Справа № 162/299/15-ц
Провадження № 2-о/162/3/2015
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року селище Любешів.

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Глинянчука В.Д.,

при секретареві Оласюк Л.П.,

з участю представника заявника Шостака В.М.,

заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянувши цивільну справу за заявою Деревківської сільської ради Любешівського району Волинської області про визнання спадщини відумерлою,

встановив:

Деревківська сільська рада просить суд визнати відумерлою спадщину: будинок по АДРЕСА_1

Заяву вмотивовано тим, що по смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 року залишилось спадкове нерухоме майно. У встановлений законодавством строк про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа за заявою спадкоємців у нотаріальній конторі не заводилась, а після відкриття спадщини минуло понад рік. Відтак, заявник вважає, що є усі передбачені законом підстави визнати спадщину відумерлою.

Представник заявника Шостак В.М. вказав, що належний ОСОБА_3 будинок у даний час пустує. Близьких родичів спадкодавця, які б бажали прийняти спадщину немає. Заповіт ОСОБА_3 складено на особу, яка померла раніше. ОСОБА_4, яка називала себе донькою спадкодавця, не може довести свою спорідненість з ОСОБА_3 У зв'язку з викладеним просить задовольнити заяву.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у суді пояснила, що є племінницею дружини ОСОБА_5 - ОСОБА_6. До смерті ОСОБА_3 вона з сім'єю допомагала йому по господарству, по його смерті -- деякий час доглядала за будинком тощо. Згодом у село Деревок приїхала жінка, яка назвалась дочкою ОСОБА_3, та почала управляти спадковим майном. У зв'язку з наведеним не оформила свої спадкових прав до цього часу. З врахуванням з'ясованих у суді обставин заявила про бажання прийняти спадщину по смерті своєї тітки.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Довідкою Деревківського сільської ради Любешівського району № 665 від 10 листопада 2014 року стверджено, що за ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, відповідно до записів погосподарської книги № 6 за 1991-1995 роки рахувався житловий будинок по АДРЕСА_1 Крім будинку, ОСОБА_6 володіла земельною ділянкою. В управління спадковим майном по її смерті вступив ОСОБА_3 По смерті останнього в управляння та володіння спадковим майном ніхто не вступив.

Відповідно до інформаційної довідки з спадкового реєстру по смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заведена.

Частиною 1 статті 1277 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) визначено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Таким чином, враховуючи пояснення ОСОБА_2, яка заявила про бажання прийняти спадщину по смерті своєї тітки ОСОБА_6, інші встановлені обставини, суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для визнання будинку АДРЕСА_1 відумерлою спадщиною.

Керуючись статтею 278 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі статті 1277 Цивільного кодексу України суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні заяви Деревківської сільської ради Любешівського району Волинської області про визнання будинку АДРЕСА_1 Волинської області відумерлою спадщиною.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення оскаржуваного судового рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: суддя В.Д. Глинянчук