1Справа № 335/9659/14-ц 2/335/104/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Рибалко Н.І., при секретарі Косатій М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк „Приват банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 291 558,96 грн., а також стягнення судових витрат, зазначивши в позові наступне. 04.02.2008 р. відповідно до укладеного договору № ZPC0G3 ОСОБА_1 отримав кредитні кошти у розмірі 299212,50 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Із-за порушення відповідачем умов договору виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути у загальному розмірі 291 558,96 та судовий збір.

Під час судового розгляду позивач збільшив розмір позовних вимог, та уточнивши його просив суд стягнути суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 1 246 662,09 грн., яка складається з наступного: 309 158,97 грн. - заборгованість за кредитом; 496 438,51 грн.. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 441 064,61 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором.

У судовому засіданні представник позивача просить задовольнити позов з підстав, зазначених у ньому.

Відповідач проти позову заперечував у повному обсязі, просив застосувати до позовних вимог строки позовної давності, пояснивши, що дійсно в 2008 році він отримав кредитні кошти у розмірі 291 559 грн. Після того, як почав сплачувати кредит у 2008 році, зрозумів, що банк розподіляє сплачені ним грошові кошти на свій розсуд, та у 2008 році перестав взагалі сплачувати грошові кошти банку. Після чого у 2013 році банк реалізував іпотечне майно, а саме квартиру АДРЕСА_1, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

З'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.

Судом встановлено, що 04.02.2008 р. відповідач отримав від ПАТ КБ „Приватбанк" грошові кошти у сумі 299 212,50 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строком погашення не пізніше 04.02.2038 року.

Згідно наданої представником Позивача розрахунку заборгованості за договором (а/с 114-117) встановлено, що останній платіж по договору відповідачем був здійснений 03.10.2008 року.

Право пред'явити вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором у позивача виникло з 04 жовтня 2008 року. Відповідно до матеріалів справи позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором 17.01.2014 року, тобто з пропуском процесуального строку.

Згідно ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може

звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або

інтересу.

Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про

особу, яка його порушила

Згідно ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов"язку.

Наданий представником відповідача меморіальний ордер від 09 квітня 2010 року про одержання пені у розмірі 6 грн.11 коп. (а/с 165) не впливає на висновок суду про порушення позивачем строків позовної давності. Надходження на рахунок ПАТ КБ „Приватбанк" 18.10.2013 року грошових коштів від реалізації іпотечного майна також не перериває строк позовної давності, оскільки не свідчить про визнання боржником свого боргу або іншого обов"язку.

Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог із-за пропуску позивачем строку позовної давності.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 88, 169, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства „Приват банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.І.Рибалко