АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 197/1141/13-ц 22-ц/774/78/К/15
Справа № 197/1141/13-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/78/К/15 суддя Шевченко О.В.
Категорія - 48 (IV) Суддя-доповідач - Чорнобук В.І.
РІШЕННЯ

Іменем України

21 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Чорнобук В.І.

суддів - Митрофанової Л.В., Остапенко В.О.

при секретарі - Петренко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Інгулецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області про оспорювання батьківства і виключення з актового запису про народження відомостей про батька.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

позивач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4

відповідач ОСОБА_2

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого вони мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дочка проживає з нею і знаходиться на її утриманні, відповідач допомогу на утримання дитини не надає.

У зв'язку з цим, просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частку з усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Також просила стягнути з відповідача понесені судові витрати по справі.

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3, третя особа - Інгулецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області про оспорювання батьківства і виключення з актового запису про народження відомостей про батька.

В обґрунтування свої вимог посилається на те, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 не є його біологічною дочкою, тому що вона не схожа ні на відповідача, ні на його родину. Під час сварки ОСОБА_3 повідомила ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_5 не є його дочкою і у неї інший біологічний батько.

Тому просив суд виключити відомості про нього як батька дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з актового запису про народження №207 від 07.06.2011 року.

Рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2014 року, позов ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з 07 серпня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Допущено негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено повністю. Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, не відповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення, яким задовольнити його зустрічний позов та відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 Судом невірно було застосовано до спірних правовідносин ч.5 ст.136 СК України. Відповідач з ОСОБА_3 на час народження дитини знаходились у зареєстрованому шлюбі, тому реєстрацію народження дитини було здійснено згідно з ст. 122 СК України на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. ОСОБА_2 не звертався до органу РАЦС з заявою про визнання батьківства, ні зі спільною заявою з матір'ю дитини про реєстрацію себе батьком дитини. Реєстрація батьківства була здійснена з урахуванням презумпції, що дитина, яка народжена у шлюбі походить від подружжя.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 зазначає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального прав, тому просить апеляційну скаргу відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, відповідача ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, позивача ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4, які кожен окремо заперечували проти апеляційної скарги та просили її відхилити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, заявлених позовних вимог, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_3, суд першої інстанції керувався положеннями ст.180, ч.1 ст.182 СК України та виходив із обов'язку батька утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції зазначив, відповідач на час реєстрації дитини був обізнаний про те, що він є не її біологічним батьком, тому відповідно до положень ч.5 ст. 136 СК України ОСОБА_2 не має права оспорювати батьківство.

Колегія суддів не може погодитись таким з висновком суду виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає, тому колегія суддів скасовує рішення суду на підставі п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України у зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням судом норм матеріального і процесуального права та ухвалює нове рішення по суті позовних вимог.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 20 грудня 2010 року зареєстрували шлюб. 27 липня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано. (а.с.32)

Зі свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1, виданого Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, вбачається, що ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1, про що в Книзі реєстрації народжень 2011 року червня місяця 07 числа зроблено відповідний актовий запис за №207. Батьком дитини ОСОБА_5 записано відповідача ОСОБА_2 (а.с.33)

Як під час розгляду справи судом першої інстанції, так і під час розгляду судом апеляційної інстанції, позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 не заперечували того факту, що ОСОБА_2 не є біологічним батьком дитини ОСОБА_5.

Положення ч.1 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

З огляду на викладене, обставини щодо того, що батьком дитини позивача не є відповідач ОСОБА_2, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини.

Згідно ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статті 122 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Не має права оспорювати батьківство, зокрема, особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства материнства та стягнення аліментів" судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК) - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини.

Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Усупереч ст.ст. 10, 60 ЦПК України, ОСОБА_3 не надала доказів на підтвердження заперечень проти зустрічного позову, вказуючи при цьому в судах першої та апеляційної інстанцій, що відповідач не є біологічним батьком дитини, як і не надала доказів того, що ОСОБА_2, на момент реєстрації народження ОСОБА_5, достовірно знав, що батьком дитини є інший чоловік та надав згоду на реєстрацію себе батьком дитини. Крім того, ОСОБА_3 не надала достовірних і беззаперечних доказів того, що ОСОБА_2 знав та був присутнім у момент реєстрації батьківства в органах державної реєстрації актів цивільного стану.

Оцінюючи в порядку ст. 212 ЦПК України, показання свідків допитаних у суді першої інстанції про те, що відповідач знав, що він не є батьком дитини, колегія суддів вважає, що їх не можна вважати належними, допустимими та достовірними доказами, оскільки вони суперечать поясненням відповідача ОСОБА_2 та не підтверджуються іншими письмовим доказами.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо безпідставного застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин ч.5 ст.136 СК України.

Оскільки відсутність кровного споріднення між ОСОБА_2 та дитиною ОСОБА_5 підтверджувалась сторонами в судах першої та апеляційної інстанцій та враховуючи, що реєстрацію народження дитини було здійснено в порядку ст. 122 СК України і письмової заяви про визнання батьківства дитини позивача ОСОБА_3 відповідач не надавав, колегія суддів приходить до висновку про можливість задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 та виключення відомостей про ОСОБА_2, як батька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з актового запису №207 в Книзі реєстрації народжень від 07 червня 2011 року, вчиненого Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області.

Відповідно до ст. 180 СК України на батьків покладено обов'язок з утримання дитини до досягнення нею повноліття.

Враховуючи, що ОСОБА_2 не є батьком ОСОБА_5, то у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини слід відмовити.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, тому рішення суду підлягає скасуванню, відповідно до п.3,4 ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 та задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.п.3,4 ч.1 ст.309, ст.ст. 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Інгулецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області про оспорювання батьківства і виключення з актового запису про народження відомостей про батька - задовольнити.

Виключити відомості про ОСОБА_2, як батька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з актового запису №207 в Книзі реєстрації народжень від 07 червня 2011 року, вчиненого Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: