Справа № 758/9409/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

17 березня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Богінкевич С. М. ,

при секретарі - Власюк М. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Управління пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва до ОСОБА_1 про стягнення переплати пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом мотивуючи тим, що відповідачка ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Подільському районі м.Києва та отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Вказує, що розпорядженням Управління від 11.04.2014 року пенсійну справу відповідачки з 19.03.2014 року було приведено у відповідність до постанови Київського апеляційного адміністративного суду м. Києва, у зв'язку з чим виникла переплата пенсії за період з 19.03.2014 року по 31.04.2014 року в розмірі 423 грн. 79 коп.

Зазначає, що у зв'язку вищевикладеним, відповідачці було направлено лист від 20.05.2014 року №6843/06 та запропоновано повернути переплата пенсії за період з 19.03.2014 року по 31.04.2014 року в розмірі 423 грн. 79 коп., шляхом внесення цих коштів на рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, однак вищезазначений лист залишився без уваги, у зв'язку чим звернувся до суду з даним позовом.

Представник позивача у судове засідання 17.03.2015 року не з'явилась, як вбачається з матеріалів справи, про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, однак подала до суду заяву у якій позов підтримала, просила його задоволити повністю з підстав, викладених у ньому та проводити судовий розгляд у її відсутності, тому суд приходить до висновку про можливість слухати справу у її відсутність на підставі всіх наявних доказів, долучених до матеріалів справи.

Відповідачка у судове засідання 17.03.2015 року не з'явилась, як вбачається з матеріалів справи, про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, тому суд з урахуванням положення п. 5 ст. 74, ст. 224 ЦПК України та заяви представника позивача, в якій вона не заперечувала проти такого розгляду справи, приходить до висновку про можливість слухати справу у її відсутність на підставі всіх наявних доказів, долучених до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних і юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, у тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України та ч. 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка перебуває на пенсійному обліку в УПФУ в Подільському районі м.Києва та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Подільського районного суду м.Києва від 01.12.2010 року позов ОСОБА_1 було задоволено та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва здійснити перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 2009 календарний рік, починаючи з 01.06.2010 року (а.с.8-9).

Київським апеляційним адміністративним судом в порядку письмового провадження було розглянуто апеляційну скаргу Управління та винесена постанова від 28.02.2012 року, якою скасовано постанову Подільського районного суду м. Києва від 01.12.2010 року та винесено нову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 щодо перерахунку пенсії відмовлено (а.с.13-15).

Судом встановлено, що розпорядженням позивача від 11.04.2014 року пенсійну справу відповідачки з 19.03.2014 року було приведено у відповідність до постанови Київського апеляційного адміністративного суду м. Києва, у зв'язку з чим виникла переплата пенсії за період з 19.03.2014 року по 31.04.2014 року в розмірі 423 грн. 79 коп. (а.с.12).

Крім того, у зв'язку вищевикладеним, відповідачці було направлено лист від 20.05.2014 року №6843/06 та запропоновано повернути переплату пенсії за період з 19.03.2014 року по 31.04.2014 року в розмірі 423 грн. 79 коп., шляхом внесення цих коштів на рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, однак вищезазначений лист залишився без уваги (а.с.16).

Відповідно до ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Враховуючи ту обставину, що відповідачка у добровільному порядку не повернула позивачу безпідставно набуті грошові кошти, а заперечення проти стягнення коштів, у зв'язку з відсутністю зловживань з її боку та помилкою позивача в надмірному нарахуванні пенсії, з посиланням на ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», необґрунтовані, суд прийшов до висновку, що з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню кошти в сумі 423 грн. 79 коп.

Відповідно до ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.3, 4, 10, 11, 57-60, 79-80, 88, 208, 209, 212, 213, 214, 224-226 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов Управління пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва до ОСОБА_1 про стягнення переплати пенсії - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Управління пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва, () переплату пенсії у розмірі 423 (чотириста двадцять три) 79 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва, шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом шляхом ухвалення та письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя С. М. Богінкевич