РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2015 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді: - Лосєвої Д.А.

при секретарі - Вороніні Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

встановив:

15.10.2014 року позивач ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 014/1600/74/96706 від 18.01.2008 року в загальній сумі 65 298,81 доларів США, а також просить стягнути судовий збір у розмірі 3654 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18.01.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником за всіма правами та обов'язками якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль») (надалі за текстом - Позивач) та ОСОБА_3 (надалі за текстом - Відповідач 1, Позичальник) було укладено кредитний договір № 014/1600/74/96706 (надалі за текстом - Кредитний договір), згідно з яким Відповідачу 1 був наданий кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 80 000,00 (вісімдесят тисяч дол. СІІІА) 00 центів, зі сплатою процентів за користування кредитом 11,0% (одинадцять цілих нуль десятих) відсотків річних.

Згідно умов Кредитного договору Відповідач 1 зобов'язався щомісячно, у встановлені договором строки, здійснювати повернення частини кредиту, згідно Додатку № 1 до Кредитного договору, а також сплачувати нараховані відсотки за використання кредиту.

Позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, кредитні кошти у розмірі 80 000,00 (вісімдесят тисяч дол. США) 00 центів були видані 18.01.2008 року Позичальнику,

Починаючи з 18.02.2008 року Позичальником систематично не виконуються зобов'язання по поверненню належних до сплати частин кредитів та відсотків за їх використання.

Станом на 19.08.2014 р. прострочена заборгованість Відповідача 1 за Кредитним договором становить 7 628,36 доларів США.

Згідно п. 16.3. Кредитного договору, за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за цим Договором, Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 0,5% від простроченої до оплати суми за кожен день прострочення. Нарахування пені здійснюється починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобов'язання мало бути виконаним, і до день виконання Позичальником простроченого зобов'язання.

Станом на 19.08.2014 р. розрахована пеня, нарахована за прострочення виконання зобов'язань за кредитним договором складає 9 579,59 доларів США.

Станом на 19.08.2014 р. строкова заборгованість за кредитом становить 55 719,22 доларів США.

Також позивач вказує,що з метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, 18.01.2008 року було укладено Договір поруки № 014/1600/74/96706/2 з ОСОБА_4

Згідно вищевказаного Договору поруки, у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань за кредитним договором Відповідач-1 та Відповідач 2 відповідають перед Позивачем як солідарні боржники. Відповідач 2 зобов'язався відповідати перед Банком в тому ж обсязі, що й Відповідач 1 за Кредитним договором, зокрема за повернення основної суми заборгованості, відсотків за використання кредиту, а також сплати пені та інших штрафних санкцій, встановлених Кредитним договором.

Крім того, позивач вказує, що згідно з п. 2.2. Договору поруки, Сторони договору встановили, що ОСОБА_4, як поручитель, на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед Банком відповідати солідарно по Борговим зобов'язанням Боржника, які витікають з умов Кредитного договору, вказаного в п. 1.2. Договору поруки, а саме: повернути кредит в розмірі зазначеному в п. 1.3. Договору поруки сплатити проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи), в розмірі, строки та у випадках, передбачених Кредитним договором, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови Кредитного договору в повному обсязі.

Відповідно до п. 3.2. Договору поруки, Сторони договору встановили, що якщо до Поручителя надійде вимога Банку про погашення заборгованості по Кредитному договору, але Поручитель її не виконає, то Банк має право звернути стягнення на майно Поручителя згідно норм чинного законодавства.

22.08.2014 року Банком Відповідачам було направлено вимогу про погашення заборгованості по Кредитному договору, яка останніми не була виконана.

Таким чином, зазначає позивач, вони мають право вимагати дострокового повернення всієї заборгованості за Кредитним договором з Відповідачів, що станом на 19.08.2014 року 65 298,81 доларів США, з них прострочена сума заборгованості складає 7 628,36 доларів США, де:

сума заборгованості за кредитом складає 48 916,35 доларів США, в тому числі прострочена заборгованість за кредитом складає 843,18 доларів США;

сума заборгованості за відсотками складає 6 802,87 доларів США, в тому числі прострочена заборгованість за відсотками складає 6 785,18 доларів США;

розрахована пеня, нарахована за прострочення виконання зобов'язань за кредитним договором складає 9 579,59 доларів США.

Представник позивача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - Тіторенко І.А. у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти винесення судом заочного рішення.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 у судове засіданні повторно не з'явились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомили.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 18.01.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником за всіма правами та обов'язками якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»)та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 014/1600/74/96706 (надалі за текстом - Кредитний договір), згідно з яким ОСОБА_3 був наданий кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 80 000 дол. СІІІА, зі сплатою процентів за користування кредитом 11,0% відсотків річних.

Згідно умов Кредитного договору ОСОБА_3 зобов'язалась щомісячно, у встановлені договором строки, здійснювати повернення частини кредиту, згідно Додатку № 1 до Кредитного договору, а також сплачувати нараховані відсотки за використання кредиту.

У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, кредитні кошти у розмірі 80 000,00 (вісімдесят тисяч дол. США) 00 центів були видані 18.01.2008 року Позичальнику,

Починаючи з 18.02.2008 року Позичальником систематично не виконуються зобов'язання по поверненню належних до сплати частин кредитів та відсотків за їх використання.

Станом на 19.08.2014 р. прострочена заборгованість Відповідача 1 за Кредитним договором становить 7 628,36 доларів США.

Згідно п. 16.3. Кредитного договору, за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за цим Договором, Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 0,5% від простроченої до оплати суми за кожен день прострочення. Нарахування пені здійснюється починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобов'язання мало бути виконаним, і до день виконання Позичальником простроченого зобов'язання включно. Сплата пені здійснюється в порядки та строки, передбачені для здійснення ануїтет них платежів за Кредитом або в будь-якій інший день за згодою або на вимогу Кредитора. Сплата пені не звільняє Позичальника від виконання простроченого грошового зобов'язання.

Станом на 19.08.2014 р. розрахована пеня, нарахована за прострочення виконання зобов'язань за кредитним договором складає 9 579,59 доларів США.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

Статтею 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Станом на 19.08.2014 р. строкова заборгованість за кредитом становить 55 719,22 доларів США.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, 18.01.2008 року було укладено Договір поруки № 014/1600/74/96706/2 з ОСОБА_4

Згідно вищевказаного Договору поруки, у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідають перед Позивачем як солідарні боржники. ОСОБА_4 зобов'язався відповідати перед Банком в тому ж обсязі, що й ОСОБА_3 за Кредитним договором, зокрема за повернення основної суми заборгованості, відсотків за використання кредиту, а також сплати пені та інших штрафних санкцій, встановлених Кредитним договором.

Статтею 554 ЦК України, встановлено, що у випадку порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед боржником солідарно, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Пунктом 2.1 Договору поруки встановлена солідарна відповідальність ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Згідно з п. 2.2. Договору поруки, Сторони договору встановили, що ОСОБА_4, як поручитель, на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед Банком відповідати солідарно по Борговим зобов'язанням Боржника, які витікають з умов Кредитного договору, вказаного в п. 1.2. Договору поруки, а саме: повернути кредит в розмірі зазначеному в п. 1.3. Договору поруки сплатити проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи), в розмірі, строки та у випадках, передбачених Кредитним договором, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови Кредитного договору в повному обсязі.

Відповідно до п. 3.2. Договору поруки, Сторони договору встановили, що якщо до Поручителя надійде вимога Банку про погашення заборгованості по Кредитному договору, але Поручитель її не виконає, то Банк має право звернути стягнення на майно Поручителя згідно норм чинного законодавства.

22.08.2014 року Банком відповідачам було направлено вимогу про погашення заборгованості по Кредитному договору, яка останніми не була виконана.

Відповідно до положень ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Статтею 543 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

За змістом положень частини першої ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до частини першої ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частиною першою статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором.

Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Отже, з огляду на викладене ОСОБА_3 прострочила виконання зобов'язань за Кредитними договорами.

Згідно зі ст. 1050 Цивільного кодексу України, на підставі вище викладеного Позивач має право вимагати дострокового повернення всієї заборгованості за Кредитним договором з Відповідачів, що станом на 19.08.2014 року 65 298,81 доларів США, з них прострочена сума заборгованості складає 7 628,36 доларів США, де:

сума заборгованості за кредитом складає 48 916,35 доларів США, в тому числі прострочена заборгованість за кредитом складає 843,18 доларів США;

сума заборгованості за відсотками складає 6 802,87 доларів США, в тому числі прострочена заборгованість за відсотками складає 6 785,18 доларів США;

розрахована пеня, нарахована за прострочення виконання зобов'язань за кредитним договором складає 9 579,59 доларів США.

Щодо стягнення заборгованості у валюті кредиту. ст. 192 ЦК України - законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (відповідно до законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, водночас також дозволений обіг іноземної валюти, але з дотриманням вимог спеціального законодавства України).

Згідно за ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватись належним чином (належним виконанням позичальником зобов'язання за валютним кредитом є повернення кредиту та сплата ним відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та у валюті, як це визначено кредитним договором).

Відповідно до ст. 533 ЦК України - грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Як передбачає ст. 628 ЦК України - договір є обов'язковим до виконання сторонами (сторони, уклавши кредитний договір, повинні суворо дотримуватись положень, які ним встановлені, в т.ч. щодо повернення позичальником коштів в тій валюті, в який він отримав кредит, щодо сплати % в тій валюті, в якій це передбачено умовами договору)

Вимоги ст. 1046 ЦК України - за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Як зазначено у ст. 1049 ЦК України - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, передбачені договором

Ст. 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтями 47, 49 Закону України "Про банки і банківську діяльність" встановлено:

Банк має право здійснювати банківську діяльність на підставі банківської ліцензії шляхом надання банківських послуг, до них належать розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії.

Декрет Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 р. № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» зазначає, що: операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями Генеральні ліцензії видаються комерційним банкам та іншим фінансовим установам України, національному оператору поштового зв'язку на здійснення валютних операцій, що не потребують індивідуальної ліцензії, на весь період дії режиму валютного регулювання.

Лист Верховного Суду України від 01.07.2014 "Аналіз практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві" звертає увагу на наступне:

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 192 ЦК, ч. З ст. 533 ЦК, Декрет N 15-93)

Пункт 14 Постанови Пленуму ВСУ від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» вказує Згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК, частина третя статті 533 ЦК; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю").

Пункт 12 Постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" вказує - у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України.

Аналізуючи зазначене вище, суд приходить до висновку, що з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 014/1600/74/96706 від 18.01.2008 року в загальній сумі 65 298,81 доларів США, а також у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі по 1827 грн. з кожного.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.27 ,60, 80, 88, 209, 212, 214, 215, 218, 224 - 226 ЦПК України 203, 215, 509, 526, 533, 628, 1046, 1049, 1054 ЦК суд,

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства « Райффайзен Банк Аваль» задовольнити:

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Харківської обласної дирекції (р/р 290921074 в Харківській обласній дирекції "Райффайзен Банк Аваль", МФО 350589, ) 65 298,81 (шістдесят п'ять тисяч двісті дев'яносто вісім ) доларів США, 81 цент).

Стягнути з ОСОБА_3, (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Харківської обласної дирекції (рахунок 649989 в Харківській обласній дирекції "Райффайзен Банк Аваль", МФО 350589, ) судовий збір у розмірі по 1827 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 10-ти днів з дня проголошення

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ: