АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1730/15 Справа № 207/3925/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Погребняк Т. Ю. Доповідач - Демченко Е.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2015 колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Волошина М.П., Куценко Т.Р.

при секретарі - Назаренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - Державна реєстраційна служба міста Дніпродзержинська, про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю, мотивуючи тим, що він зі своєю родиною починаючи з листопада 1987 року проживав, а з 22 листопада 1990 року зареєстрований і до теперішнього часу проживає у спірному домоволодінні АДРЕСА_1.

09 грудня 2014 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про забезпечення свого позову.

Ухвалою Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 грудня 2014 року заява про забезпечення позову задоволена. В забезпечення позову заборонено Дніпродзержинській міській раді передавати у приватну власність ОСОБА_2 земельну ділянку по АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 грудня 2014 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволені заяви про забезпечення позову зазначаючи, що ухвала суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, в серпні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю. 09 грудня 2014 року від позивача надійшла заява про забезпечення цього позову шляхом заборони Дніпродзержинській міській раді передавати ОСОБА_2 у приватну власність земельну ділянку по АДРЕСА_1.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст.152 цього Кодексу види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів (п.4).

Ухвала про забезпечення позову постановлюється в порядку, визначеному ст.209 ЦПК, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали (п.7).

Між тим, забороняючи Дніпродзержинській міській раді передавати у приватну власність ОСОБА_2 земельну ділянку, суддя названі норми закону, роз'яснення Верховного Суду України, обставини заявлених вимог залишив без уваги та у своїй ухвалі не зазначив відповідних доказів і мотивів, із яких дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, не врахував, що земельна ділянка, не є предметом цього спору.

Крім того, рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2015 року скасовано рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 грудня 2014 року, яким було задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю та відмовлено у задоволенні позову.

Частиною 6 ст.154 ЦПК України передбачено, що якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Згідно ст.319 ЦПК України рішення або ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову підлягає задоволенню, а ухвала Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 грудня 2014 року скасуванню з відмовою в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.303,307,312,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 грудня 2014 року скасувати та в задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Волошин М.П.

Куценко Т.Р.