РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді -Єлізаров І.Є., при секретарі -Зубковій Г.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ПАТ «Українського Бізнес Банку » до ОСОБА_2 та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до «Українського Бізнес Банку » про визнання кредитного договору недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ «УКРБІЗНЕСБАНК» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив стягнути на користь ПАТ «УКРБІЗНЕСБАНК» заборгованість за Кредитним договором № КЭКСФ/1010120.1 від 15 березня 2013 року у розмірі 26 517,04 гривен та судовий збір у розмірі 265,17 гривен.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що надав ОСОБА_2 у тимчасове користування кредит у розмірі 26250 гривень , строком користування з 15 березня 2013 року по 14 березня 2015 року включно. Платою за користування кредиту кредитним договором встановлено проценти у розмірі 20,0% (двадцять відсотків) річних без ПДВ та щомісячна комісійна винагорода за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 577,50 (п'ятсот сімдесят сім) гривень 50 копійок без ПДВ.

У зв'язку з невиконанням відповідачем ОСОБА_2 взятих на себе зобов'язань щодо своєчасного повернення сум отриманого кредиту і процентів за користування кредитними коштами, утворилась заборгованість за кредитним договором, яка станом на 14.05.2014 року становить 26 517,04 гривен.

В судове засідання представник позивача Демянко С.В. не з'явилась, але подала заяву про розгляд справу за її відсутності, позовні вимоги банку підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2, заперечуючи проти позовних вимог ПАТ «УКРБІЗНЕСБАНК», звернулась до суду з зустрічним позовом до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКИЙ БІЗНЕС БАНК» про визнання кредитного договору № КЭКСФ/1010120.1 від 15.03.2013 недійсним та захист прав споживачів .

У зустрічній позовній заяві представник посилається на порушенням прав позичальника, встановлених ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» та необізнаністю позивача щодо недійсності договору внаслідок відсутності істотних умов договору.

Представник ПАТ «Укрбізнесбанк» Дем'янко С.В. проти зустрічного позову заперечувала та надала заперечення, зазначаючи про необґрунтованість та незаконність вимог представника позивача.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що первісний позов підлягає задоволенню у повному обсязі, а зустрічний позов вважає таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

15 березня 2013 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «УКРАЇНСЬКИЙ БІЗНЕС БАНК» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № КЭКСФ/1010120.1, згідно умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 26250,00 (двадцять шість тисяч двісті п'ятдесят) гривень 00 копійок, строком користування з 15 березня 2013 року по 14 березня 2015 року включно. Платою за користування кредиту кредитним договором встановлено проценти у розмірі 20,0% (двадцять відсотків) річних без ПДВ, щомісячна комісійна винагорода за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 577,50 (п'ятсот сімдесят сім) гривень 50 копійок без ПДВ.

Згідно положень пп. 3.1., 3.2. Кредитного договору, в процесі користування кредитом позичальник зобов'язується дотримуватись принципів кредитування: строковості, зворотності, платності. При погашені заборгованості дотримуватись Графіка погашення, наведеного у Додатку № 1, який є невід'ємною частиною кредитного договору, а також погашати заборгованість у строки визначені Графіком і кредитним договором.

Згідно з п. 3.3. кредитного договору, у разі виникнення простроченої заборгованості, позичальник сплачує Банку 40,00% (сорок) відсотків річних, нарахованих на суму простроченої заборгованості від дати виникнення такої заборгованості до дати її погашення.

У відповідності до п. 7.1. кредитного договору, за кожен випадок порушення умов, передбачених Розділом ІІІ Кредитного договору, банк має право стягнути з позичальника штраф у розмірі 2% (двох) відсотків від суми виданого кредиту.

Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі належним чином, про що свідчить відсутність будь-яких претензій з боку Відповідача та документи, що підтверджують факт видачі кредитних коштів.

Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на 14 травня 2014 року заборгованість відповідача за кредитним договором № КЭКСФ/1010120.1 від 15 березня 2013 року перед банком складає - 26 517,04 (двадцять шість тисяч п'ятсот сімнадцять) гривень 04 копійки, з яких: заборгованість за кредитом - 18634,10 (вісімнадцять тисяч шістсот тридцять чотири) гривні 10 копійок; заборгованість за процентами - 2118,25 (дві тисячі сто вісімнадцять) гривень 25 копійок; заборгованість за щомісячною комісією - 1039,69 (одна тисяча тридцять дев'ять) гривень 69 копійок; штрафні санкції - 4 725,00 (чотири тисячі сімсот двадцять п'ять) гривень 00 копійок .

Відповідачв не виконав зобов'язання перед позивачем, кредитна заборгованість не сплачена.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Стаття 627 ЦК України встановлює, що сторони є вільними в визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін та погоджені ними.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ст. 525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується з вимогами ст. 629 ЦК України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Положення ст. 612 ЦК України встановлює поняття прострочення боржника, відповідно до даної норми Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

На підставі викладеного, позовні вимоги ПАТ «УКРБІЗНЕСБАНК» є доведеними, такими, що знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню.

Стосовно зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКИЙ БІЗНЕС БАНК» про визнання кредитного договору № КЭКСФ/1010120.1 від 15.03.2013 недійсним та захист прав споживачів , суд зазначає наступне.

Представником відповідача, в судовому засіданні було надано зустрічну позовну заяву про визнання кредитного договору № КЭКСФ/1010120.1 від 15.03.2013 недійсним та захист прав споживачів.

Позовні вимоги представник позивача обґрунтовує порушенням прав позичальника, встановлених ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» та необізнаністю позивача щодо недійсності договору внаслідок відсутності істотних умов договору.

Після укладення кредитного договору між сторонами виникають кредитні правовідносини, тому до спорів щодо виконання кредитного договору Закон України «Про захист прав споживачів» не застосовується, а підлягає застосуванню спеціальне законодавство в системі кредитування.

Статтею 55 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що відносини банку з клієнтом регулюються угодами між клієнтом і банком. У силу ч.2 ст.509 ЦК України на підставі договору між банками і клієнтами виникають зобов'язання, що повинні виконуватись належним чином (ст.526 ЦК), і одностороння відмова від виконання яких не допускається (ст. 525 ЦК).

Так, відповідно до п. 3.2 кредитного договору позичальник зобов'язується погашати заборгованість за договором (кредит, відсотки за користування кредитом, суми комісій) у строки, визначені графіком та цим договором. Грошова позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст.1049 ЦК). До цього моменту обов'язок позичальника не може вважатись виконаним. Доказів про повернення грошових коштів, згідно умов кредитного договору, позивач не надав.

Згідно ч.3 ст.180 Господарського кодексу України при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Ч.1 ст.179 ГК України визначено, що господарсько-договірними зобов'язаннями є майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами-бридичними особами на підставі господарських договорів. Оскільки кредитний договір укладено між банком та фізичною особою, цей договір не є господарським договором, умови укладання якого регулюються ГК України.

Правовідносини за кредитним договором регулюються Цивільним кодексом України та безпосередньо угодою між сторонами (ст.55 Закону України «Про банки і банківську діяльність»).

Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору.(частина 1 статті 638 ЦК України), при цьому волевиявлення учасників процесу було вільним і відповідало їх внутрішній волі. (ч 3 ст. 203 ЦК).

Частина 1 статті 638 ЦК України передбачає, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Кредитний договір містить умову про суму кредиту, розмір відсоткової ставки, та строк повернення грошових коштів, саме ці умови є істотними для договору даного виду згідно норм діючого законодавства (ст. 1046-1048, 1054 ЦК України). При укладенні договору позивачу були відомі всі умови кредитного договору та не існувало ніяких інших умов, що примусили б позивача підписати договір на вкрай невигідних для себе умовах.

Відповідно до частини 3 статті 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Свобода договору означає право будь-яких суб'єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини.

Тобто, позичальник ОСОБА_2, підписавши кредитний договір, погодився з усіма його умовами та обов'язками покладеними на нього.

Крім того, відповідно до ст. 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Отже, якщо може бути визнано недійсними окрему частину кредитного договору, то це не тягне недійсність всього договору, оскільки сторонами була досягнута згода щодо всіх істотних умов кредитного договору - сума кредиту, строк, процентна ставка, сплата комісії

Крім того, у відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача повинен бути стягнутий судовий збір у сумі 265,17 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 526, 551, 611, 615,1049,1052 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ПАТ «Українського Бізнес Банку » - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Українського Бізнес Банку » суму заборгованості за кредитним договором КЭКСФ/1010120.1 у розмірі 26517 (двадцять шість тисяч п'ятсот сімнадцять ) гривен 04 копійок та судовий збір в розмірі 265 (двісті шістдесят п'ять ) гривен 17 копійок.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до «Українського Бізнес Банку » про визнання кредитного договору недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення .

Суддя Московського районного

суду м. Харкова Єлізаров І.Є.