Номер провадження: 22-ц/785/247/15
Головуючий у першій інстанції Вергопуло А. К.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Погорєлової С.О.

суддів - Сидоренко І.П., Цюри Т.В.

при секретарі - Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 19 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до міського голови Котовської міської ради Одеської області ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди,

встановила:

Позивач звернувся з цим позовом до відповідача вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на 51-й сесії Котовської міської ради Одеської області 6 скликання, відповідач прилюдно, офіційно висловлював недостовірну інформацію про те, що нібито позивач входить в злочинне угрупування, а саме: "Котовська прокуратура перетворилася на мисливський клуб по полюванню за Котовським бізнесом, задача поставлена нагнути, підпорядкувати Котовський бізнес, встановити особистий контроль прокуратури в особі прокурора ОСОБА_7 над Котовський бізнесом, для цього створено групу людей в кількості 3-4 особи, більшість судимі, яких корегує один з них, працював колись в податковій поліції, і в курсі справи. Проста схема, пишуться запити в Котовський виконком, просять дати інформацію на того чи іншого підприємця або на групу осіб. Ми, звичайно, даємо їм таку інформацію. Після цього, готуються запити в податкову, пожежну, санстанцію, енергетиків, з проханням здійснити перевірки за таким переліком підприємців. Виявляються незначні порушення і починається з ним робота". Позивач також стверджував, що під висловлюванням "працював колись в податковій поліції" він має на увазі саме позивача, оскільки він є колишнім начальником Котовської податкової міліції.

ОСОБА_2 вказані висловлювання вважає такими, що не відповідають дійсності, оскільки у будь-яке злочинне угрупування він не входить, заяв на підприємців ніколи не писав, та просить суд визнати, що поширені відповідачем відомості недостовірними, зобов'язати відповідача припинити неправомірні дії щодо приниження честі, гідності, ділової репутації відносно нього та не пізніше наступного дня після набрання рішенням у даній справі законної сили, спростувати інформацію вказану в попередньому пункті шляхом публічного виступу на телеканалі Котовського телебачення, в газеті "Котовські вісті" та на черговій сесії Котовської міської ради, із зазначенням у ньому такого тексту: "поширена мною інформація ІНФОРМАЦІЯ_1 на 51 сесії Котовської міської ради 6 скликання відносно ОСОБА_2 була недостовірною і не відповідає дійсності. Прошу вибачення перед ОСОБА_2 за свої неправді висловлювання", стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000,00 гривень та судові витрати (а. с. 2, 10).

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 19 листопада 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовлено (а. с. 5556).

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права (а. с. 59-60).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження в ході судового засідання та не були підтвердженні належними об'єктивними доказами, а ґрунтуються лише на припущеннях самого позивача.

З таким висновком слід погодитись, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та вимогах закону.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 відбулась 51-й сесія Котовської міської ради Одеської області шостого скликання. З дослідженого відеоматеріалу вбачається, що міський голова ОСОБА_3 висловлював наступну інформацію: - "… Котовська прокуратура перетворилася на мисливський клуб по полюванню за Котовським бізнесом, забуті професійні справи, задача поставлена нагнути, підпорядкувати Котовський бізнес, встановити особистий контроль прокуратури в особі прокурора ОСОБА_7 над Котовський бізнесом, для цього створено групу людей - 3-4 особи, більшість судимі, яких корегує один з них, який працював колись в податковій поліції, і в курсі справи. Проста схема, пишуться запити в Котовський виконком, просять дати інформацію на того чи іншого підприємця або на групу осіб. Ми, звичайно, даємо їм таку інформацію. Після цього, готуються запити в податкову, пожежну, санстанцію, енергетиків, з проханням здійснити перевірки за таким переліком підприємців. Виявляються незначні порушення і починається з ним робота…".

Звертаючись з позовом ОСОБА_2 вказував на те, що вказані висловлювання принижують його честь та гідність, ділову репутацію, так як він дійсно працював начальником Котовського відділу податкової міліції, має багато знайомих, друзів, планує продовжити свою трудову діяльність, і не дивлячись на те, що ОСОБА_3 в поширеній неправдивій негативній інформації не назвав його прізвище, ім'я та по батькові, число, місяць та рік народження, адресу проживання, він вважає, що мова йшла беззаперечно саме про нього.

Статтею 302 ЦК України встановлено, що особа, яка поширює інформацію, зобов'язана переконатися в її достовірності.

Відповідно до частини 1 статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Відповідно роз'яснень, які містяться в п. п. 6, 15 Постанови Пленуму Верховного суду № 1 від 27 лютого 2009 року "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред'явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім'ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права. При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Доводи апеляційної скарги про те, що в поширеної недостовірної інформації ОСОБА_4 привів його ідентифікаційні особливості, по яким усі присутні точно зрозуміли, що мова йде саме про апелянта - ОСОБА_2, є неспроможними, оскільки інформація про особу, є інформація з якої можна було б точно встановити, що вона стосується конкретної особи, чи, принаймні, ця особа включається до кола осіб, яких ця інформація стосується. Висловлювання про те, що "коригує один з них, який працював колись в податковій міліції" не може ідентифікувати ні позивача, ні будь-яку іншу особу, не містить фактичних даних, зокрема доповідач не зазначив в податкової міліції якого району працювала ця особа та в який період часу.

Поясненням свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про те, що під висловом "колишній працівник податкової міліції" міський голова ОСОБА_3 мав на увазі саме ОСОБА_2, як колишнього начальника Котовської податкової міліції. Вони одразу подумали, що йде мова саме за ОСОБА_2, судом першої інстанції дана правильна оцінка. Такі пояснення свідків є їх власною думкою, яка ґрунтується на припущеннях та власних міркуваннях і не кореспондується з матеріалами справи.

Будь-яких інших доказів того, що поширена відповідачем інформація стосується позивача матеріали справи не містять. В виступі міського голови не зазначено ні прізвища, ні імені, та будь-якої іншої ідентифікації особи, що унеможливлює з'ясування яким чином ця промова стосується позивача.

Указані обставини дають підстави вважати вимоги ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації недоведеними, у зв'язку з чим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що правових підстав для задоволення позову немає.

За правилами ст. 23,1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Враховуючи те, що не доведено неправомірності дій відповідача по справі, порушення ними прав позивача та заподіяння внаслідок цього моральної шкоди суд, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, зробив правильний висновок про те, що позов в частині відшкодування моральної шкоди також не підлягає задоволенню у зв'язку з безпідставністю вимог.

При зазначених обставинах, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 19 листопада 2014 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права підстав для його скасування немає.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 19 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий Погорєлова С.О.

Судді Цюра Т.В.

Сидоренко І.П.