Справа № 370/2519/14 Головуючий у І інстанції Оберемко В. О.
Провадження № 22-ц/780/872/15 Доповідач у 2 інстанції Таргоній
Категорія 29 18.03.2015
УХВАЛА

Іменем України

18 березня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Яворського М.А.,

за участю секретаря: Черепинець А.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 04 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи учасників судового процесу, колегія суддів,

ВСТАНОВИЛА :

У жовтні 2014 року позивач звернувся з позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Свої вимоги обґрунтував тим, що його дружина, ОСОБА_3, є власницею автомобіля марки «ЗАЗ TF 698 К» д.н.з. НОМЕР_1.

20.05.2014 року близько 10 години 00 хвилин в с. Северинівна Макарівського району Київської області по вул. Скоропадського, котеджне містечко «Северинівна», водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_2, на перехресті рівнозначних доріг не надав дорогу автомобілю марки «ЗАЗ TF 698 К» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1, який наближався з правого боку, внаслідок чого відбулося зіткнення між даними автомобілями та механічного пошкодження обох транспортних засобів.

Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача ОСОБА_2, що підтверджується постановою Макарівського районного суду Київської області від 10.06.2014 року, якою його визнано винним у порушенні Правил дорожнього руху і вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП та притягнуто до адмінвідповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

В результаті неправомірних дій відповідача ОСОБА_2 позивачу були завдані тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, ЗТГК, закритого перелому ІХ ребра справа. Для лікування зазначених тілесних ушкоджень позивачем було витрачено 5 481,59 грн., які він просив стягнути солідарно з обох відповідачів.

Крім матеріальної шкоди позивач вважає, що йому було завдано ще й моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 30 000 гривень, яку просив стягнути з відповідача ОСОБА_2

РішеннямМакарівського районного суду Київської області від 04 грудня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Зокрема, в обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не враховано ту обставину, що відповідача ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні ДТП, внаслідок якої він отримав тілесні ушкодження, що підтверджується довідкою Чуднівської районної лікарні від 20.05.2014 року. Крім того, в порушення норм ст. ст. 23 та 1167 ЦК України, безпідставно відмовив в стягненні моральної шкоди.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує наступні питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (ч. 1 ст. 214 ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції даним вимогам закону відповідає.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту керуванням ним автомобілем ЗАЗ TF 698 К» д.н.з. НОМЕР_1. Також судом не взята до уваги довідка Чуднівської ЦРЛ від 20.05.2014 року, оскільки вона не містить вихідного номеру та в ній не зазначено причину отримання позивачем зазначених травм.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Згідно ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено судом, 20 травня 2014 року о 10 год. 00 хв. в селі Северинівка Макарівського району Київської області по вул. Скоропадського, котеджне містечко «Северинівка», водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Skoda Fabia" номерний знак НОМЕР_2, на перехресті рівнозначних доріг не надав дорогу автомобілю марки «ЗАЗ» номерний знак НОМЕР_1, який наближався з правого боку, в наслідок чого відбулося зіткнення між даними автомобілями, чим порушив вимоги п.16.12 ПДР. В результаті ДТП автомобілі зазнали механічні пошкодження.

Постановою Макарівського районного суду Київської області від 10.06.2014 року ОСОБА_2 визнанно виним у вчиненні ДТП, яка сталася 20.05.2014 року по вул. Скоропадського в котеджному містечку «Северинівка» та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Власницею автомобіля «ЗАЗ TF 698 К» державний номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3.

Відповідно до Полісу ообв'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АС/ 913280, цивільна відповідальність власника транспортного засобу «Skoda Fabia" номерний знак НОМЕР_2 застрахована у ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування».

Згідно довідки Чуднівської районної лікарні від 20.05.2014 року, ОСОБА_1 звернувся до травматолога Чуднівської ЦРЛ 20.05.2014 року, діагноз: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, ЗТГК, закритий перелом ІХ ребра справа.

Колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні позову у зв'язку з його недоведеністю, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що на момент пригоди ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ЗАЗ TF 698 К» державний номерний знак НОМЕР_1.

Зокрема, в матеріалах справи наявна постанова Макарівського районного суду Київської області про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 20.05.2014 року, однак вона не містить дані про водія який керував автомобілем марки «ЗАЗ TF 698 К» державний номерний знак НОМЕР_1.

Також колегія суддів погоджується з висновками суду про відсутність причинно-наслідкового зв'язку між вчиненою ОСОБА_2 пригодою і отриманням позивачем тілесних ушкоджень, оскільки у вищезазначеній постанові відсутні дані про отримання тенісних ушкоджень учасниками дорожньо-транспортної пригоди. Так, в довідці Чуднівської ЦРЛ від 20.05.2014 року також не зазначено про причини отримання ОСОБА_1 зазначених тілесних ушкоджень.

Відповідно до п. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а відповідно до п.1. ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала.

Чеки, надані позивачем на підтвердження завдання йому матеріальної шкоди, не є належним та допустимим доказом по справі, оскільки вони не відповідають вимогам розрахункових документів та не підтверджені закладом охорони здоров'я, відсутні призначення лікаря.

Таким чином, позивачем також не підтверджено факт завдання йому моральної шкоди.

Інші доводи, які спростовували б законність і обґрунтованість постановленої судом ухвали, апеляційна скарга не містить.

За таких обставин рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 04 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: