н/п 2/490/3545/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Подзігун Г.В.

при секретарі - Голубашенко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Національного банку України в особі Управління Національного банку України в Миколаївській області про стянення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Національного банку України в особі Управління Національного банку України в Миколаївській області про повернення 35095, 34 грн. заощаджень, поміщених в установи Ощадного банку СРСР та державного страхування СРСР.

В обгрунтування позовних вимог посилався на невиплату йому грошових коштів по:

страховому свідоцтву по змішаному страхуванню життя на 500 крб., що видане інспекцією державного стархування Ленінського району м. Миколаєва 27.09.1990 року на ім'я ОСОБА_1;

ощадній книжці по рахунку НОМЕР_1 Філії Ощадбанку №8196/076 м.Миколаєва на ім'я ОСОБА_1, згідно якої залишок на його рахунку станом на 07.02.2013 року складає 894,23 грн.;

ощадній книжці по рахунку НОМЕР_2 Філії Ощадбанку №8196/076 м.Миколаєва на ім'я ОСОБА_1, згідно якої залишок на його рахунку станом на 11.04.2008 року складає 128,78 грн.;

ощадній книжці по рахунку НОМЕР_3 Філії Ощадбанку №8196/076 м.Миколаєва на ім'я ОСОБА_1, згідно якої залишок на його рахунку станом на 28.07.2014 року складає 2204,35 грн.;

ощадній книжці по рахунку НОМЕР_4 Філії Ощадбанку №8196/076 м.Миколаєва на ім'я ОСОБА_1, згідно якої залишок на його рахунку станом на 11.03.2013 року складає 2898,40 грн.;

ощадній книжці по рахунку НОМЕР_5 Філії Ощадбанку №8196/076 на ім'я ОСОБА_1, згідно якої залишок на його рахунку складає 272000 крб.;

ощадній книжці по рахунку НОМЕР_6 Філії Ощадбанку №8196/076 на ім'я ОСОБА_1, згідно якої залишок на його рахунку складає 3669 крб.;

ощадній книжціу по рахунку НОМЕР_7 Філії Ощадбанку №8196/076 на ім'я його померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 дружини ОСОБА_2, згідно якої залишок на цьому рахунку станом на 14.08.2007 року складає 5314,45 грн.;

ощадній книжці по рахунку НОМЕР_8 Філії Ощадбанку №8196/076 на ім'я його померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 дружини ОСОБА_2, згідно якої залишок на цьому рахунку складає 87000 крб.;

страховому свідоцтву на 54000 крб., що видане інспекцією державного страхування Центрального району м. Миколаєва 12.03.1993 року на ім'я ОСОБА_3, страхувальником по якому є померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2

Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, давай суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив суд відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності учасників процесу, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.

Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно посвідчення серії НОМЕР_9 від 21.06.2004 року, ОСОБА_1 є ветераном праці.

ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла.

Згідно страхового свідоцтва по змішаному страхуванню життя, виданого Правлінням Державного Страхування СРСР від 27.08.1990 року серії 00025 №968871, тариф -В, строк страхування якого 5 років, вбачається, що страхувальник ОСОБА_1 має право одержати страхову суму в розмірі 500 карбованців, після закінчення строку страхування тобто після 31.07.1995 року, якщо за весь час страхування ним будуть сплачені страхові внески відповідно до його віку, строку страхування і страхової суми. При цьому страхувальник зобов'язаний протягом всього строку страхування, починаючи з серпня 1990 року, щомісячно сплачувати страхові внески по 9,25 карбованців.

Згідно страхового свідоцтва, що видане інспекцією державного страхування Центрального району м. Миколаєва 12.03.1993 року, ОСОБА_3 була застрахована на 54000 крб. з щомісячним внеском 500 крб., страхувальником є ОСОБА_2

Як вбачається із наданих до матеріалів справи копій ощадних книжок, в Ощадбанку були відкриті рахунки, а саме: рахунок НОМЕР_1 Філії Ощадбанку №8196/076 м.Миколаєва на ім'я ОСОБА_1, розмір якого станом на 07.02.2013 року складає 894,23 грн.; рахунок НОМЕР_2 Філії Ощадбанку №8196/076 м.Миколаєва на ім'я ОСОБА_1, розмір якого станом на 11.04.2008 року складає 128,78 грн.; рахунок НОМЕР_3 Філії Ощадбанку №8196/076 м.Миколаєва на ім'я ОСОБА_1, розмір якого станом на 28.07.2014 року складає 2204,35 грн.; рахунок НОМЕР_4 філії Ощадбанку №8196/076 м.Миколаєва на ім'я ОСОБА_1, розмір якого станом на 11.03.2013 року складає 2898,40 грн.; рахунок НОМЕР_5 філії Ощадбанку №8196/076 на ім'я ОСОБА_1, розмір якого складає 272000 крб.; рахунок НОМЕР_6 філії Ощадбанку №8196/076 на ім'я ОСОБА_1, розмір якого складає 3669 крб.; рахунок НОМЕР_7 філії Ощадбанку №8196/076 на ім'я ОСОБА_2, розмір якого станом на 14.08.2007 року складає 5314,45 грн.; рахунок НОМЕР_8 філії Ощадбанку №8196/076 на ім'я ОСОБА_2, розмір якого складає 87000 крб.

При цьому, як зазначає позивач, заощадження поміщені в установи Ощадного банку СРСР та державного страхування СРСР він отримати не може, у зв'язку з чим він звернувся до суду для відновлення свого порушеного права.

Однак суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 2 Закону України "Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України" держава зобов'язується забезпечити збереження та відновлення реальної вартості заощаджень громадян і гарантує їх компенсацію у встановленому порядку.

Даним Законом, зокрема, визначено, що компенсація громадянам України втрат від знецінення грошових заощаджень проводиться починаючи з 1997 року в грошовій формі за рахунок коштів Державного бюджету України та інших формах відповідно до законодавства. Компенсація втрат від знецінення грошових заощаджень, поміщених до 2 січня 1992 року в установи Ощадного банку СРСР, що діяли на території України, а також у державні цінні папери, придбані в таких установах, проводиться їх власникам у готівковій чи безготівковій формі через установи Ощадного банку України після внесення в інформаційно-аналітичну систему "Реєстр вкладників заощаджень громадян" відомостей про них, необхідних для ідентифікації вкладника під час відкриття рахунку. Обслуговування громадян, пов'язане із внесенням зазначених відомостей, здійснюється безоплатно. Кошти для компенсації заощаджень громадян визначаються в Державному бюджеті України окремою статтею. Порядок проведення компенсації, у тому числі перерахування коштів, передбачених у Державному бюджеті України, установам Ощадного банку України та колишнього Укрдержстраху, визначається Кабінетом Міністрів України. Кабінет Міністрів України може залучати для проведення компенсаційних виплат позабюджетні кошти, у тому числі кошти, залучені до Державного бюджету України через спеціальні податки, встановлені законами України, а також від здійснення операцій з державними цінними паперами. Погашення відновлених заощаджень громадян, поміщених у цінні папери, здійснюється на загальних підставах відповідно до сум, визначених у Державному бюджеті України.

Згідно ст. 7 Закону України "Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України" заощадження повертаються поетапно, залежно від суми вкладу в межах коштів, передбачених для цього Державним бюджетом України на поточний рік. Перелік груп вкладників і порядок проведення виплат проіндексованих грошових заощаджень, а також обсяг виплат згідно із статтею 8 цього Закону у межах коштів, передбачених Державним бюджетом України, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відновленню підлягають грошові заощадження, поміщені в період до 2 січня 1992 року в установи Ощадного банку СРСР та державного страхування СРСР, що діяли на території України, а також у державні цінні папери, придбані в установах Ощадного банку СРСР, що діяли на території України, у тому числі облігації Державної цільової безпроцентної позики 1990 року, облігації Державної внутрішньої виграшної позики 1982 року, державні казначейські зобов'язання СРСР, сертифікати Ощадного банку СРСР. Компенсації підлягають також грошові заощадження громадян України, поміщені в установи Ощадного банку України та колишнього Укрдержстраху протягом 1992-1994 років і які знаходилися на рахунках зазначених установ не менше одного повного календарного року в період 1992-1995 років.

Реальна вартість грошових заощаджень громадян, поміщених в період до 2 січня 1992 року в установи Ощадного банку СРСР та державного страхування СРСР, що діяли на території України, а також у державні цінні папери, була відновлена шляхом проведення компенсаційної індексації у співвідношенні 1 карбованець заощаджень на 1,05 гривні за станом на 1 жовтня 1996 року.

Слід зазначити, що компенсація громадянам України втрат від знецінення грошових заощаджень відповідно до Закону України "Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України" проводиться виключно в грошовій формі за рахунок Державного бюджету України, для чого в Державному бюджеті України, починаючи з 1997 року, передбачаються відповідні кошти.

Закон передбачав поетапне, залежно від віку вкладника, суми вкладу, інших обставин повернення знецінених грошових заощаджень.

Порядок перерахування коштів з Державного бюджету України установам Ощадного банку України та колишнього Укрдержстраху визначається Кабінетом Міністрів України. Ним також встановлюється перелік груп вкладників і черговість виплат проіндексованих грошових заощаджень, а також обсяг виплат, що здійснюються у разі смерті вкладника.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 10 жовтня 2001 року № 13-рп/2001 положення Закону України "Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України" в частині щодо повернення заощаджень громадян України, іноземних громадян та осіб без громадянства, відновлених та проіндексованих згідно з цим Законом в установах Ощадного банку України, залежно "від віку вкладника" та "інших обставин" визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Ці положення втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Починаючи з 2002 року, виплати громадянам України грошових заощаджень, вкладених до 2 січня 1992 року в установи колишнього Ощадного банку СРСР, що діяли на території України, правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" проводяться незалежно від віку вкладника та інших обставин.

Верховний Суд України в своїх роз'ясненнях № 1-5/117 від 15.03.1999 року "Про деякі питання застосування Закону України "Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України" звернув увагу на те, що суд вирішуючи спір, має виходити з того, що мова йде не про відповідальність за невиконання чи неналежне виконання укладеного між вкладником та ощадним банком договору, а про повернення відновлених в установленому порядку заощаджень. Відновлення і повернення проіндексованих заощаджень провадиться лише через установи Ощадного банку України в межах коштів перерахованих для цих цілей Державним казначейством. При цьому судом враховано, що Ощадний банк України провадить виплату проіндексованих заощаджень в межах передбачених для цього Державним бюджетом України і перерахованих з нього грошових сум, встановленої поетапності та черговості їх повернення.

Таким чином, судом встановлено, що Законом України "Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України" визначено механізм виплати громадянам компенсації грошових заощаджень, згідно з яким Ощадний банк України провадить виплату проіндексованих заощаджень у межах коштів, передбачених для цього законом про Державний бюджет на відповідний рік, і в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

При цьому у відповідності із пунктом 3 Постанови Верховної Ради Української РСР "Про порядок введення в дію Закону України "Про банки і банківську діяльність" від 20.03.1991 року №873-XII Національний банк України створено на базі Українського республіканського банку Держбанку СРСР. Тому Національний банк України не є правонаступником Ощадного банку СРСР та державного страхування СРСР.

Окрім того, судом встановлено, що Управління Національного Банку України в Миколаївській області до якого, зокрема, позивачем пред'явлено даний позов, не є юридичною особою, а є відокремленим структурним підрозділом Національного Банку України.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України , суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ Г.В. ПОДЗІГУН