У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Парінова І.К., розглянувши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2014 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У березні 2011 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, мотивуючи свої вимоги тим, що банк надав ОСОБА_3 кредитні кошти в розмірі 11 000 грн згідно з кредитним договором № 139-пк-2007 від 18 жовтня 2007 року зі сплатою 0,0001% річних за користування кредитом, на умовах забезпеченості, зворотності, строковості, платності. Строк повернення кредитних ресурсів згідно з п. 3.2. кредитного договору - 17 жовтня 2012 року. Одночасно з кредитним договором з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором банком було укладено договір поруки № 139-дп-2007 від 18 жовтня 2007 року з ОСОБА_4 У зв'язку з невиконанням відповідачами зобов'язань виникла заборгованість перед банком, яка станом на 26 жовтня 2009 року складає 62 759 грн 15 коп., а саме: прострочена заборгованість по кредиту - 3 516 грн 08 коп.; прострочена заборгованість по відсоткам - 2 527 грн 19 коп; пеня за несвоєчасне погашення кредиту -22 294 грн 42 коп; пеня за несвоєчасне погашення відсотків - 8 331 грн 93 коп.; прострочена заборгованість по комісії - 5 390 грн; пеня за несвоєчасне погашення комісії - 20 699 грн 53 коп. Враховуючи наведене, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» просило стягнути солідарно зазначену суму заборгованості.

Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2012 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 солідарно на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Криворізької філії ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором № 139-пк-2007 від 18 жовтня 2007 року у розмірі 62 759 грн 15 коп.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2014 року заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2012 року скасовано в частині стягнення з ОСОБА_4 солідарно на користь ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» як з поручителя заборгованості за кредитним договором та ухвалено нове рішення про відмову у позові в цій частині. Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2012 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» пені за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 22 294 грн 42 коп., пені за несвоєчасне погашення відсотків у сумі 8 331 грн 93 коп. та пені за несвоєчасне погашення комісії в сумі 20 699 грн 53 коп. скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні цих вимог. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» просить скасувати рішення апеляційного суду в частині відмови у задоволені позову про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_3 пені за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 22 2 94 грн 42 коп., пені за несвоєчасне погашення відсотків в сумі 8 331 грн 93 коп. та пені за несвоєчасне погашення комісії в сумі 20 699 грн 53 грн та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення зазначених позовних вимог, мотивуючи свої вимоги порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

За змістом ст. 335 ЦПК України, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із оскаржуваного рішення вбачається, що воно відповідає вимогам матеріального й процесуального права, а викладені в касаційній скарзі доводи висновків апеляційного суду не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, у зв'язку з чим у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою Лук'янця публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2014 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.К. Парінова