РІШЕННЯ

іменем України

"18" березня 2015 р. 145/128/15-ц

2/145/219/2015

Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючий суддя Ліщишина М. Ю.

за участю секретаря Віценко К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій вказує, що з відповідачем у справі перебувала в зареєстрованому шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_1. в них народився син - ОСОБА_3.

25 липня 2006 року шлюб між ними розірвано, актовий запис № 94. Дитина після розірвання шлюбу залишилась проживати із нею.

Рішенням Тиврівського районного суду № 2-328/2006р. від 18 квітня 2006 року з відповідача на її користь стягувалися аліменти на утримання сина в розмірі 25 % усіх видів доходу щомісячно до його повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області № 2-207/2009 року від 29.04.2009 року змінено розмір аліментів, присуджених попереднім рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області та присуджено з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 350 гривень щомісячно.

При цьому, змінюючи спосіб стягнення аліментів з частки від доходу на тверду грошову суму суд виходив із того, що з липня 2008 року відповідач працював у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Гірник". Розмір його заробітної плати становив в середньому 600,00 грн. на місяць. З 01 січня 2009 року ТОВ "Гірник" не працювало, тому заробітна плата відповідачеві не нараховувалась. Припинення нарахування заробітної плати за місцем роботи у зв'язку з простоєм підприємства призвело до втрати відповідачем систематичного заробітку, що і стало підставою для визначення розміру аліментів саме у твердій грошовій сумі.

На даний час вказані обставини змінились. Відповідач працює на посаді начальника Інспекції Держтехнагляду по Тиврівському району Вінницької області та має стабільний дохід. Тому, на її думку, він має сплачувати аліменти у частці від його заробітку (доходу).

При визначенні розміру аліментів просить суд врахувати, що їх син ОСОБА_3 хворіє на бронхіальну астму середнього ступеня важкості з приводу чого перебуває на диспансерному обліку, що стверджується випискою з амбулаторної карти хворого, потребує постійного лікування, дорогих ліків.

Тому вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти в розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу). Такий розмір аліментів є посильним для відповідача та не погіршить суттєво його матеріального становища.

Просить змінити спосіб стягнення аліментів, присуджених рішенням Тиврівського районного суду № 2-207/2009 від 29 квітня 2009 року з ОСОБА_2 на її користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 350,00 (триста п'ятдесят) гривень щомісячно до його повноліття та стягувати з ОСОБА_2 на її користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/2 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягувати з дня набрання рішенням суду законної сили.

Виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на її користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі розмірі 350,00 (триста п'ятдесят) гривень щомісячно до його повноліття, виданий на підставі рішення Тиврівського районного суду № 2-207/2009 від 29 квітня 2009 року повернути до Тиврівського райсуду після завершення його виконання .

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 свої вимоги підтримала, просить змінити спосіб стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3, так як відповідач має постійне місце роботи, її матеріальне становище погіршилося, син часто хворіє, у нього бронхіальна астма середнього ступеню важкості. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі ? від його доходу.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, згоден сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 350 грн. щомісячно, як і сплачував раніше. Пояснив, що його матеріальне становище погіршилось: заробітна плата зменшилась, він на утриманні має ще дитину від другого шлюбу. Позивач також створила нову сім"ю і її співмешканець отримує доходи. Син протягом останніх років не хворів. Позивач всяко перешкоджає йому у спілкуванні з сином. Якщо ОСОБА_1 важко утримувати їх сина, згоден взяти його до себе. Просить в позові ОСОБА_1 відмовити.

Суд, вислухавши осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Рішенням Тиврівського районного суду від 29.04.2009 року з відповідача ОСОБА_2 присуджено на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 350 грн. щомісячно на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Позивач ОСОБА_1 доводить, що її матеріальний стан погіршився, оскільки вона проживає в найманій квартирі, отримує заробітну плату близьку до мінімальної /а.с.60/, присадибної ділянки не має, підсобного господарства не веде / а.с.39/. Відповідач має постійну роботу та стабільний дохід. Тому він має сплачувати аліменти у частці від його заробітку (доходу).

Відповідач у справі не заперечує, що має постійну роботу, однак розмір його заробітку майже дорівнює заробітку позивача / а.с. 24/. Доказів про матеріальне становище сім"ї відповідача не надано. Відповідач у справі ОСОБА_2 має на утриманні сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4./ а.с.26/. Тому вимоги позивача щодо стягнення аліментів в розмірі ? від доходу відповідача є необґрунтованими.

Однак аліменти, які присуджені з відповідача на користь позивача є недостатніми для забезпечення нормальних умов для проживання, виховання та розвитку їх сина.

Так як відповідач має постійну роботу , він має сплачувати аліменти у частці від його заробітку (доходу).

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи обставини передбачені ст. 182 СК України, суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/3 від усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно.

Як вбачається із змісту п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2003 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" при зміні розміру аліментів, аліменти в новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили .

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212 -215 ЦПК України, 180, 182, 183, 192 СК України,

вирішив:

Позов задовольнити частково .

Змінити розмір аліментів присуджених рішенням Тиврівського районного суду від 29.04.2009 року у справі № 2-207/2009 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, стягуючи з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили до його повноліття.

Виконавчий лист виданий на підставі рішення Тиврівського районного суду від 29.04.2009 року № 2-207/2009 р. повернути до суду після завершення його виконання, для приєднання до справи.

Стягнути з ОСОБА_2 в прибуток держави судовий збір в сумі 243, 60 гривень.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти діб з дня його проголошення.

Суддя Ліщишина М. Ю.