У х в а л а

іменем україни

17 червня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» про захист прав споживачів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 01 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом. Позовні вимоги мотивувала тим, що 11 липня 2007 року між нею та комунальним підприємством «Олександрія-водоканал» (далі - КП «Олександрія-водоканал») був укладений договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення. Вказувала, що 05 серпня 2011 року вона отримала попередження від виконавця про зняття з обліку квартирного лічильника води, а 10 жовтня 2012 року з ОКВП «Дніпро-Кіровоград» отримала лист, в якому було повідомлено, що вона має заборгованість за спожиту воду у зв'язку з непроходженням повірки лічильника води. 12 листопада 2012 року вона також отримала лист від ОКВП «Дніпро-Кіровоград» з відмовою у проведенні повірки лічильника за власний рахунок та сумою нарахованого боргу, а 16 квітня 2012 року - попередження про наявність заборгованості та можливе примусове відключення від централізованого водопостачання. Зазначила, що за час розгляду справи в суді вона за власний рахунок провела повірку облікового засобу, сплатила нараховану заборгованість за спожиту воду в сумі 890 грн, встановила обліковий засіб на абонентський облік.

У зв'язку з чим просила зобов'язати відповідача з 09 липня 2011 року поставити лічильник води ЛК-15 х, заводський номер 6Т660Т0 на абонентський облік за особовим рахунком НОМЕР_1 та здійснити перерахунок заборгованості відповідно до показань лічильника на день перерахунку, стягнути з відповідача на її користь 890 грн переплачених у зв'язку з нарахованою заборгованістю за споживання води без облікового засобу з 09 липня 2011 року до 22 листопада 2013 року, 28 грн за проведення повірки облікового засобу за власний рахунок та 1 520 грн за надання правової допомоги.

Справа судами розглядалася неодноразово.

Останнім рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 липня 2014 року позов задоволено частково.

Зобов'язано ОКВП «Дніпро-Кіровоград» здійснити перерахунок з оплати послуг з централізованого постачання холодної води ОСОБА_4 відповідно до п. 15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення за період з 09 липня 2011 року до 22 листопада 2013 року згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за три місяці, що передували червню 2011 року.

Стягнуто з ОКВП «Дніпро-Кіровоград» на користь ОСОБА_4 кошти в розмірі 890 грн, сплачені останньою як заборгованість за споживання води без облікового засобу, та 28 грн за проведення повірки облікового засобу за власний рахунок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 01 квітня 2015 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення міськрайонного суду та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд, на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про те, що періодична повірка засобів обліку холодної води, які є власністю споживача, здійснюється ним за власний рахунок.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2015 року № 6-60цс15 у справі за позовом про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди, яка, відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2911/ed_2013_07_04/pravo1/T041618.html?pravo=1>, є обов'язковою для всіх судів України.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 01 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

Ю.Г. Іваненко