Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2015 р. Справа153/111/15-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Любинецької-Онілової А.Г.

за участю секретаря с/з Сарафімовської Т.О.

позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3 та його представника адвоката Вітвіцького О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ямпіль

цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 заявила позов до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей, зазначила, що 09 жовтня 2004 року між нею та відповідачем по справі відділом РАЦС Ямпільського РУЮ Вінницької області був зареєстрований шлюб. Позивач зазначила, що від спільного проживання із відповідачем мають двох дітей - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач є батьком дітей, що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Позивач посилається на те, що відповідач відмовляється утримувати їх спільних дітей, ніякої матеріальної допомоги не надає, не приймає участі у вихованні та утриманні дітей. Зазначає, що сімейні стосунки між ними припинені. Вказала, що вона неодноразово зверталась до відповідача аби він добровільно допоміг в забезпеченні їхніх дітей, однак, відповідач повідомив, що такого наміру не має і утримувати дітей не буде. Зазначила, що діти часто хворіють, потребують оперативного втручання та на операцію не має грошей. Позивач у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем не має змоги забезпечити дітей самостійно. В ході судового розгляду позивач пояснила, що вона працює ї її середньомісячний заробіток становить 1114 гривень, на меншу дитину отримує виплату при народження дитини щомісячно 930 гривень. Старша дитина ходить у перший клас початкової шкоди, а менша - у дитячий навчальний заклад. Також пояснила, що відповідач неофіційно працює у закладі «Версаль» офіціантом і завскладом. Позивач просить суд стягнути на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 1000 гривень щомісячно і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_2 визнає частково посилаючись на те, що він надає матеріальну допомогу та піклується про своїх дітей, заявлену позивачем суму аліментів 1000 гривень на кожну дитину не має можливості сплачувати. Також пояснив, що він працює неофіційно і отримує щомісячну заробітну плату 1100 гривень, оплачує кредит, який оформив на потреби сім'ї. Вказав, що в січні 2015 року всі витрати, які необхідні були для потреб сім*ї він повністю оплатив. Два місяці поки нічим не допомагав, так як збирає гроші, аби позивач разом із дітьми поїхала на лікування. Вказує, що позивач до дітей не допускає, однак, він допомагає дітям по мірі своїх можливостей.

Представник відповідача адвокат Вітвіцький О.Ю. вказав, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей та брати активну участь у їх вихованні. Вказує, що відповідач не заперечує утримувати дітей. Вказує, що позивач не вживає заходів, щоб відповідач спілкувався із дітьми. Просить суд позов задовольнити частково та стягувати із відповідача аліменти на утримання дітей аліментии у сумі по 400 гривень на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття.

Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Із досліджених судом письмових доказів - свідоцтва про народження дітей, встановлено, що відповідач є батьком, а позивач матір'ю ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Із свідоцтва про одруження, виданого 09.10.2004 року встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 09.10.2004 року, після реєстрації шлюбу ОСОБА_2 змінила на «ОСОБА_2». Із довідки, виданої виконавчим комітетом Ямпільської міської Вінницької області вих№34 від 21.01.2015 року встановлено, що до складу сім*ї ОСОБА_2 входять син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 та син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, діти знаходяться на утриманні матері. Із повідомлення Ямпільського районного медичного центру первинної медико-санітарної допомоги вих..№01-2-199 від 17.03.2015 року встановлено, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 протягом 2013-2014 р. хворів 18 разів, 18.11.2013 року дитячим хірургом встановлено, діагноз і в подальшому дитина потребує операційного втручання. ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 часто хворіє. 06.10.2014 року дитячим хірургом встановлено діагноз хвороби, яка потребує оперативного лікування. Із вказаного повідомлення також встановлено, що діти потребують санаторно-курортного лікування. Із копії трудової книжки, виданої на ім'я ОСОБА_3 встановлено, що ОСОБА_3 знаходився на обліку в центрі зайнятості до 17.10.2012 року. Із довідки, виданої ПАТ КБ «Приватбанк» вих..№2107154 від 29.01.2015 року встановлено, що ОСОБА_3 станом на 27.03.2015 року має заборгованість по сплаті кредиту у сумі 2662 гривні 38 копійок. Суд не приймає як належні та допустимі докази надані позивачем квитанції про придбання медичних препаратів, оскільки на їх підтвердження не надано медичної довідки або іншого доказу про їх призначення для лікування дітям ОСОБА_7 чи ОСОБА_6

Оцінюючи усі докази, що є у справі у їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають у обов'язку матері, батька утримувати дітей.

Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно ст.180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки дитина проживає із позивачем і перебуває на її утриманні, суд має підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання його дитини.

Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Оскільки суду не надано доказів про наявність постійного заробітку відповідача, з урахуванням якнайкращих інтересів дітей суд має підстави для визначення аліментів твердій грошовій сумі.

Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а оскільки ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів 21 січня 2015 року за вхід.№364, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 21 січня 2015 року.

Дослідивши усі докази, суд вважає частково обґрунтованими позовні вимоги, виходячи із наступного.

При визначенні розміру аліментів суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку. Суд враховує матеріальне становище сторін, кожна із яких працює і має щомісячний дохід. Суд враховує ту обставину, що діти, які перебувають на утриманні позивачки, часто хворіють, потребують лікування та оздоровлення, у зв'язку із чим позивач вимушена самостійно нести додаткові витрати на лікування та оздоровлення дітей. Відсутні докази про стан здоров'я відповідача чи наявність інших утриманців, а тому суд вважає, що відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дітям. Щомісячну суму коштів по 1200 гривень на кожну дитину, із якої в рівних частках (по 600 гривень) кожен із батьків зобов'язаний утримувати дитину, суд вважає достатньою для належного забезпечення дітей, що включає харчування, повноцінний розвиток та догляд, необхідність придбання одягу та взуття, канцелярських товарів для дітей цього віку та інших необхідних товарів. Із врахуванням якнайкращих інтересів дітей, суд має підстави визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із відповідача, у твердій грошовій сумі у розмірі по 600 гривень щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття.

З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги у цій частині обґрунтованими і має підстави для їх задоволення. В задоволенні іншої частини позову суд має підстави відмовити як таких, що заявлені безпідставно.

Відповідно до ст. 367 ч.1 п. 2 ЦПК України у справі суд має підставу допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору, а тому в порядку ст. 88 ч.3 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 243 гривні 60 копійок.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного Кодексу України.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України і на підставі ст.ст.180, 181, 182, 184 Сімейного Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця с.Рубинівка Пограничного району Приморського краю, жителя с.Русава Ямпільського району Вінницької області, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) - НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі по 600 (шістсот) гривень, щомісячно, починаючи із 21 січня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави у сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ямпільський районний суд Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий А.Г.Любинецька-Онілова