Справа № 447/4334/13 Головуючий у 1 інстанції:Березюк Г.М.Провадження № 22-ц/783/916/15 Доповідач в 2-й інстанції:Монастирецький Д. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Монастирецького Д.І.,

суддів: Копняк С.М., Струс Л.Б.,

секретаря Матяш С.І.,

з участю представників: ПАТ «Державний ощадний банк України» - Лепеха М.М., ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 14 листопада 2014 року у справі за заявою заступника начальника відділу Державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Львівської області Практики А.Г. про встановлення способу і порядку виконання рішення Апеляційного суду Львівської області від 26.09.2012 року, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року заступник начальника відділу Державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Львівської області Практика А.Г. звернувся в суд із заявою про встановлення способу та порядку виконання рішення Апеляційного суду Львівської області від 26 вересня 2012 року у справі № 1313/2-166/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заяви посилався на те, що на примусовому виконанні у ВДВС Миколаївського РУЮ знаходиться виконавчий лист № 2-1229 від 18.10.2012 року, виданий Миколаївським районним судом Львівської області на виконання рішення Апеляційного суду Львівської області від 26 вересня 2012 року про стягнення з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором № 2203-300 від 12.09.2008 року в сумі 745 960,77 грн., шляхом звернення стягнення на будинок та земельну ділянку, кадастровий номер :01:014:0265, що знаходиться по АДРЕСА_1 і належить на праві приватної власності ОСОБА_6, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою вартістю згідно з договором іпотеки № 4778 від 12.09.2008 року. Під час виконання рішення суду державним виконавцем встановлено, що предмет іпотеки належить на праві спільної часткової власності по 1/2 частині ОСОБА_6 та ОСОБА_3 відповідно до рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 29.02.2012 року та рішення Апеляційного суду Львівської області від 25.04.2013 року. Вважає, що оскільки після укладення договору іпотеки від 12.09.2008 року ОСОБА_6 був єдиним власником предмету іпотеки, а ОСОБА_3 стала власником 1/2 частини предмету іпотеки на підставі рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 29.02.2012 року, то вона набула статусу іпотекодавця із всіма його правами та обов'язками за іпотечним договором у тому ж обсязі і на тих умовах, що існували до набуття нею права власності на предмет іпотеки. Тому просив встановити порядок і спосіб виконання рішення Апеляційного суду Львівської області від 26 вересня 2012 року у справі № 1313/2-166/12, а саме: визначити боржником ОСОБА_3 (1/2 частки) та ОСОБА_6 (1/2 частки) та стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором № 2203-300 від 12.09.2008 року в сумі 745 960,77 грн. шляхом звернення на предмет іпотеки: будинок та земельну ділянку, кадастровий номер :01:014:0265, що знаходиться по АДРЕСА_1, що перебуває в іпотеці Публічного акціонерного товариства «Ощадбанк» згідно іпотечного договору від 12.09.2008 року (т. 2, а.с. 178а-179).

Оскаржуваною ухвалою в задоволенні заяви заступника начальника відділу Державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Львівської області Практики А.Г. про встановлення способу і порядку виконання рішення Апеляційного суду Львівської області від 26.09.2012 року - відмовлено.

Ухвалу суду оскаржило ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк». Звертає увагу на те, що у рішенні суду визначено порядок виконання судового рішення та зазначено, що реалізація предмета іпотеки здійснюється шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку». Суд звернув стягнення на заставлене майно, яке належало на праві приватної власності ОСОБА_6 Такий спосіб виконання судового рішення відповідає інтересам стягувача, однак виконати рішення неможливо, оскільки змінився склад власників майна. Тому у заявника були наявні усі підстави просити суд встановити спосіб виконання судового рішення шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить ОСОБА_6 та ОСОБА_3 Вважає, що відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції фактично констатував неможливість виконання рішення суду. Просить скасувати ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 14 листопада 2014 року та постановити нову, якою заяву про встановлення способу і порядку виконання рішення задовольнити.

Відділ Державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Львівської області та ОСОБА_6 повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення їм поштових відправлень (т. 3, а.с. 34, 36), в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, причину своєї неявки суду не повідомили, матеріалів справи достатньо для розгляду справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників: ПАТ «Державний ощадний банк України» - Лепеха М.М., ОСОБА_3 - ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно зі ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу порядку виконання.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК України і ст. 121 ГПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувану, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

З матеріалів справи вбачається, що рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 26 вересня 2012 року була частково задоволена апеляційна скарга ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 10013/081 філії Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк», скасовано рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 20 січня 2012 року та ухвалено нове рішення, яким позов Відкритого (Публічного) акціонерного товариства «Державний ощадний банк» в особі філії - Миколаївське відділення № 6533 ВАТ «Ощадбанк»(ТВБВ № 10013/081 філії - Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк») до ОСОБА_6 про зміну умов договору відновлювальної кредитної лінії, стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстрації задоволено.

Визначено строк виконання договору відновлюваної кредитної лінії № 2203-300 від 12.09.2008 року моментом набрання рішення суду про стягнення кредитної заборгованості законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за договором відновлюваної кредитної лінії № 2203-300 від 12.09.2008 року в сумі 745 960 грн. 77 коп., в тому числі:

- 453110 грн. 00 коп. - залишок строкового кредиту;

- 46890 грн. 00 коп. - сума прострочених платежів за кредитом;

- 212241 грн. 82 коп. - сума прострочених платежів по процентах;

- 3329 грн. 13 коп. - сума пені за кредитом;

- 30389 грн. 82 коп. - сума пені по процентах

шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: будинок АДРЕСА_1, що перебуває в іпотеці Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» згідно з іпотечним договором від 12.09.2008 року і належить на праві приватної власності ОСОБА_6 в рахунок погашення заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії № 2203-300 від 12.09.2008 року шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» з початковою вартістю, згідно з договором іпотеки № 4778 від 12.09.2008 року.

Виселено ОСОБА_6 з житлового будинку АДРЕСА_1 У задоволенні вимог щодо виселення ОСОБА_3 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» 1917 грн. 00 коп. судових витрат за подання позовної заяви, 120 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 1716 грн. 80 коп. судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду.

Звертаючись із заявою про зміну способу виконання вказаного рішення суду, заступник начальника відділу Державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Львівської області Практика А.Г. як на обставину, яка перешкоджає виконанню рішення, послався на те, що під час виконання рішення суду державним виконавцем встановлено, що предмет іпотеки належить на праві спільної часткової власності по 1/2 частині ОСОБА_6 та ОСОБА_3 відповідно до рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 29.02.2012 року та рішення Апеляційного суду Львівської області від 25.04.2013 року, що не дає змоги здійснити її продаж. Однак вважає, що оскільки після укладення договору іпотеки від 12.09.2008 року ОСОБА_6 був єдиним власником предмету іпотеки, а ОСОБА_3 стала власником 1/2 частини предмету іпотеки на підставі рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 29.02.2012 року, то вона набула статусу іпотекодавця із всіма його правами та обов'язками за іпотечним договором у тому ж обсязі і на тих умовах, що існували до набуття нею права власності на предмет іпотеки.

Відмовляючи у задоволенні заяви про встановлення, а по суті - зміну способу і порядку виконання рішення Апеляційного суду Львівської області від 26.09.2012 року, суд першої інстанції правильно вважав, що ОСОБА_3 не брала участі в розгляді справи № 1313/2-166/12 , а тому суд не вправі вирішувати питання про права та обов'язки осіб, які не брали участі в розгляді справи. Заявник просить змінити не спосіб виконання рішення суду, а судове рішення по суті, однак вказані дії є недопустимим на стадії вирішення процесуальних питань, пов'язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах в порядку Розділу VІ ЦПК України, оскільки цим Кодексом встановлено єдиний порядок оскарження рішень, що може мати наслідком їх зміну (шляхом подання апеляційної, касаційної скарги та заяв про перегляд судових рішень, у зв'язку із нововиявленими обставинами), при цьому, у жодному разі рішення не може бути змінено за результатами розгляду заяви про зміну способу чи порядку виконання. Що стосується вимоги заявника про зміну порядку виконання рішення суду, то така до задоволення не підлягає, так як порядок виконання встановлено рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 26 вересня 2012 року.

Колегія судді впогоджується з такими висновками районного суду, оскільки ст. 373 ЦПК України передбачає заходи, спрямовані на безумовне виконання рішення суду, що набрало законної сили, а не на зміну його змісту.

Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив у своїй ухвалі, що запропонована державним виконавцем зміна способу та порядку виконання судового рішення фактично змінює суть рішення Апеляційного суду Львівської області від 26 вересня 2012 року, що заборонено нормами процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, є правильною по суті, відповідає вимогам ст. ст. 209-210 ЦПК України, підстави для її скасування - відсутні.

Відповідно до вимог ст. 312 ч. 1 п. 1 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305 ч. 2, 307 ч. 2 п. 1, 312 ч. 1 п. 1, 313, 314 ч. 1 п. 4, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» - відхилити.

Ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 14 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Монастирецький Д.І.

Судді: Копняк С.М.

Струс Л.Б.