порушує права підопічного, а тому підстави для звільнення відповідачки від опіки відсутні. Доводи касаційної скарги стосуються переоцінки доказів, викладених в оскаржуваних судових рішеннях, що не належить до компетенції суду касаційної інстанції, висновків судів не спростовують.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що судами правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судові рішення ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 28 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 14 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.О. Дьоміна
І.К. Парінова
О.В. Ступак