Справа №464/4242/15-ц
пр.№ 4-с/464/24/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2015 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

у складі головуючого - судді Рудакова І.П.,

при секретарі Бондар Н.С.,

за участю представника заявника ОСОБА_1, державного виконавця Семена І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» на дії державного виконавця Сихівської ВДВС ЛМУЮ, зацікавлена особа: ОСОБА_2 щодо постанови про відмову у відкритті провадження,-

в с т а н о в и в :

представник ПАТ «Львівгаз» звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Сихівської ВДВС ЛМУЮ з приводу постановленої ним ухвали про відмову у відкритті провадження на підставі судового наказу №464/163/15-ц від 16.01.2015 року та визнати їх неправомірними. Скасувати постанову про відмову у відкритті провадження від 13.05.2015 року. Зобов*язати державного виконавця відкрити провадження на підставі судового наказу №464/163/15-ц від 16.01.2015 року. В обґрунтування покликається на те, що 16.01.2015 року Сихівським районним судом м.Львова видано судовий наказ №464/163/15-ц про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_2 на суму 2519,61 грн. основного боргу та 121,80 грн. судового збору. Постановою Сихівського ВДВС ЛМУЮ від 13.05.2015 року, державним виконавцем відмовлено у відкритті виконавчого провадження з підстав невідповідності виконавчого документу вимогам ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: відсутність у виконавчому документі ідентифікаційного номера боржника. Зазначав, що посилання державного виконавця на як на підставу для відмови у відкритті виконавчого провадження у зв*язку з невідповідністю вимогам ст..18 Закону, не можна вважати обґрунтованим і є формальним, оскільки судовий наказ містить всі реквізити передбачені ч.2 ст.103 ЦПК України, при його видачі ЦПК не передбачає обов*язок суду зазначати у судовому наказі ІПН боржника. Також ст.98 ЦПК України, не визначає відомості про ІПН боржника обов'язковим реквізитом судового наказу. Вважає, що з наведених підстав державним виконавцем безпідставно відмовлено у відкритті провадження.

В судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримав повністю, дав пояснення аналогічні викладеним у скарзі.

Представник Сихівського ВДВС ЛМУЮ в судовому засіданні заперечував проти скарги, в подальшому в судове засідання не з'явився, подав заяву в якій просить розгляд справи здійснювати у його відсутності, в задоволенні скарги просить відмовити.

Боржник у судове засідання не з*явилась, хоча про час та місце розгляду справи належно повідомлялась.

Дослідивши матеріали скарги та з'ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

За умовами ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ (ст.384 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що за заявою ПАТ «Львівгаз» Сихівським районним судом м.Львова 16.01.2015 року видано судовий наказ № 464/163/15-ц про стягнення з стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_2 на суму 2519,61 грн. основного боргу та 121,80 грн. судового збору.

Постановою про відмову у відкритті виконавчого провадження від 13.05.2015 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження на підставі судового наказу № 464/163/15-ц від 16.01.2015 року.

Підставою для такої відмови державним виконавцем вказано те, що виконавчий документ не відповідає вимогам ч. З ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у виконавчому документі зазначається індивідуальний ідентифікаційний номер боржника або номер і серія паспорта.

Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовані положеннями Закону України «Про виконавче провадження» та ЦПК України.

Так, за змістом ст.ст.17, 19 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання виконавчих документів судових наказів, виданих судом, здійснюється державною виконавчою службою. Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі зазначеного виконавчого документу.

Згідно ст.26 того ж Закону державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження зокрема у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим ст.18 Закону України «Про виконавче провадження». Про відмову у відкритті виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» і (зміни внесені відповідно до закону № 5037-УІ від 04 липня 2012 року) у виконавчому документі зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувана і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), | ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Відповідно до п. 3 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець з метою захисту інтересів стягувача може самостійно одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну. Тобто, у разі незазначення індивідуального ідентифікаційного номера (реєстраційного номеру облікової картки платника податків) у рішенні суду, судовому наказі, згідно із п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець може самостійно звернутися до відповідного органу державної податкової служби із запитом про витребування довідки про індивідуальний ідентифікаційний номер (реєстраційний номер облікової картки платника податків) боржника.

Відповідно до ст. 98 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається в суд у письмовій формі. У заяві повинно бути зазначено: найменування суду, в який подається заява;

ім'я (найменування) заявника та боржника, а також ім'я (найменування) представника заявника, якщо заява подається представником, їхнє місце проживання або місцезнаходження; вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, перелік документів, що додаються до заяви.

Зазначені норми не містять вимог щодо наявності у процесуальних документах і судових рішеннях інформації про індивідуальний ідентифікаційний номер (реєстраційний номер облікової картки платника податків) осіб, які беруть участь у справі.

Крім того, відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 25 червня 2014 р. у справі №6-62цс14, і яка згідно ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для суду при розгляді даної справи та всіх суб'єктів владних повноважень, за змістом положень ст.ст.11, 18, 26 Закону України «Про виконавче провадження» відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номеру боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження (ВП № 47452654).

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини в контексті викладених вище норм законодавства, приймаючи до уваги обов'язкову для суду та інших суб'єктів владних повноважень, зокрема державного виконавця, згадану правову позицію Верховного Суду України, суд приходить до висновку про обґрунтованість скарги ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» та неправомірність оскаржуваної постанови державного виконавця від 13.05.2015р., оскільки Законом України «Про виконавче провадження» державного виконавця наділено достатніми правами та можливостями для з'ясування вже під час здійснення виконавчого провадження ідентифікаційного номеру боржника за виконавчим листом суду. При цьому таке право державного виконавця на отримання відповідної інформації щодо боржника одночасно є і обов'язком державного виконавця, спрямованим на забезпечення своєчасного та повного виконання судових рішень, на які видано виконавчий лист. За таких обставин, приймаючи до уваги, що визначені законом, зокрема ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», вимоги до виконавчого документу спрямовані виключно на забезпечення можливості його виконання, то відсутність у виконавчому листі суду ідентифікаційного номеру боржника не є достатньою підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження через те, що фактично не унеможливлює виконання виконавчого документу, оскільки необхідна інформація щодо боржника, зокрема конфіденційна, може бути отримана державним виконавцем безперешкодно вже під час здійснення виконавчого провадження. Таким чином, державному виконавцю слід було відкрити виконавче провадження і приступити до виконання виконавчого документа.

Відповідно до ч.2 ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльності неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимоги заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

На підставі наведеного, вимоги скарги є підставними та підлягають до задоволення шляхом визнання дій державного виконавця неправомірними, скасування постанови незаконною та зобов'язання державного виконавця до вчинення дій, спрямованих на виконання виконавчого документа відкриття виконавчого провадження.

Інших підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження, передбачених ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» суд не убачає.

Відповідно до ст.ст.5, 6, 11, 17, 18, 19, 26 Закону України «Про виконавче провадження» та керуючись ст.ст.208, 210, 360-7, 383-387 ЦПК України, -

у х в а л и в :

скаргу ПАТ «Львівгаз» - задоволити.

Визнати дії державного виконавця Сихівського ВДВС Львівського МУЮ про відмову у відкритті виконавчого провадження (ВП №47452654) на підставі судового наказу №464/163/15-ц від 16.01.2015р. неправомірними.

Скасувати постанову державного виконавця Сихівського ВДВС Львівського МУЮ про відмову у відкритті виконавчого провадження від 16.01.2015 р. (ВП №47452654).

Зобов'язати державного виконавця Сихівської ВДВС ЛМУЮ відкрити виконавче провадження на підставі судового наказу №464/163/15-ц від 16.01.2015р.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня проголошення ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Рудаков І.П.