_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/1859/15
УХВАЛА

26.01.2015 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Коваленко О.Б.,

За участю секретаря Маценко В.В.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення суми боргу,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення суми боргу в розмірі 946109,82 гривень.

Представником позивача подана заява про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на майно відповідача нежилу будівлю літ. «Б9» площею 190,2 кв.м. по вул. Дача Ковалевського, 95/33 у м. Одесі.

Представник позивача зазначає, що відповідач має намір продати вказане нерухоме майно іншим особам, що може порушити права та інтереси позивача.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Відповідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним з критерієв обгрунтованості заяви є наявність причинного зв"язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам.

Суд вважає, що, дізнавшись про подання позовної заяви, відповідач може вжити заходів щодо відчуження належного йому майна, що може значним чином утруднити або унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення судом позовних вимог.

Пленум Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову" № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз"яснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з"ясувати обсяг позовних вимог, даних про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати, наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов"язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Суд вважає вимоги позивача про вжиття заходів забезпечення позову співмірними із заявленими позовними вимогами, вбачає імовірність ускладнення виконання або невиконання судового рішення у випадку незадоволення судом заяви позивача.

Керуючись ст. ст. 151 - 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Накласти арешт на нежилу будівлю літ. «Б9» площею 190,2 кв.м. по вул. Дача Ковалевського, 95/33 у м. Одесі, щодо даного нерухомого майна заборонити забезпечувати за його рахунок зобов»язання, передавати в оренду, передавати у вигляді внеску до статутного капіталу та вчиняти будь-які інші правочини, здійснювати реєстрацію фізичних осіб за адресою нерухомого майна.

Копію ухвали невідкладно надіслати сторонам, а також Державній міграційній службі України в Одеській області, 2-у Київському ВДВС Одеського міського управління юстиції, Реєстраційній службі Одеського міського управління юстиції.

Ухвала про забезпечення позову набирає чинності в момент її проголошення, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Роз"яснити, що відповідно до ст. 382 Кримінального кодексу України умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню - карається штрафом від п"ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом 5 днів з дня отримання її копії. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий Коваленко О. Б.