АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1235/15 Справа № 201/7716/14 Головуючий у 1 й інстанції - Демидова С.О. Доповідач - Осіян О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Осіяна О.М.

суддів - Глущенко Н.Г., Пищиди М.М.,

за участю секретаря - Ялової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2

на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2012 року ПАТ КБ «Енергобанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 15-000188-03 від 22 березня 2012 року у розмірі 82 157,48 грн., а також судові витрати у справі.

Заочним Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ПАТ «Енергобанк» заборгованість по договору № 15-000188-03 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA від 22 березня 2012 року станом на 12 травня 2014 року в сумі 82 157,48 грн., яка складається із: прострочена заборгованість за кредитом - 79 187,1 грн.; заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості - 1 314,49 грн.; заборгованість за штрафами за несанкціонований овердрафт (переліміт) - 874,49 грн.; заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (константа) - 150 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками - 631,4 грн., а також 821,57 грн. сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду змінити та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову про стягнення із нього грошової суми у розмірі 35635,53 гривень та нарахованих на цю суму штрафних санкцій, посилаючись на те, що рішення суду ухвалене із порушенням норм процесуального права та без врахування обставин у справі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

При вирішенні спору суд врахував положення ст.ст. 3,11,57,58,60 ЦПК України

Задовольняючи позов суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того що, 22 березня 2012 року між ПАТ «Енергобанк» та ОСОБА_2 було укладено Договір № 15-000188-03 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA, відповідно до умов якого банк відкрив позивачу картковий рахунок НОМЕР_1 в гривнях, випустив картку типу Visa Classic та надав кредит в межах кредитного ліміту 20 000 грн. зі строком дії один рік з відсотковою ставкою в розмірі 35 % річних /а.с.8-11/.

Банк виконав взяті на себе зобов'язання за договором та надав позичальнику грошові кошти у відповідності до умов договору, що підтверджується копією виписки по особових рахунках від 02 червня 2014 року /а.с.17-39/.

Відповідно до п. 2.6 договору кредиту, строк дії кредитної лінії становить один рік з моменту підписання сторонами цього договору. Якщо не пізніше ніж за 45 календарних днів до закінчення терміну дії кредитної лінії, за умови, що з боку держателя відсутня прострочена заборгованість за кредитом та/або обслуговуванню карткового рахунку, та жодна із сторін в установленому договором порядку не заявить про припинення строку дії кредитної лінії, термін дії кредитної лінії продовжується на той же строк і на тих же умовах /а.с. 8/.

Відповідач не виконував взяті на себе зобов'язання за договором, в зв'язку з чим станом на 12 травня 2014 року виникла заборгованість по кредиту в сумі 82 157,48 грн. /а.с. 40-46/, яка складається із: простроченої заборгованості за кредитом - 79 187,1 грн.; заборгованості за штрафами за виникнення простроченої заборгованості - 1 314,49 грн.; заборгованості за штрафами за несанкціонований овердрафт (переліміт) - 874,49 грн.; заборгованості за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (константа) - 150 грн.; заборгованості за відсотками - 631,4 грн.

До вказаних правовідносин суд застосував положення ст.ст. 526,530,549, 1049,1050,1054 ЦК України, та врахувавши всі фактичні обставини у справі, та наявні докази, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції доводи апеляційної скарги про те, що стягнення із відповідача грошової суми у розмірі 35635,53 гривень та нарахованих на цю суму штрафних санкцій, проведене із порушенням норм процесуального права та без врахування обставин у справі.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 22 березня 2012 року між ПАТ «Енергобанк» та ОСОБА_2 було укладено Договір № 15-000188-03 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA, відповідно до умов якого банк відкрив позивачу картковий рахунок НОМЕР_1 в гривнях, випустив картку типу Visa Classic та надав кредит в межах кредитного ліміту 20 000 грн. зі строком дії один рік з відсотковою ставкою в розмірі 35 % річних /а.с.8-11/.

Банк виконав взяті на себе зобов'язання за договором та надав позичальнику грошові кошти у відповідності до умов договору, що підтверджується копією виписки по особових рахунках від 02 червня 2014 року /а.с.17-39/.

Відповідач не виконував взяті на себе зобов'язання за договором, в зв'язку з чим станом на 12 травня 2014 року виникла заборгованість по кредиту на загальну суму 82 157,48 грн. /а.с. 40-46/.

Правовідносини сторін регулюються ст.ст. 526, 549, 598, 599, ч. 1 ст. 1054 ЦК України, а також іншими нормами зобов'язального права.

У зв'язку з тим, що доказів погашення заборгованості за кредитним договором суду не надано, слід вважати, що договірні відносини належним чином не виконані, а тому боржник не звільняється від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання, що відповідає п. 17 роз'яснення постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» про те, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК України.

Позивач надав суду розрахунок про нарахування складових частин боргу за договором, який відповідач не спростував належними та достовірними доказами, відповідно до вимог ст.ст.57-60,64,66 ЦПК України.

Заявляючи про те, що стягнення частини боргу у розмірі 35635,53 гривень та нарахованих на цю суму штрафних санкцій проведено судом без врахування обставин у справі, відповідач разом із тим не навів ніяких фактів, чому сама така сума із нього стягнута безпідставно, та не надав розрахунок складових цієї суми, в порушення вимог ч. 3 ст.10, ч.2 ст.27, ст.60 ЦПК України.

Будучи повідомленим про характер заявлених позовних вимог товариства (а.с.63,68,75,83,93), відповідач доказів на спростування заявлених грошових сум не надав як до суду першої інстанції, так і до апеляційного суду.

Інші доводи у апеляційній скарзі відсутні.

У зв'язку із чим апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили із моменту проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів із моменту проголошення.

Судді: