Дата документу 18.03.2015
Провадження № 2/334/206/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя

в складі: головуючого судді Лихосенко М.О.,

при секретарі Череп М.О.,

за участю адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Запорізької міської ради, треті особи: ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання права власності на спадкове майно за законом,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Запорізької міської ради, треті особи: ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання за ним права власності на житловий будинок розташований за адресою: місто Запоріжжя, вул. Скельна, буд. 83 в порядку спадкування за законом після померлого 27 жовтня 2012 року батька ОСОБА_4, в якому зазначив, що він, після смерті батька , як спадкоємець першої черги рідний син спадкодавця, звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. На підставі його заяви нотаріусом заведено спадкову справу № 45 за 2014 рік після померлого 27.10.2012р. ОСОБА_4, але в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: м.Запоріжжя. вул. Скельна, буд. 83 відмовлено в зв»язку з відсутністю документів, що встановлюють право власності спадкодавця на вищезгаданий будинок, про що 22.08.2014р. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Спадкове майно житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 83 за адресою м.Запоріжжя, вул.Скельна, яке залишилось після смерті батька, розташований на земельній ділянці призначеної для обслуговування житлового будинку, господарських будівль та споруд згідно довідки про правовий статус земельної ділянки Управління Держкомзему, та, складається з житлового будинку А, прибудови а з козирком до а, сараю В, душу Г, вбиральні Д, паркану №3, хвіртки №4, замощення 1.

Спадкодавець одноосібно володів майном, але правовстановлюючого документу на житловий будинок не встиг отримав, у зв»язку з довготривалою оформленням права власності на цей будинок, яке почалося при житті батька та неможливістю отримання правовстановлюючого документу на ім»я вже померлого.

Ще при житті його батько почав оформлення права власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами. За існуючим порядком він звернувся в 2009 році до компетентних органів для отримання дозволу та необхідних документів висновку про технічний стан. За діючим на той час порядком звернувся з заявою до Виконавчого комітету Запорізької міської ради стосовно оформлення права приватної власності на житловий будинок № 83 по вул. Скельна в м.Запоріжжі. За результатами розгляду заяви 16.07.2010р. було підготовлено проект розпорядження Ленінської районної адміністрації про оформити право приватної власності на зазначений житловий будинок на ОСОБА_4 та видати свідоцтво про право власності, а ОП ЗМБТІ провести реєстрацію права власності.

Однак, 21.12.2011р. Запорізька ОСОБА_5 повідомила ОСОБА_4 про те, що на засіданні виконавчого комітету Запорізької міської ради від 23.11.2011р. даний проект рішення не було затверджено, про причини або підстави не повідомлено, перенесено розгляд на 22.12.2011р.

На той час змінився порядок реєстрації права власності на майно й земельні ділянки для їх обслуговування. 09.01.2012р. ОСОБА_4 Запорізька міська рада знову направила повідомлення про підготовлений проект рішення про затвердження плану заходів щодо оформлення права власності на житлові будинку по вул.Скельній.

15 жовтня 2012 року Запорізька міська рада направила ОСОБА_4 листа з вимогою для оформлення права власності на будинок і звернутися до ТОВ ЗМБТІ для оновлення матеріалів технічної інвентаризації та приведення їх у відповідність до вимог чинного законодавства для подальшої роботи з підготовки проекту рішення міськвиконкому.

Втім, 27 жовтня 2012 року батько позивача помер.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі, суду пояснили, що житловий будинок № 83 по вул. Скельна в м.Запоріжжі згідно технічного паспорту, складеного 23.11.2009 року, вважається збудованим самочинно та його користувачем був померлий ОСОБА_4

Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень статті 1218 ЦК України та з урахуванням роз»яснень, наданих у п.7 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 8 « Про судову практику у справах про спадкування».

За змістом зазначених роз»яснень спадкоємець не позбавлений права звернутись із позовними вимогами про визнання права власності на об»єкти самочинного будівництва в порядку спадкування. Це узгоджується із частинами 3,5 ст. 376 ЦК України і нормами про поняття спадкування та склад спадщини ( статті 1216, 1218 ЦК України).

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Позивачу нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Іншого шляху вирішити такий цивільно-правовий спір, крім розгляду його в позовному провадженні у нього немає, тому він, враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, у зв»язку з тим, що у спадкодавця його батька, було право оформити права власності на самочинно збудоване майно, що є суб»єктивним цивільним правом, яке переходить у порядку спадкування до його спадкоємця, відповідно до норм статей 1216, 1218 ЦК України, позивач, отримавши відмову нотаріуса про видачу йому свідоцтва про право на спадщину, вимушений звернутися до суду з позовними вимогами про визнання права власності на спадкове майно житловий будинок № 83 з господарськими будівлями й спорудами, самочинно збудованими за адресою: вул. Скельна в м.Запоріжжі.

Дозвіл оформити документи про визнання права приватної власності на будинок за вказаною адресою було надано ОСОБА_4, що підтверджується проектом розпорядженням Ленінської районної адміністрації від 16.07.2010 року, однак право власності за ним не зареєстровано, тому що на засіданні виконавчого комітету Запорізької міської ради цей проект рішення не було затверджено. Після смерті ОСОБА_4, який не встиг оформити право власності на зазначений будинок, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечує, просить розглянути справу за його відсутності та в письмових поясненнях зазначив, що у відповідності до п. 49 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМ України 703 від 22.06.2011р. для видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, в реєстраційну службу необхідно подати документ, що посвідчує право на земельну ділянку.

В свою чергу, документ, що посвідчує право на земельну ділянку за відсутності правовстановлюючих документів на розташоване на ній нерухоме майно, отримати неможливо.

Таким чином, на сьогодні існує певна правова колізія, що унеможливлює оформити майнові права громадян в інший спосіб, ніж у судовому порядку.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача, оцінивши всі надані докази у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2, як рідний син, є спадкоємцем першої черги після померлого 27 жовтня 2012 року ОСОБА_4, що підтверджено свідоцтвом про його народження. У встановленому законом порядку він прийняв спадщину після смерті батька на підставі заяви про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_4 Нотаріусом заведено спадкову справу № 45 за 2014 рік після померлого 27.10.2012р. ОСОБА_4, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, але в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: м.Запоріжжя. вул. Скельна, буд. 83 йому відмовлено в зв»язку з відсутністю документів, що встановлюють право власності спадкодавця на вищезгаданий будинок, про що 22.08.2014р. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії .

Спадкодавець ОСОБА_6 користувач житлового будинку №83 по вул. Скельна в м.Запоріжжі, за життя неодноразово звертався до органів місцевого самоврядування з метою оформлення права власності на зазначений, що знаходилося в межах їх компетенції, але постійно отримував повідомлення про відкладання оформлення документів на деякий час. Підтвердженням є копії листів виконавчого комітету Запорізької міської ради від 21.12.2011р., 09.01.2012р., 15.10.2012р. )

Житловий будинок № 83 по вул. Скельна в м.Запоріжжі згідно технічного паспорту, складеного 23.11.2009 року, вважається збудованим самочинно.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012р. №6 « Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці.

Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень статті 1218 ЦК України та з урахуванням роз»яснень, наданих у п.7 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 8 « Про судову практику у справах про спадкування».

За змістом зазначених роз»яснень спадкоємець не позбавлений права звернутись із позовними вимогами про визнання права власності на об»єкти самочинного будівництва в порядку спадкування. Це узгоджується із частинами 3,5 ст. 376 ЦК України і нормами про поняття спадкування та склад спадщини ( статті 1216, 1218 ЦК України).

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи, що у спадкодавця, з урахуванням письмових доказів, було право отримати визнання права власності на самочинно збудоване майно, що є суб»єктивним цивільним правом, яке переходить у порядку спадкування до його спадкоємця, відповідно до норм статей 1216, 1218 ЦК України, позивач, отримавши відмову нотаріуса про видачу йому свідоцтва про право на спадщину, вимушений звернутися до суду з позовними вимогами про визнання права власності на спадкове майно житловий будинок № 83 з господарськими будівлями й спорудами, самочинно збудованими за адресою: вул. Скельна в м.Запоріжжі.

Підтвердженням обставин наміру спадкодавця отримати право власності на житловий будинок й початок оформлення є докази, зокрема:

· довідка та лист щодо земельної ділянки з Держкомзему у м.Запоріжжі;

· довідка щодо готовності та стану самочинного будівництва;

· довідка щодо відсутності порушень цим будинком прав та законних інтересів інших осіб;

· технічна документація станом на 2009 рік з визначеним часом моменту будівництва житлового будинку 1960 рік;

· листи компетентних органів щодо оформлення прав ОСОБА_4

У відповідності до вимог чинного законодавства з урахуванням того, що громадяни, які збудували житлові будинку до 05 серпня 1992 року, навіть якщо його споруджено самовільно(самочинно) при наявності висновку про технічний стан будинку, складений БТІ, могли отримати правовстановлюючий документ. Тоді, за наявності відповідних доказів, судом може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

Згідно наданого технічного паспорту житловий будинок № 83 по вул. Скельна в м.Запоріжжі, побудований в 1960 році, розташований на земельній ділянці площею 639 кв.м.

ОСОБА_4 постійно проживав в ньому до дня смерті, а позивач ОСОБА_2 від народження й до цього часу проживає в ньому та зареєстрований за адресою цього будинку. Відсутність у нього правовстановлюючих документів унеможливлює не тільки володіти на законних підставах, або розпоряджатися, а й користуватися належним чином цим будинком, хоча він є користувачем житлового будинку, господарських та службових споруд, розташованих на земельній ділянці по вул. Скельній, буд.83 в м.Запоріжжі, постійно проживає та зареєстрований за вказаною адресою, сплачує комунальні послуги та земельний податок.

Факт смерті ОСОБА_4 підтверджується наданим суду свідоцтвом про смерть.

З технічного паспорту, виготовленого ТОВ «ЗМБТІ» станом на 23.11.2009р. вбачається, що житловий будинок літ. А був побудований у 1960 році.

Земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, господарських будівль та споруд площею 639 кв.м. за адресою буд. № 83 по вул. Скельній в м. Запоріжжі використовується за цільовим призначенням, за її використання щорічно сплачується земельний податок, що підтверджується квитанціями з 2010 року до 2014 року.

Відповідно до ст. 376 ч.3 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умовами надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Відповідно до наказу Мінрегіону від 09.08.2012 року №404 було внесено зміни до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, згідно з якими, зокрема, не належать до самочинного будівництва для будинків садибного типу, дачних та садових будинків: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року

Відповідно до ч.5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника або користувача земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

У відповідності до п. 49 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМ України 703 від 22.06.11р. для видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, в реєстраційну службу необхідно подати документ, що посвідчує право на земельну ділянку.

В свою чергу, документ, що посвідчує право на земельну ділянку за відсутності правовстановлюючих документів на розташоване на ній нерухоме майно, отримати неможливо, що підтвердив в своїй заяві представник відповідача.

Таким чином, оформити майнові права громадян в інший спосіб, ніж у судовому порядку немає.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа (фізична, юридична) має конституційне право на судовий засіб захисту.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на житловий будинок, розташований за адресою м.Запоріжжя, вул. Скельна, буд 83.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 328, 375, 376 , 1216, 1217, 1218, 1220, 1268 ЦК України суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на жилий будинок літ. А площею 47,6 кв.м, прибудову літ. а площею 19,5 кв.м, козирок площею 1,2 кв.м, сарай літ. В площею 13,7 кв.м, душ літ. Г площею 0,6 кв.м, вбиральню літ. Д площею 1 кв.м, замощення I, паркан № 3, хвіртку № 4, що знаходяться за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Скельна, будинок № 83 на земельній ділянці площею 639 кв.м.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Лихосенко М. О.