Справа № 567/383/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2015 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Власюк І.В.

з участю

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідача Оженинської сільської ради Дикої А.І., Король А.Ф.

відповідача ОСОБА_6

представника відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_7

третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Оженинської сільської ради Острозького району Рівненської області, ОСОБА_6, третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_8 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

встановив:

в Острозький районний суд з позовом до Оженинської сільської ради Острозького району Рівненської області, ОСОБА_6 про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1, у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_9 звернувся ОСОБА_1

Позов обґрунтовує тим, що його матері ОСОБА_9, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Острозької районної державної нотаріальної контори 28.09.1982 року, належала 1/2 частина зазначеного житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами, право власності на яку ОСОБА_9 було зареєстровано у виконавчому комітеті Оженинської сільської ради (особовий рахунок НОМЕР_1 погосподарської книги сільської ради).

Зазначаючи про те, що за життя мати не виготовила технічного паспорту на будинок та не зареєструвала право власності в Рівненському обласному бюро технічної інвентаризації і після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 він належним чином прийняв спадщину, оскільки був зареєстрований і проживав з нею в одному будинку, що підтверджується довідкою Оженинської сільської ради №4385 від 19.12.2013 року, і постановою нотаріуса Острозької районної державної нотаріальної контори від 27.03.2014 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 із-за відсутності належної реєстрації правовстановлюючого документу та Оженинська сільська рада Острозького району відмовила йому у видачі свідоцтва про право власності на зазначене домоволодіння на ім'я його матері ОСОБА_9, просить визнати за собою право власності на зазначене майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9

Окрім того, зазначає, що ОСОБА_6, будучи власником земельної ділянки, на якій розташований спірний житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1?чинить йому перешкоди у доступі до будинку, що унеможливлює виготовлення технічного паспорту на 1/2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами.

Відповідач Оженинська сільська рада Острозького району позов визнала, зазначаючи, що ОСОБА_1 має право на спадкове майно після смерті матері, як її спадкоємець за законом.

Відповідач ОСОБА_6 позов не визнав, зазначаючи про те, що ОСОБА_1 державним нотаріусом безпідставно було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як у нього наявні всі необхідні правовстановлюючі документи щодо спадкового майна і він може оформити свої спадкові права на житловий будинок з надвірними будівлями, що в АДРЕСА_1 в нотаріальній конторі.

Вказує, що спадкове майно не є житловим будинком, а є безгосподарською будівлею, яка розташована на його земельній ділянці та знаходиться в стадії саморуйнування.

Зазначає, що ОСОБА_1 своєчасно не прийняв спадщину після смерті матері, оскільки вона на момент смерті з позивачем не проживала, а Оженинська сільська рада безпідставно видала довідку про те, що ОСОБА_9 на день смерті проживала з ОСОБА_1

Позов вважає безпідставним і тому, що 1/2 частина житлового будинку, що розташована по АДРЕСА_1, 4 в с. Оженин, на яку претендує ОСОБА_1, знаходиться на земельній ділянці, яка належить йому на підставі державного акта на право приватної власності на земельну ділянку.

Ухвалою суду до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору було залучено ОСОБА_8, яка позов підтримала, зазначивши, що між нею і її братом ОСОБА_1 спору з приводу спадкового майна після смерті матері немає.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги в повному обємі і просять суд визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1, у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_9

На доведення позову зазначили, що матері позивача відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Острозької районної державної нотаріальної контори 28.09.1982 року, належала 1/2 частина зазначеного житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами, право власності на яку ОСОБА_9 було зареєстровано у виконавчому комітеті Оженинської сільської ради.

Зазначаючи про те, що за життя мати не виготовила технічного паспорту на будинок та не зареєструвала право власності в Рівненському обласному бюро технічної інвентаризації і після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач належним чином прийняв спадщину, оскільки був зареєстрований і проживав з нею в одному будинку в АДРЕСА_2, що підтверджується довідкою Оженинської сільської ради №4385 від 19.12.2013 року, але постановою нотаріуса Острозької районної державної нотаріальної контори від 27.03.2014 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 із-за відсутності належної реєстрації правовстановлюючого документу та Оженинська сільська рада Острозького району відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право власності на зазначене домоволодіння на ім'я його матері ОСОБА_9, просять визнати за позивачем право власності на зазначене майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9

Зазначили, що позивач постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_9 не оскаржував.

Позивач пояснив, що напередодні смерті його мати ОСОБА_9 попросила відвезти її в будинок, який знаходиться в с. Оженин Острозького району по АДРЕСА_3, де вона і померла вранці наступного дня. Поховання ОСОБА_9 здійснювалось з зазначеного житлового будинку. Після смерті матері у спірному житловому будинку, за усною домовленістю з ним, проживали квартиранти.

Окрім того, зазначають, що ОСОБА_6, будучи власником земельної ділянки, на якій розташований спірний житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1?чинить ОСОБА_1 перешкоди у доступі до будинку, що унеможливлює виготовлення технічного паспорту на 1/2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами, а саме сарай та колодязь.

Представники відповідача Оженинської сільської ради в судовому засіданні позов визнали та пояснили, що ОСОБА_1, будучи сином ОСОБА_9, є її спадкоємцем. Підтвердили факт звернення ОСОБА_1 до Оженинської сільської ради з приводу отримання виписки з погосподарської книги щодо домоволодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 та довідки про те, що ОСОБА_9 проживала разом з сином ОСОБА_1 в його будинку на час її смерті та отримання зазначених документів, оскільки вони відповідали дійсності.

Зазначили, що мали місце факти звернення ОСОБА_1 до сільської ради з приводу виготовлення технічної документації щодо житлового будинку з надвірними будовами, що в АДРЕСА_1 та участь представників сільської ради у забезпеченні доступу до вказаного майна, яке на даний час знаходиться на земельній ділянці, належній ОСОБА_6, пояснивши, що останнім в такому доступі було відмовлено з посиланням на те, що вказана будівля є безгосподарською.

Пояснили, що з 1994 року протягом 2 наступних років у спірному житловому будинку проживали квартиранти.

Зазначили, що проживаючи в житловому будинку, який знаходиться в АДРЕСА_2, ОСОБА_9 не реєструвала свого місця проживання там, а довідка сільської ради про її місце проживання видана на підставі погосподарських книг, де зафіксовано дійсне місце проживання жителів с. Оженин станом на 01 січня кожного року.

Відповідач ОСОБА_6 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що ОСОБА_1 не втратив можливості на отримання свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1, оскільки в нього наявні всі необхідні правовстановлюючі документи щодо спадкового майна і він може оформити свої спадкові права на дане майно в нотаріальній конторі, яка безпідставно відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Вказує, що спадкове майно на даний час не є житловим будинком, а є безгосподарською будівлею, яка розташована на його земельній ділянці. Пояснив, що у вказаній будівлі відсутні двері, вікна, що не дозволяє використовувати її як житловий будинок.

Зазначає, що ОСОБА_1 своєчасно не прийняв спадщину після смерті матері, оскільки вона на момент смерті з позивачем не проживала, а Оженинська сільська рада безпідставно видала довідку про те, що ОСОБА_9 на день смерті проживала з ОСОБА_1 Пояснив, що ОСОБА_1 своєчасно не прийняв спадщину після смерті матері, оскільки не вступив в управління спадковим майном, зокрема, ощадною книжкою матері, яка після її смерті знаходилась у батька позивача.

Позов вважає безпідставним і тому, що 1/2 частина житлового будинку, що розташована по АДРЕСА_1, 4 в с. Оженин, на яку претендує ОСОБА_1, знаходиться на земельній ділянці, яка належить йому на підставі державного акта на право приватної власності на земельну ділянку.

Третя особа ОСОБА_8 в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що є сестрою ОСОБА_1 Зазначила, що їх мати ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а батько ОСОБА_10 помер в 2001 році.

Пояснила, що перед смертю їх мати важко хворіла, 25.03.1993 року їй було проведено операцію, після того вона ще декілька разів перебувала на стаціонарному лікуванні, а в перервах між таким лікуванням її догляд здійснював ОСОБА_1 в своєму будинку в АДРЕСА_2.

В той час та після смерті матері їх батько проживав в АДРЕСА_3.

Після смерті матері залишилося спадкове майно, а саме частина житлового будинку по АДРЕСА_1, будинок по АДРЕСА_3 та грошовий вклад. Їй відомо, що після смерті матері її ощадна книжка знаходилася разом з усіма документами в її брата ОСОБА_1

Зазначила, що спадщини після смерті матері та батька вона не приймала і між нею та ОСОБА_1 спору з приводу спадкового майна немає.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що товаришує з позивачем ОСОБА_1 та йому відомо, про те що його мати ОСОБА_9 важко захворіла навесні 1993 року, а в жовтні того ж року померла. У вказаний період він приблизно 5 раз був вдома в ОСОБА_1 і бачив, що там же перебувала його мати.

Також йому відомо, що позовання ОСОБА_9 здійснювалось з будинку, який знаходиться на АДРЕСА_3.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_9, яка померла в жовтні 1993 року, важко хворіла і проживала в свого сина ОСОБА_1 по АДРЕСА_2.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_9 постійно проживала по АДРЕСА_3 і померла в жовтні 1993 року. Зазначила, що ОСОБА_9 часто лікувалась і після виписки декілька днів проживала у сина ОСОБА_1, але в подальшому знову проживала в своєму будинку по АДРЕСА_3.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_9 була її сусідкою, останніми роками важко хворіла і вона часто її провідувала. Весь час ОСОБА_9 проживала по АДРЕСА_3 зі своїм чоловіком. Після останньої госпіталізації її привезли додому до дочки, але ОСОБА_9 там бути не захотіла і її відвезли додому в будинок на АДРЕСА_3, де вона проживала по час смерті.

Свідок ОСОБА_15 дала аналогічні показання, що і свідок ОСОБА_14

Окрім того, пояснила, що частина житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 належав батькові ОСОБА_9 і вона в подальшому отримала його у спадок від батька. Інша частина зазначеного житлового будинку належала ОСОБА_16 На даний час вказаний житловий будинок знаходиться на території земельної ділянки її зятя ОСОБА_6 Зазначила, що у вказаному житловому будинку на даний час відсутні двері.

Свідок ОСОБА_17 вказала, що тривалий час з 1990 року проживає по АДРЕСА_4 по сусідству з ОСОБА_6, який проживає по АДРЕСА_1. Їй відомо, що тільки після смерті ОСОБА_16, яка була власником іншої частини спірного житлового будинку, ОСОБА_1 став пред'являти претензії щодо іншої частини будинку по АДРЕСА_1, 4. Їй відомо, що ОСОБА_16 продала свій будинок для ОСОБА_6 Також їй відомо, що її тітка ОСОБА_16 доглядала лише свою частину будинку, а інша частина будинку на даний час є недоглянутою та непридатною для проживання.

Одночасно пояснила, що до 1990 року проживала в житловому будинку, який знаходиться в АДРЕСА_3 і по сусідству з нею проживала ОСОБА_9 разом зі своїм чоловіком. У вказаному житловому будинку ОСОБА_9 проживала і за рік-півтора роки до смерті в 1993 році. Заперечила факт проживання у зазначений період ОСОБА_1 разом з ОСОБА_9

При вирішенні спору суд не бере до уваги показань ОСОБА_8, яка була допитана в судовому засіданні 27 червня 2014 року в якості свідка, оскільки спір по справі стосується її спадкових прав, а отже може вплинути на її права та обов'язки та саме за таких умов ОСОБА_8 в подальшому була залучена до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору і відмовилась від дачі показань в якості свідка, що відповідає положенням ст.. 62 ЦПК України.

Суд, вислухавши позивача та його представника, представників відповідача - Оженинської сільської ради Острозького району, відповідача ОСОБА_6 та його представника, третю особу ОСОБА_8, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення.

В судовому засіданні зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_9

Одночасно, з пояснень учасників процесу та свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, запису акта про смерть №65 від ІНФОРМАЦІЯ_1, повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть встановлено, що на момент смерті ОСОБА_9 мала чоловіка ОСОБА_10, сина ОСОБА_1 і дочку ОСОБА_8

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 28.09.1982 року вбачається, що у власності ОСОБА_9 перебувала 1/2 частина житлового будинку з надвірними будовами, а саме сараєм, які розташовані в АДРЕСА_1. З зазначеного свідоцтва та пояснень учасників процесу встановлено, що ОСОБА_9 успадкувала зазначене майно після смерті свого батька ОСОБА_18

З зазначеного свідоцтва про право на спадщину вбачається, що воно було зареєстровано у виконавчому комітеті Оженинської сільської ради. Реєстрація права власності на зазначене майно в Оженинській сільській раді Острозького району за ОСОБА_9 підтверджується і погосподарськими книгами Оженинської сільської ради Острозького району №6 за 1986-1990 роки та №5 за 1991-1995 роки.

Порядок визначення кола спадкоємців, прийняття спадщини, переходу спадкового майна, видачі свідоцтва про право на спадщину визначається діючими на час виникнення правовідносин по спадкуванню актами цивільного законодавства. Оскільки спадкодавець ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, то стосовно правовідносин, які виникли, при вирішення спору підлягають застосуванню діючий на той час ЦК УРСР та Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УРСР, затверджена наказом Міністерства юстиції УРСР від 31.10.1975 року.

Відповідно до ст.. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Таким чином, ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина спадкодавця ОСОБА_9 і відповідно до ст.. 527, 529 ЦК УРСР ОСОБА_10, ОСОБА_1 та ОСОБА_8 відносяться до спадкоємців за законом першої черги.

Державна реєстрація права на житлові будинки, споруди на момент отримання ОСОБА_9 у власність, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 28.09.1982 року, 1/2 частини житлового будинку з надвірними будовами регулювалась підзаконними нормативними актами і, зокрема Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства УРСР 31.01.1966 року, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 року за №112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12.05.1985 року за №5-24-26, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 31.01.1975 року №45/5.

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно і їх обтяжень".

Отже, за відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Оскільки ОСОБА_9, отримавши 28.09.1982 року свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будовами, а саме сараєм, які розташовані в АДРЕСА_1 та зареєструвавши зазначене свідоцтво у виконавчому комітеті Оженинської сільської ради, у передбаченому законом порядку належним чином оформила право власності на зазначене майно, то ОСОБА_1 вірно звернувся до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину і за наявності постанови нотаріуса про відмову у вчиненні зазначеної нотаріальної дії, на підставі ст..50 Закону України "Про нотаріат", мав право на оскарження такої відмови і саме такий спосіб захисту його порушеного права відповідав би закону.

Статтею 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а ст.. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та визначено способи захисту цивільних прав та інтересів.

В судовому засіданні з показань сторін, свідків та державного акту на право власності на земельну ділянку встановлено, що спірна частина житлового будинку знаходиться на земельній ділянці, на даний час належній ОСОБА_6 відповідно до договору дарування від 07.12.2005 року. Водночас, в судовому засіданні встановлено, що в 2014 році ОСОБА_1 звертався з позовом до ОСОБА_6, приватного нотаріуса Острозького районного нотаріального округу ОСОБА_19, Оженинської сільської ради про визнання недійсними вказаних договору дарування земельної ділянки та державного акту на право власності на земельну ділянку, однак за заявою позивачів даний позов було залишено без розгляду. Інших даних щодо вирішення спору з приводу права на земельну ділянку, на якій знаходиться спірний житловий будинок суду не надано.

Вирішуючи спір, суд керується положеннями ч.1 ст. 11 ЦПК України, якою визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1, як на правову підставу захисту своїх прав, посилається на ст.. 392 ЦК України, якою визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Правовідносини, які склалися, регулюються нормами спадкового права і саме у зв'язку з цим необхідно визначати чи було порушено спадкове право позивача, якщо так, то ким із спадкоємців чи державою, оскільки за правилами п.5 ч.1 ст.555 ЦК УРСР спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо ні один зі спадкоємців не прийняв спадщини.

Відповідно до ст.. 558 ЦК УРСР, державна нотаріальна контора за місцем відкриття спадщини або за місцем знаходження спадкового майна, а в населених пунктах, де немає державної нотаріальної контори, - виконавчий комітет міської, (селищної, сільської) Ради народних депутатів вживають заходів до охорони спадкового майна до передачі його державній податковій інспекції.

В судовому засіданні встановлено, що між спадкоємцями ОСОБА_9 спору з приводу кола спадкоємців, спадкового майна чи з будь-яких інших питань спадкування немає, питання щодо переходу спадкового майна за правом спадкоємства до держави не вирішувалось і спору з цього приводу немає, відповідач ОСОБА_6 до кола спадкоємців ОСОБА_9 не входить, а тому суд вважає, що позивачем було невірно обрано спосіб захисту свого права на спадщину. Належним способом захисту у правовідносинах, які склалися, є звернення до суду зі скаргою на відмову у вчиненні нотаріальної дії видачу свідоцтва про право на спадщину.

В судовому засіданні з показань сторін, акту від 05.05.2014 року, складеного за участю представника Оженинської сільської ради, представників КП "Рівненське ОБТІ", представника Острозького МВ УМВС України в Рівненській області встановлено, що ОСОБА_6, на земельній ділянці якого знаходиться спірна частина житлового будинку з надвірною будівлею, чинить позивачу перешкоди в доступі до будинку, не даючи таким чином провести поточну інвентаризацію, яка є необхідною для подання в нотаріальну контору технічного паспорту на житловий будинок, що передбачено як п.128 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УРСР, затвердженої наказом Міністерства юстиції УРСР від 31.10.1975 року, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, так і Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №18/5 від 18.06.1994 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №20/5 від 03.03.2004 року та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, які передбачали необхідність довідки-характеристики бюро технічної інвентаризації, а в подальшому витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно при видачі свідоцтва про право на спадщину.

Одночасно, в судовому засіданні з показань сторін по справі та свідків встановлено, що спірний житловий будинок, і зокрема 1/2 його частина, належна спадкодавцю ОСОБА_9, на даний час фізично не знищена та потребує ремонту. Однак суд вважає, що спір в частині перешкод у виготовленні технічного паспорту на будинок не є спором в розумінні положень спадкового права і може бути вирішений шляхом припинення дії, яка порушує право, тобто з застосуванням п.3 ч.2 ст. 16 ЦК України, а тому за таких обставин, в позові до ОСОБА_6 слід відмовити.

При цьому, суд вважає, що Оженинською сільською радою на заяву ОСОБА_1 від 31.03.2014 року щодо видачі на ім'я його матері ОСОБА_9 свідоцтва про право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будовами, які розташовані в АДРЕСА_1 було відмовлено правомірно не тільки у зв'язку з тим, що відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється зі смертю власника, а й тому, що за життя ОСОБА_9 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 28.09.1982 року та зареєстрованого у виконавчому комітеті Оженинської сільської ради, правомірно набула права власності на зазначене майно і тому позивач не потребує отримання свідоцтва про право власності на ім'я своєї матері ОСОБА_9 для успадкування її майна

Таким чином, оскільки Оженинська сільська рада Острозького району жодним чином не порушила спадкових прав позивача, то в позові до неї слід відмовити.

Зі змісту розділу VII Спадкове право ЦК УРСР, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УРСР, затвердженої наказом Міністерства юстиції УРСР від 31.10.1975 року вбачається, що повноваження по веденню нотаріальних справ, в тому числі по отриманню заяв про прийняття спадщини, визначенню кола спадкоємців, видачі свідоцтв про право на спадщину та інших належить до компетенції нотаріуса.

Таким чином, оскільки суд вважає, що ОСОБА_1 не втратив можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_9 шляхом звернення до нотаріальної контори, то саме до компетенції нотаріуса належить вирішення питання про те чи вчинив ОСОБА_1 дії, які свідчать про прийняття ним спадщини, відповідно до положень ст.. 549 ЦК УРСР.

На підставі ст.. 525, 527, 529, 555, 558, ЦК УРСР, ст.. 3, 16, 25, 346, 392 ЦК України, керуючись ст.. 10, 57, 62, 88, 212 ЦПК України, суд

вирішив:

в позові ОСОБА_1 до Оженинської сільської ради Острозького району Рівненської області, ОСОБА_6 про визнання права власності на 1/2 частину садибного житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований в АДРЕСА_1, як за спадкоємцем за законом ОСОБА_9 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.