Справа № 2-5/11
УХВАЛА

"24" березня 2015 р. Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі: головуючої судді -Шевченко І.М. при секретарі Фришко А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд із скаргою на дії державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_2 та просить: визнати дії виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_2 незаконними щодо винесення постанови від 27.11.2014 р. про закінчення виконавчого провадження ВП № 40022265 по виконавчому листу № 2-5 від 09.04.2013 року; постанову державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 27.11.2014 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 40022265 по виконавчому листу № 2-5 від 09.04.2013 року скасувати, а виконавчий лист повернути до Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції для подальшого виконання та зобовязати державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_2 прийняти всі заходи для виконання рішення суду.

Скаргу обґрунтовує тим, що у провадженні державного виконавця Євсович І.В. знаходиться виконавчий лист № 2-5 від 09.04.2013 року, виданий на виконання рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.08.2012 р. у цивільній справі № 2-5/11 про стягнення з ОСОБА_3 на його користь судових витрат у сумі 2 808, 50 коп., який був поданий ним до державної виконавчої служби Кіровського районного управління юстиції відповідною заявою про відкриття виконавчого провадження від 20.09.2013 року через канцелярію. По даному виконавчому листу було відкрито виконавче провадження ВП № 40022265 від 04.10.2013 року.

27.11.2014 року відповідачем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 40022265 від 04.10.2013 року, про існування вказаного документа він дізнався лише 27.12.2014 року.

Вважає дану постанову незаконною, так як стягнення з боржника не відбулось, відповідно до норм чинного законодавства державним виконавцем не здійснено жодних дій на виконання виконавчого листа, а тому він вимушений звернутись в суд з даною скаргою та посилаючись на викладені в ній обставини, просить задовольнити скаргу.

Представник скаржника в судовому засіданні підтримали скаргу, посилаючись на викладені в ній обставини, просили її задовольнити.

Державний виконавець Євсович І.В. в судовому засіданні вимоги скарги не визнала, надала суду заперечення та посилаючись на вказані в них обставини, просила відмовити в задоволенні скарги.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та виконавчого провадження № 40022265, встановив наступні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.08.2012 року по справі № 2-5/11 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в сумі 2 808,50 грн. на підставі вказаного рішення Ленінським районним судом м. Кіровограда 09.04.2013 року було видано виконавчий лист, який разом із заявою про відкриття виконавчого провадження від 20.09.2013 року був поданий до Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції.

27.11.2014 року даним відділом було відкрито виконавче провадження та винесено постанову ВП № 40022265 від 04.10.2013 року.

Згідно п. 1, 2, 3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження, зокрема, має право:

- проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

- здійснювати перевірку виконання юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами, фізичними особами підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

- накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

- накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

- викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ;

- вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

- у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

Згідно з матеріалами виконавчого провадження встановлено, що жодним з вищевказаних прав для виконання рішення, державний виконавець не скористався, що свідчить про те, що виконавчі дії належним чином не проводилися.

Згідно ст. 30 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку.

Якщо боржник добровільно не погашає зобовязання, то, згідно ст. 32 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець вживає заходів по примусовому виконанню рішення.

Заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб;

2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

Державний виконавець зобовязаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. У даному випадку державний виконавець не вживав дій щодо виконання рішення, відкривши його з порушенням встановлених строків та закінчив виконавче провадження також з порушення вказаного строку не виконавши рішення суду.

Згідно ст. 37 п. 8 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у випадку фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом.

Враховуючи вищевикладене, рішення в примусовому порядку у відповідності до вимог ЗУ «Про виконавче провадження» не виконано.

Суд критично оцінює заперечення державного виконавця щодо погашення боржником суми боргу та наявність підстав для закінчення виконавчого провадження. Із матеріалів виконавчого провадження вбачається, що боржником ОСОБА_3 дійсно здійснювались оплати поповнення картки в сумі 199 грн. на загальну суму 1 000 грн. на рахунок, вказаний в заяві ОСОБА_1 та проведена оплата в сумі 1 808,50 грн. як поштовий переказ, але у вказаний квитанціях відсутні відмітки, які вказують на погашення суми боргу. В матеріалах виконавчого провадження відсутні будь-які постанови державного виконавця із вказівкою здійснювати погашення боргу саме таким чином.

В судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини, зазначені скаржником щодо дій державного виконавця Євсович І.В., а тому скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 383 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження»-

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_2 незаконними щодо винесення постанови від 27.11.2014 р. про закінчення виконавчого провадження ВП № 40022265 по виконавчому листу № 2-5 від 09.04.2013 року.

Постанову державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 27.11.2014 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 40022265 по виконавчому листу № 2-5 від 09.04.2013 року скасувати, а виконавчий лист повернути до Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції для подальшого виконання та зобовязати державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_2 прийняти всі заходи для виконання рішення суду.

Ухвала може бути оскаржена до Кіровоградського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом 5 -и днів.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда І. М. Шевченко