РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2015 року Волноваський районний суд Донецької області

в складі головуючого - судді Голуб Т.І.

при секретарі Фоміних С.В.

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха цивільну справу за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Донецької обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

25.06.2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом та посилався на те, що 16.01.2007 року між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" (нині ПАТ "Райффайзен Банк Аваль'') в особі Донецької обласної дирекції та відповідачем ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №014/11-134/32 про надання кредиту у сумі 68300 доларів США строком погашення до 14.11.2016 року зі сплатою 9,9 % річних - з першого по третій місяць кредитування та 13% річних - з четвертого місяця кредитування за користування кредитними коштами. З метою зменшення фінансового навантаження на відповідача, як позичальника, в умовах кризових явиш в економіці України 20.10.2009 року між ним та банком була укладена додаткова угода №1 до кредитного договору № 014/11-134/32 від 16.01.2007 року, згідно якої сторони досягли згоди про зміну умов погашення (реструктуризацію) кредиту, визначених кредитним договором №014/11-134/32 від 16.01.2007 року та змінили процентну ставку на 15 % річних за користування кредитними коштами, відповідно до Графіку повернення кредиту та сплати процентів, що є додатком 1 до цієї додаткової угоди та її невід'ємною частиною. Також, з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, 29.04.2010 року між ним та банком була укладена додаткова угода № 1 до кредитного договору №014/11-134/32 від 16.01.2007 року, згідно якої відповідачу тимчасово було зменшено розмір щомісячного платежу за кредитним договором до розміру, визначеного в графіку погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, що є додатком до цієї додаткової угоди та її невід'ємною частиною. З метою забезпечення виконання названого крпедитного договору, 29.04.2010 року між банком та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 014/11- 134/32/2, згідно умов якого остання, як поручитель, забов*язалась відповідати перед банком за невиконання позичальником ОСОБА_3 умов кредитного договору у повному обсязі та несе з останнім солідарну відповідальність перед банком. Крім того, 21.12.2007 року між банком та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №012/07-188/47 про надання кредиту у сумі у сумі 22498 доларів США строком погашення до 20.12.2015 року зі сплатою 13,5 % річних за користування кредитними коштами. З метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України 20.10.2009 року між ним та банком була укладена додаткова угода №1 до кредитного договору № 012/07-188/47 від 21.12.2007 року, згідно якої сторони досягли згоди про зміну умов погашення (реструктуризацію) кредиту, визначених кредитним договором №012/07-188/47 від 21.12.2007 року, відповідно до графіку повернення кредиту та сплати процентів, що є додатком 1 до цієї додаткової угоди та її невід'ємною частиною. Також, з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, 29.04.2010 року між ним та банком була укладена додаткова угода №1 до кредитного договору №012/07- 188/47 від 21.12.2007 року, згідно якої позичальнику тимчасово було зменшено розмір щомісячного платежу за кредитним договором до розміру, визначеного в графіку погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, що є додатком до цієї Додаткової угоди та її невід'ємною частиною. З метою забезпечення повернення кредиту, 29.04.2010 року між банком та відповідачкою ОСОБА_4 було укладено договір поруки №012/07- 188/47/2, згідно з умовами якого остання взяла на себе зобов'язання перед банком відповідати в повному обсязі по зобов'язанням позичальника, які виникають з умов кредитного договору 2 та несе солідарну відповідальність перед банком нарівні з позичальником за повернення кредитних коштів, нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій. 24.04.2014 року на адресу відповідачів банком були надіслані листи-попередження, але до теперішнього часу останні не здійснили жодних дій щодо усунення порушень зобов*язань або повернення кредиту та інших платежів. Оскільки відповідачами умови договорів не виконуються, то станом на 08.04.2014 року вони мають заборгованість перед банком: по кредитному договору № 012/07-188/47 від 21.12.2007 року по кредиту - 147 292, 83 грн., за відсотками - 65630, 84 грн., пеня за порушення строків погашення заборгованості -14315, 79 грн, пеня за порушення строків погашення процентів - 14351, 19 грн, а всього 241 590, 65 грн., та за кредитним договором № 014/11-134/32 від 16.01.2007 року по кредиту - 506976, 31 грн., за відсотками - 244742, 24 грн., пеня за порушення строків погашення заборгованості -44535, 94 грн, пеня за порушення строків погашення процентів - 56729, 73 грн., а всього 852 984, 22 грн., які позивач просив стягнути з відповідачів солідарно на його користь, а також судовий збір у сумі 3654 грн.

У судове засідання представник позивача не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, на задоволенні позову наполягає.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідачка ОСОБА_4 також не з,явилась у судове засідання, належним чином була повідомлена про місце та час слухання справи, що підтверджується надісланим їй судом повідомленням та її письмовою заявою, у якій вона просить суд відкласти слухання справи без зазначення будь-яких поважних на те причин.

Представник відповідача ОСОБА_3- ОСОБА_1 у судовому засідання позов не визнав, оскільки банк звернувся до суду із позовом про стягнення суми боргу за кредитним договором передчасно, відсутні докази того, що відповідачі попереджувались про дострокове погашення кредиту. Вважає, що позивач, відовідно до п. 1.9.1 кредитного договору не має права звернутися до суду із позовом про дострокове стягнення суми боргу. Також вважє, що розрахунок позивача неправильний, оскільки пеня може нараховуватись лише за один рік.

Вислухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 16.01.2007 року між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" (нині ПАТ "Райффайзен Банк Аваль'') в особі Донецької обласної дирекції та відповідачем ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №014/11-134/32 про надання кредиту у сумі 68300 доларів США строком погашення до 14.11.2016 року зі сплатою 9,9 % річних - з першого по третій місяць кредитування та 13% річних - з четвертого місяця кредитування за користування кредитними коштами. З метою зменшення фінансового навантаження на відповідача, як позичальника, в умовах кризових явиш в економіці України 20.10.2009 року між ним та банком була укладена додаткова угода №1 до кредитного договору № 014/11-134/32 від 16.01.2007 року, згідно якої сторони досягли згоди про зміну умов погашення (реструктуризацію) кредиту, визначених кредитним договором №014/11-134/32 від 16.01.2007 року та змінили процентну ставку на 15 % річних за користування кредитними коштами, відповідно до Графіку повернення кредиту та сплати процентів, що є додатком 1 до цієї Додаткової угоди та її невід'ємною частиною. Також, з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, 29.04.2010 року між ним та банком була укладена додаткова угода № 1 до кредитного договору №014/11-134/32 від 16.01.2007 року, згідно якої відповідачу тимчасово було зменшено розмір щомісячного платежу за кредитним договором до розміру, визначеного в графіку погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, що є додатком до цієї додаткової угоди та її невід'ємною частиною. З метою забезпечення виконання названого кредитного договору, 29.04.2010 року між банком та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 014/11- 134/32/2, згідно умов якого остання, як поручитель, забов*язалась відповідати перед банком за невиконання позичальником ОСОБА_3 умов кредитного договору у повному обсязі та несе з останнім солідарну відповідальність перед банком. Крім того, 21.12.2007 року між банком та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №012/07-188/47 про надання кредиту у сумі 22498 доларів США строком погашення до 20.12.2015 року зі сплатою 13,5 % річних за користування кредитними коштами. З метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України 20.10.2009 року між ним та банком була укладена додаткова угода №1 до кредитного договору № 012/07-188/47 від 21.12.2007 року, згідно якої сторони досягли згоди про зміну умов погашення (реструктуризацію) кредиту, визначених кредитним договором №012/07-188/47 від 21.12.2007 року, відповідно до графіку повернення кредиту та сплати процентів, що є додатком 1 до цієї додаткової угоди та її невід'ємною частиною. Також, з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, 29.04.2010 року між ним та банком була укладена додаткова угода №1 до кредитного договору №012/07- 188/47 від 21.12.2007 року, згідно якої позичальнику тимчасово було зменшено розмір щомісячного платежу за кредитним договором до розміру, визначеного в графіку погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, що є додатком до цієї додаткової угоди та її невід'ємною частиною. З метою забезпечення повернення кредиту, 29.04.2010 року між банком та відповідачкою ОСОБА_4 було укладено договір поруки №012/07- 188/47/2, згідно з умовами якого остання взяла на себе зобов'язання перед банком відповідати в повному обсязі по зобов'язанням позичальника, які виникають з умов кредитного договору 2 та несе солідарну відповідальність перед банком нарівні з позичальником за повернення кредитних коштів, нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій. 24.04.2014 року на адресу відповідачів банком були надіслані листи-попередження, але до теперішнього часу останні не здійснили жодних дій щодо усунення порушень зобов*язань або повернення кредиту та інших платежів. Оскільки відповідачами умови договорів не виконуються, то станом на 08.04.2014 року вони мають заборгованість перед банком: по кредитному договору № 012/07-188/47 від 21.12.2007 року по кредиту - 147 292, 83 грн., за відсотками - 65630, 84 грн., пеня за порушення строків погашення заборгованості -14315, 79 грн, пеня за порушення строків погашення процентів - 14351, 19 грн, а всього 241 590, 65 грн., та за кредитним договором № 014/11-134/32 від 16.01.2007 року по кредиту - 506976, 31 грн., за відсотками - 244742, 24 грн., пеня за порушення строків погашення заборгованості -44535, 94 грн, пеня за порушення строків погашення процентів - 56729, 73 грн, а всього 852 984, 22 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, по кредитному договору банк або (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з п. 1.5.1. кредитного договору 1 та п. 3.7. кредитного договору 2 відповідач ОСОБА_3 зобов'язався щомісячно погашати кредит та проценти за користування кредитом, шляхом фіксованих рівних платежів згідно графіку (додаток №1 до кредитного договору, що є невід'ємною частиною до кредитного договору).

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

На підставі п. 6.3. кредитного договору 1 та п. 12.3. кредитного договору 2, всі додатки до кредитного договору, додаткові угоди до нього, а також умови кредитування є невід'ємною частиною кредитного договору.

Відповідно зі ст.1048 ЦК України, кредитор має право на отримання з позичальника відсотків на суму позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок отримання відсотків встановлюється договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимогам Цивільного Кодексу України.

Відповідно до ст. 530 ЦК України зобов'язання підлягає виконанню у встановлений договором строк.

Відповідно до ст. 554 ЦК України згідно договору поруки, поручителі несуть солідарно відповідальність перед банком нарівні з позичальником за повернення суми кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойку.

З огляду на той факт, що відповідачами до теперішнього часу не виконано зобов'язань щодо повернення кредитних коштів за вказаним договором, суд приходить до висновку, що з них підлягає стягненню заборгованість по кредиту солідарно на користь позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 546, ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання, згідно із п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України.

Банк відповідно до п. 1.9.1. кредитного договору 1 та п. 7.3. кредитного договору 2 та п. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, має право вимагати дострокового погашення кредиту позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред'явлення вимоги, включаючи проценти за кредитом (в тому числі, прострочені проценти), пеню та штрафи відповідно до кредитного договору, у строк не більше ніж 30 днів з моменту пред'явлення цієї вимоги.

Згідно п. 4.1.1. кредитного договору 1 та п. 10.2. кредитного договору 2, за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених договором, позичальник сплачує кредитору пеню від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожний день прострочення.

Відповідно до п. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість ним виконання грошового зобов'язання.

Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд не може прийняти до уваги заперечення представника відповідача ОСОБА_3, оскільки вони є безпідставними та не підтверджуються будь-якими доказами або розрахунками взагалі.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів солідарно на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 3654 грн., оскільки позовні вимоги задоволені у повному обсязі.

На підставі ст. ст. 258, 526, 530, 546, 549, 554, 610, 624, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.60,88,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Донецької обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за кредитним договором задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Донецької обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 1094574 гр. 87 коп. заборгованості за кредитним договором та 3654 гр. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення подається до Апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Волноваського

районного суду Голуб Т.І.

06.02.2015