Справа № 462/8408/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2015 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Боровкова Д.О.

при секретарі Щур Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення частки у спільній сумісні власності,

встановив:

Позивач звернулася до суду із позовом, який в подальшому уточнювала, та у якому просить визначити, що її частка у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становить 1/3. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру їй та відповідачам на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 29.06.2006 року встановлено порядок користування спірною квартирою. Маючи намір скористатись своїм правом розпорядження майном, вона звернулась до нотаріальної контори з метою вчинення нотаріальної дії щодо її частки у спільній сумісній власності - квартири АДРЕСА_1, але їй нотаріус відмовив, пояснивши, що вона не зможе скористатись своїм право до поки не встановлено розмір ідеальної частки у спільній сумісній власності. У зв'язку із наведеним, просить суд позов задовольнити.

У судовому засіданні позивачка позов за уточненими позовними вимогами підтримала, дала пояснення аналогічні наведеним, просить суд позов задовольнити.

Відповідачі позов за уточненими позовними вимогами визнали, не заперечили проти його задоволення.

Заслухавши пояснення позивача, відповідачів, їх представника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

У свідоцтві про право власності № 04921-3 про право власності на квартиру від 23.06.1996 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 /а.с.5/.

Згідно із ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Зі змісту ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення /встановлення/ розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази у їх сукупності, вважає, що оскільки квартира АДРЕСА_1 перебуває у спільній сумісній власності сторін /ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3/, частка кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівною /тобто по 1/3 частці кожному/, визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,11,130,174,209,212,214-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_1 в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становить - 1/3 частки.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подачі в десяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя:

Оригінал рішення.