Провадження № 22-ц/783/411/15 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Зверхановської Л.Д., Цяцяка Р.П.

при секретарі: Ясиновській Я.М.

з участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

представника ПАТ «Укрсоцбанк» - Клаптюка В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 05 серпня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" звернулось з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 1438124.00 грн. штрафу відповідно до умов договору застави від 23.08.2011 року.

Оскаржуваним заочним рішенням позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" штраф за порушення умов п. 2.1.7. договору застави від 23.08.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрованого за №3086, у розмірі 1438124,00 грн. та судові витрати в розмірі 3244,00 грн.

Рішення в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2, в апеляційній скарзі просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Апелянт вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Покликається на те, що з невідомих причин ні на адресу відповідача, ні на адресу його представника не надходила судова повістка про виклик до суду, а тому відповідач та його представник не могли взяти участь в судовому засіданні на якому було проголошено рішення суду. Таким чином, оскаржуваним рішенням, порушено вимоги ст.ст. 74, 224 ЦПК України та п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції".

Також апелянт зазначає, що п. 2.4.5. договору застави передбачено право заставодержателя здійснювати переоцінку предмета застави у зв"язку із змінами кон"юктури ринку, інших факторів, а також у разі пролонгації дії основного договору за погодження із заставодержателем. Проте, позивачем без жодного погодження із заставодержателем здійснено переоцінку предмета застави, згідно якої вартість заставного майна значною мірою зменшена. Апелянт вважає, що позивач не мав права без погодження з ОСОБА_2 здійснювати переоцінку предмета застави, а у матеріалах справи відсутні будь - які докази звернення позивача до відповідача з метою отримання відповідного погодження, що передбачено договором застави.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника ОСОБА_2- ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення представника ПАТ «Укрсоцбанк» Клаптюка В.А. щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не відповідає зазначеним вимогам.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позов ПАТ «Укрсоцбанк», суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконав умову договору застави, згідно з якою на вимогу заставодержателя повинен був замінити предмет застави на інше майно, що на думку суду є підставою для застосування наслідків невиконання цієї умови договору, які передбачені п.5.2 договору застави, а саме стягнення з ОСОБА_2 1438124.00 грн. штрафу.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. ст. 610, 629 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Договір є обов»язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.08.20011 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований у реєстрі за № 3086, за умовами якого відповідач передав в заставу позивачу знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1», зареєстрований за заставодавцем на підставі свідоцтва на знак для товарів і послуг НОМЕР_1, зареєстрованого в Державному реєстрі свідоцтв України на знак для товарів і послуг 25.07.2007 року.

За умовами договору відповідач виступив майновим поручителем за зобов'язаннями ТОВ «М-ФОН» за угодою про співробітництво та організацію взаємовідносин за внутрішнім факторингом № 000/1-06.7-009 від 19.08.2011 року щодо своєчасного та повного відшкодування ПАТ «Укрсоцбанк» будь-яких витрат, понесених внаслідок невиконання та/чи неналежного виконання ТОВ «М-ФОН» зобов'язань за контрактами, прийнятими на факторингове обслуговування банком та права вимоги щодо яких відступлені банку згідно з генеральною угодою факторингу № 000/1-06.7-008 від 18.08.2011 року в межах максимального розміру кредитного покриття в сумі 45 000 000,00 грн., а також сплати можливих комісій, неустойки (пені, штрафів) та інших понесених банком витрат у розмірі, у випадках, в порядку та строки передбачені угодою.

Пунктом 2.1.7 договору застави від 23.08.20011 року передбачено обов'язок відповідача, у разі зниження вартості засобу забезпечення виконання зобов'язання (предмету застави), протягом трьох днів від дня надходження відповідної вимоги заставодержателя повністю або частково замінити предмет застави на інше майно за погодженням з заставодержателем.

Відповідно до п. 1.2 договору застави від 23.08.2011 року заставна вартість предмету застави, яким за договором застави є знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1», визначена за згодою сторін, і становила на момент укладення договору 28 762 480.00 грн.

З висновку про незалежну оцінку майна від 16.08.2013 року вбачається, що ринкова вартість предмету застави - знаку для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» становить 7 712.00 грн., що свідчить про значне, більше ніж у 3700 разів, зниження ціни предмету застави.

Як вбачається з позовної заяви позивач в обґрунтування позовних вимог про стягнення штрафу покликається на невиконання відповідачем умов п.2.1.7 договору застави, яким передбачено обов»язок відповідача в разі зниження вартості предмета застави протягом трьох днів від дня надходження відповідної вимоги заставодержателя повністю або частково змінити предмет застави на інше майно за погодженням із заставодержателем. І оскільки відповідач не замінив предмету застави іншим майном, керуючись п.5.2 договору, яким передбачено сплату штрафу у розмірі 5% від заставної вартості предмету застави за невиконання умови договору застави про заміну предмету застави іншим майном,, просив стягнути з ОСОБА_2 1438124.00 грн. штрафу.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції не врахував положення пункту 2.4.5 договору застави від 23.08.2011 року, яким передбачено право заставодержателя здійснювати переоцінку предмета застави у зв»язку зі змінами кон»юктури ринку, інших факторів, а також у разі пролонгації дії Основного договору за погодженням із заставодавцем, і оскільки п.2.4.5. договору застави передбачено право на здійснення переоцінки предмету застави лише за погодженням із заставодавцем, ПАТ «Укрсоцбанк» не мав права без погодження з ОСОБА_2 здійснювати його переоцінку.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження звернення позивача до відповідача з метою отримання відповідного погодження, необхідність якого передбачена п.2.4.5 Договору застави, всупереч вимогам ст. ст. 10,60 ЦПК України позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження звернення до відповідача для отримання такого погодження.

Задовольняючи позов ПАТ «Укрсоцбанк» суд першої інстанції не врахував того, що позивач в порушення п.2.4.5 Договору застави переоцінку предмета застави, вартість якого зменшилася більше як у 3700 разів, здійсненив без погодження із заставодавцем, ОСОБА_2, не з»ясував наявності у ПАТ «Укрсоцбанк» підстав для переоцінки предмета застави, законності проведення такої переоцінки без погодження із заставодавцем, не взяв до уваги те, що у висновку про незалежну оцінку майна зазначено, що метою та використання оцінки є визначення ринкової вартості для прийняття рішення щодо звернення стягнення на заставне майно та звернення з позовом до суду, для передачі майна у власність ПАТ «Укрсоцбанк», для відображення в бухгалтерському обліку, а не для здійснення переоцінки предмету застави, заставна вартість якого при укладенні 23.08.2011 р. договору застави визначалася за згодою сторін, і становила 28762480.00 грн.

Суд першої інстанції не з»ясував, які ж дійсні підстави для здійснення переоцінки предмету застави, оскільки відповідно до положень п. 2.4.5 договору застави заставодержатель має право на здійснення переоцінки предмету застави у зв»язку зі змінами кон»юктури ринку, інших факторів.

Відповідно до ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення:1) неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Враховуючи неповне з»ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення штрафу за договором застави від 23.08.2011 року.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст. 307, ст.ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Сихівського районного суду м.Львова від 05 серпня 2014 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ПАТ «Укрсоцбанк» в задоволенні позову до ОСОБА_2 про стягнення штрафу за договором застави від 23.08.2011 року.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням апеляційного суду законної сили.

Головуюча: Шеремета Н.О.

Судді: Зверхановська Л.Д.

Цяцяк Р.П.