Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Іваненко Ю.Г., Маляренка А.В.,

Парінової І.К., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до обласного комунального виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Миргородводоканал», треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, Миргородське комунальне житлово-експлуатаційне управління, про захист прав споживача та стягнення коштів за повірку лічильників, за позовом ОСОБА_4 до обласного комунального виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Миргородводоканал», треті особи: ОСОБА_5, Миргородське комунальне житлово-експлуатаційне управління, про захист прав споживача та стягнення коштів за повірку лічильників, за касаційною скаргою обласного комунального виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Миргородводоканал» на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 30 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 16 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_3М звернувся до суду з позовом до обласного комунального виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Миргородводоканал» (далі - ОКВПВКГ «Миргородводоканал»), обґрунтовуючи вимоги тим, що він та члени його сім'ї є співвласниками квартири АДРЕСА_1. Відповідач надає їм послуги з водопостачання та водовідведення за вказаною адресою. Квартира обладнана двома приладами обліку холодної води та двома приладами обліку гарячої води. В червні 2014 року він отримав припис ОКВПВКГ «Миргородводоканал» про необхідність проведення повірки лічильників води за власні кошти, що було зроблено 24 червня 2014 року та сплачено повірочній організації 218 грн 24 коп. 01 серпня 2014 року вказані лічильники прийнято на облік з підписанням відповідного акта та встановлено за його рахунок. За даними відповідача демонтаж та встановлення одного лічильника становить 100 грн, а чотирьох відповідно 400 грн. Пізніше із публікації в газеті він дізнався, що всі роботи з демонтажу, повірки та встановлення після повірки лічильників води повинні проводитись за кошти відповідача як організації, що надає послуги з водопостачання, на підставі ч. 3 ст. 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідача на його користь 618 грн 24 коп., витрачених на періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж та монтаж квартирних засобів обліку води).

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОКВПВКГ «Миргородводоканал», у якому просила стягнути з відповідача на її користь 618 грн 24 коп., витрачених на періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж та монтаж) квартирних засобів обліку води, оскільки вона є споживачем послуг, які надає відповідач згідно з договором від 16 лютого 2011 року (а. с. 36-37).

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 30 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 16 березня 2015 року, у позові ОСОБА_3 відмовлено. Позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОКВПВКГ «Миргородводоканал» на користь ОСОБА_4 109 грн 12 коп. на відшкодування витрат на повірку та ремонт квартирних засобів обліку води. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОКВПВКГ «Миргородводоканал» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення повністю не відповідають.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 та члени її сім'ї: ОСОБА_3 та ОСОБА_5, є співвласниками квартири АДРЕСА_1.

16 лютого 2011 року між ОКВПВКГ «Миргородводоканал» та ОСОБА_4 укладено договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення за вищевказаною адресою, згідно з умовами якого відповідач зобов'язався надавати споживачу вчасно та відповідної якості послуги з централізованого холодного водопостачання і водовідведення, а споживач зобов'язалася своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами на умовах, передбачених договором (а. с. 19-20).

Для обліку наданих послуг у зазначеній квартирі було встановлено два прилади обліку холодної води і два прилади обліку гарячої води.

У червні 2014 року ОКВПВКГ «Миргородводоканал» було направлено ОСОБА_4 припис про необхідність у місячний строк повірити лічильники води із зазначенням того, що повірка, ремонт та обслуговування засобів обліку, що належать споживачам, проводяться за їх рахунок (а. с. 2).

За повірку та ремонт чотирьох лічильників ОСОБА_4 було сплачено 218 грн 24 коп., що підтверджується рахунком ОКВГГП «Миргородтеплоенерго» від 11 червня 2014 року № 4165 та фіскальним чеком від 08 липня 2014 року (а. с. 2, 6).

01 серпня 2014 року представниками ОКВПВКГ «Миргородводоканал» було запломбовано два лічильники холодної води та два лічильники гарячої води, встановлені у квартирі АДРЕСА_1 (а. с. 7).

Відмовляючи в позові ОСОБА_3, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що у нього відсутні договірні відносини з відповідачем щодо послуг з холодного водопостачання та водовідведення, тому останнім не покладалось на нього обов'язків з виконання договору про надання таких послуг. Задовольняючи позов ОСОБА_4, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що ОКВПВКГ «Миргородводоканал» надає їй послуги з водопостачання, тому відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2012_05_17/pravo1/Z980113.html?pravo=1> повинно за власний рахунок проводити періодичну повірку, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку води.

Повністю погодитися з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_409/ed_2012_05_17/pravo1/Z980113.html?pravo=1> (далі - Закон) засоби вимірювальної техніки можуть застосовуватися, якщо вони відповідають вимогам щодо точності, встановленим для цих засобів, у певних умовах їх експлуатації.

Згідно з ч. 2 ст. 28 Закону <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_561/ed_2012_05_17/pravo1/Z980113.html?pravo=1> засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці через міжповірочні інтервали, порядок встановлення яких визначається нормативно-правовим актом центрального органа виконавчої влади у сфері метрології. Підприємства, організації та фізичні особи зобов'язані своєчасно (з урахуванням установлених міжповірочних інтервалів) подавати засоби вимірювальної техніки на повірку.

Частиною 3 ст. 28 зазначеного Закону встановлено, що порядок подання фізичними особами, що не є суб'єктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов'язані з повіркою, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2014_07_17/pravo1/KP110869.html?pravo=1> затверджено Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - Порядок).

Відповідно до Порядку (у редакції, чинній до 24 жовтня 2014 року - до дня набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 532) витрати з проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтажу, транспортування та монтажу після повірки, визначаються відповідно до укладених договорів між виконавцем та субпідрядником, який виконує зазначені послуги, у розрахунку на один квартирний засіб обліку води та теплової енергії і нараховуються щомісяця споживачеві у складі послуги залежно від кількості таких засобів обліку шляхом додавання плати за проведення їх періодичної повірки, обслуговування і ремонту, у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу після повірки, до загальної вартості послуг.

Таким чином, у спірний період проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку води, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, повинні були здійснюватися за рахунок виконавця зазначених послуг, а витрати, понесені виконавцем, повинні були включатися у тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і сплачуватися споживачем щомісячно у складі цих послуг.

Порядок надання комунальних послуг, права та відповідальність споживачів і виконавців цих послуг регламентується Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила).

Пунктами 9, 30, 32 Правил передбачено, що квартирні засоби обліку води і теплової енергії беруться виконавцем на абонентський облік, а їх періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) проводяться за рахунок виконавця, до обов'язків якого входить контроль міжповіркових інтервалів, повірка квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, в той час як обов'язком споживача є своєчасна оплата наданих послуг за цінами і тарифами, встановленими згідно з вимогами законодавства.

Статтями 19, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п. 8 Правил передбачено договірне регулювання відносин у сфері житлово-комунальних послуг та визначено, що послуги, які надаються споживачеві згідно із договором, оформлюються на основі типового договору про надання таких послуг, перелік яких та тарифи (ціни), на які затверджуються уповноваженими органами.

Отже, підприємства, які надають послуги споживачам з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (виконавці), повинні забезпечити виконання робіт з періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії за рахунок включення цих робіт до тарифу на послуги з утримання будинків і споруд відповідно до укладених між ними договорів.

Положенням ч. 3 ст. 19, ч. 4 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що у разі якщо виконавець не є виробником послуг, то відносини між ним та виробником регулюються окремим договором, який укладається відповідно до вимог цієї статті.

Такий же правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2015 року № 6-60цс15.

Ураховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновками судів першої та апеляційної інстанцій у частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_3, оскільки між ним та відповідачем не укладався договір про надання послуг з водопостачання.

Разом з тим, вирішуючи спір у частині позовних вимог ОСОБА_4, суди попередніх інстанції у порушення ст. ст. 212-214 ЦПК України не врахували наведених вище вимог закону, обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не встановили, зокрема, належним чином не перевірили, хто є виконавцем житлово-комунальних послуг за спірною адресою, не з'ясували, чи є ОКВПВКГ «Миргородводоканал» організацією, яка надає послуги з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій за адресою позивача, та чи включено до складу тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій послугу з періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтажу, транспортування та монтажу після повірки

Відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2130/ed_2012_09_22/pravo1/T041618.html?pravo=1> підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення судом норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ураховуючи, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, повністю не встановлені, судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування в частині позову ОСОБА_4 до ОКВПВКГ «Миргородводоканал» про захист прав споживачів та стягнення коштів за повірку лічильників, із передачею справи в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336 <nau://ukr/1618-15|st336>, 338 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st340>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу обласного комунального виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Миргородводоканал» задовольнити частково.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 30 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 16 березня 2015 року скасувати в частині позову ОСОБА_4 до обласного комунального виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Миргородводоканал» про захист прав споживачів та стягнення коштів за повірку лічильників, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 30 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 16 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: Ю.Г. Іваненко

А.В. Маляренко

І.К. Парінова

О.В. Ступак