РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2015 року Справа №293/1822/14-ц

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої- судді Слободенюк Н.Є.,

при секретарі Піонтківській О.О.

з участю позивачів ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

ОСОБА_4

представника відповідача Ковальчука А.В.,

третьої особи приватного нотаріуса

Черняхівського районного нотаріального

округу ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Черняхові цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Публічного Акціонерного Товариства Комерційного Банку «Приват Банк» з участю третьої особи- приватного нотаріуса Черняхівського районного нотаріального округу про визнання іпотечного договору недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому вказували, що між ними та ПАТ КБ «Приват Банк» було укладено іпотечний договір 21.08.2008 року предметом якого є житловий будинок АДРЕСА_1 власниками якого являються позивачі На момент укладення іпотечного договору у спірному будинку проживали малолітні діти - ОСОБА_7, 2005 р.н. та ОСОБА_8 2007 р.н.., разом із своїми батьками: ОСОБА_4 та ОСОБА_9, а тому при укладенні договору потрібна була згода органу опіки та піклування, яка отримана не була. Про необхідність такої згоди їм відомо не було, а також їх запевнили, що цей договір є звичайна формальність. У зв'язку з цим вважають, що іпотечний договір не відповідає нормам чинного законодавства і загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину встановлених ч.ч.1-5 ст. 203 ЦК України, а тому даний договір просять визнати недійсним.

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлений позов підтримали, та пояснили, що у їхнього сина ОСОБА_4 є двоє дітей: ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які на момент укладення договору іпотеки проживали у спірному будинку разом із своїми батьками ОСОБА_4, позивачем по справі та ОСОБА_9. Документів, які підтвердили б дану обставину у них не має. Шлюб між їхнім сином та ОСОБА_9 на момент укладення договору іпотеки зареєстровано не було, відмітка у паспорті про наявність у нього дітей була відсутня. Також зазначили що кредит їм був необхідний для придбання житла для сина. Позов просили задовольнити з наведених в ньому підстав.

Позивач ОСОБА_4 в судовому засіданні заявлений позов підтримав, та пояснив, що з 2003 року проживав у цивільному шлюбі разом ОСОБА_9 на квартирі, спочатку в смт. Черняхові, а потім - в м. Житомирі. В с. Городище переїхали , коли у них народилась друга дитина у 2007 році. Батька дітей в свідоцтві про їх народження записано за вказівкою його цивільної дружини. Батьківство відносно дітей він не встановлював, однак проживав разом з ними. Шлюб між ним та його цивільною дружиною зареєстровано в 2014 році. При реєстрації шлюбу ним було обрано прізвище дружини. Також зазначив, що його дружина отримувала допомогу на дітей в Корольовському районі в м. Жииомирі, батьківство ним відносно дітей не встановлено і до цього часу.

Представник відповідача Ковальчук А.В. в судовому засіданні заявлений позов не визнав, та пояснив , що при укладенні іпотечного договору було дотримано всіх вимог законодавства. На момент укладення договору іпотеки малолітні діти позивача ОСОБА_4 в житловому будинку АДРЕСА_1 зареєстровані не були, а тому необхідності в отриманні відповідного дозволу органу опіки та піклування не було, при посвідченні даного договору приватним нотаріусом було перевірено дотримання всіх вимог чинного законодавства. Крім того за рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 14.03.2011 року, яке не змінено і не скасовано і набрало чинності , звернено стягнення на нерухоме майно, згідно договору іпотеки. Зазначив, що позивачем ОСОБА_4 не доведено батьківство відносно малолітніх дітей, які, зі слів позивачів, проживали разом з ним на момент укладення іпотечного договору, а також те, що допомогу мати дітей отримувала в Корольовському районі м. Житомира, і діти згідно довідки Городищенської сільської ради в житловому будинку АДРЕСА_1 зареєстровані не були та не проживали. У зв'язку з цим просив у позові відмовити за безпідставністю вимог.

Приватний нотаріус Черняхівського районного нотаріального округу ОСОБА_6 в судовому засіданні ствердила, що при укладенні іпотечного договору між позивачами та відповідачем було дотримано всіх вимог чинного законодавства, згідно довідки Городищенськоїї сільської ради було встановлено, що в спірному будинку неповнолітні та малолітні діти не проживали, у позивачів особисто було з'ясовано про добровільну згоду на укладення ними такого договору, перед підписанням договору їм також були роз'ясненні правові наслідки підписання та укладення такого договору. У зв'язку з цим вважає, що вимоги позивачів є безпідставними, а тому в задоволенні позову їм слід відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи , суд відмовляє в задоволенні позову із наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено, що 21. 08. 2008 року між сторонами укладено іпотечний договір за яким відповідно до Закону України «Про іпотеку» позивачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 передано в забезпечення зобов'язання за кредитним договором, укладеним між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_4, житловий будинок АДРЕСА_1, Житомирської обл. Договір укладено з дотриманням вимог норм чинного законодавства, сторони при його укладенні дійшли згоди відносно всіх істотних його умов.

Із пояснень приватного нотаріуса, який здійснював посвідчення іпотечного договору вбачається, що на момент укладення іпотечного договору було встановлено, що в будинку, який передавався в іпотеку неповнолітні та малолітні діти не проживали, що також стверджується заявою Горбулівської сільської ради від 14.10.2014 року та витягом з погозподарської книги №2 за 2006-2010 роки. Також безпосередньо при посвідченні договору було з'ясовано про наявність добровільної згоди позивачів на передання їхнього житлового будинку в іпотеку, про відсутність будь-якого тиску на прийняте ними рішення, а також перед підписання договору їм були роз'ясненні правові наслідки його підписання та укладення.

Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 14.03.2011 року, яке є чинним, задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» про звернення стягнення на житловий будинок АДРЕСА_1, Черняхівського району, Житомирської області, згідно договору іпотеки, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Вказані обставини відповідачами не спростовано.

Частиною 1 ст.11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч.1 ст.638 ЦК України).

У відповідності до ст. 224 ЦК України вчинення правочину, без дозволу органу опіки та піклування є нікчемним і правочин може бути визнаний судом недійсним.

Підставами визнання правочину недійсним є недодержання вимог в момент вчинення правочину сторонами вимог, визначених в ст. 203 ЦК України, зокрема при вчиненні батьками (усиновлювачами) правочину останній не повинен суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх дітей, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. ( ст. 215 ЦК України).

Позивачами жодних доказів, які підтверджували б факт наявності у них малолітніх дітей та проживання їх в житловому будинку під час укладення іпотечного договору, а також те, що укладений договір ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суперечить правам та інтересам малолітніх дітей, неповнолітніх чи непрацездатних дітей, суду не надано.

Крім того, посилання позивача ОСОБА_4, що він є батьком малолітніх дітей та що з ним проживали неповнолітні діти на момент укладення іпотечного договору в спірному житловому будинку не знайшли свого підтвердження. Між тим в Книзі реєстрації народжень запис про батька малолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 здійснено за вказівкою матері.

З огляду на викладене, враховуючи те, що обставини, на які посилаються позивачі в обґрунтування заявлених вимог не знайшли свого підтвердження, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 61, 88 174, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 203,215,224,627-629,638 ЦК України,-

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Публічного Акціонерного Товариства Комерційного Банку «Приват Банк» з участю третьої особи- приватного нотаріуса Черняхівського районного нотаріального округу про визнання іпотечного договору недійсним за безпідставністю вимог.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Житомирської області через Черняхівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча- суддя: (підпис) Н.Є. Слободенюк