Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2015 року Новоархангельський районний суд Кіровоградськоїобласті

в складі головуючого судді Партоліної І.П.

при секретарі Довгій С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Новоархангельську подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Новоархангельського районного управління юстиції про обмеження права виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Новоархангельського районного управління юстиції за погодженням начальника цього відділу ДВС звернувся до суду з поданням з проханням обмежити ОСОБА_1, який зареєстрований за адресою с. Покотилово Новоархангельського району Кіровоградської області у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, мотивуючи свої вимоги тим, що на виконанні у відділі ДВС перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-94 від 29 березня 2000 року виданого Новоархангельським районним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів.

16.11.2000 року було відкрито виконавче провадження.

Боржником не було предявлено будь-яких документів, підтверджуючих сплату аліментів згідно рішення суду.

Станом на 01.02.2015 року заборгованість по аліментам складає 16 896 грн. 96 коп.

Вжиті заходи по розшуку майна боржника, встановлення місця проживання, перебування та місцезнаходження боржника, а також встановлення джерела отримання доходів боржника виявилися безрезультатними, тому виконавець, з метою уникнення випадку виїзду боржника за межі України та вжиття заходів для забезпечення виконання судового рішення просив подання задовольнити та також просив розгляд подання проводити без участі представника відділу ДВС.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

В судове засідання на розгляд подання державний виконавець не зявився, про час та місце розгляду подання повідомлений телефонограмою в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 74 ЦПК.

Дослідивши матеріали подання суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Це право віднесено у ЦК України до особистих немайнових прав фізичної особи (книга друга ЦК), а саме - до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК України особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року.

Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у таких випадках:

- якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України (п. 2);

- якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань (п. 5).

Згідно з п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язання за рішенням.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Крім того, зміст і форма подання державного виконавця нормативно врегульовані в Інструкції з організації примусового виконання рішень, що набрала чинності з 17 квітня 2012 року та затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5. Зокрема, в розділі XI «Обмеження у праві виїзду за межі України та заборона в'їзду в Україну», передбачено, що подання повинно містити підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

Вирішуючи питання про тимчасове обмеження боржника, суд враховує, що подання державного виконавця не відповідає вимогам вищезазначеній Інструкції з організації примусового виконання рішень.

До подання державного виконавця долучено лише копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 16.11.2002 року, розрахунок заборгованості, виклики та попередження про настання кримінальної відповідальності згідно ст. 164 КК України.

Інші належні та допустимі докази, що дійсно підтверджують факт ухилення боржника від виконання рішення суду до матеріалів подання не додані.

У зв'язку з цим, судом встановлено, що підтверджуючі докази свідомого нехтування боржником виконання своїх зобовязань за рішенням суду відсутні і тому законні підстави для задоволення подання відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України», ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Новоархангельського районного управління юстиції про обмеження права виїзду за межі України ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоархангельський районний суд протягом 5 днів з часу отримання копії даної ухвали.

Суддя: