АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 197/1381/14-ц Головуючий у І інстанції
Провадження 22-ц/774/305/к/15 Шевченко О.В.
Категорія 54 (1) Доповідач Соколан Н.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Соколан Н. О.,

суддів - Бондар Я. М., Зубакової В. П.

при секретарі - Трофименко О. О.

за участю: позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача Берест Валентини Іванівни

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 на рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до директора Комунального закладу "Водянська середня загальноосвітня школа - загальноосвітній навчальний заклад I-III ступенів" Берест Валентини Іванівни, Комунального закладу "Водянська середня загальноосвітня школа - загальноосвітній навчальний заклад I-III ступенів" про поновлення на посаді, відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до директора Комунального закладу "Водянська середня загальноосвітня школа - загальноосвітній навчальний заклад I-III ступенів" Берест Валентини Іванівни, Комунального закладу "Водянська середня загальноосвітня школа - загальноосвітній навчальний заклад I-III ступенів" про поновлення на посаді, відшкодування моральної шкоди, який в подальшому уточнила.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 01.09.1990 року до 01.09 2014 року вона працювала на посаді прибиральниці службового приміщення школи, наказом № 28-к/тр від 05.09.2014 року звільнена з посади техпрацівника Комунального закладу "Водянська середня загальноосвітня школа - загальноосвітній навчальний заклад I-III ступенів за ст.40 п.3 КЗпП України, за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на неї. Вважає, що звільнення проведено незаконно, просила поновити її на посаді та стягнути 7 000 грн. моральної шкоди, спричиненої незаконним звільненням.

Рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до директора Комунального закладу "Водянська середня загальноосвітня школа - загальноосвітній навчальний заклад I-III ступенів" Берест Валентини Іванівни, Комунального закладу "Водянська середня загальноосвітня школа - загальноосвітній навчальний заклад I-III ступенів" про поновлення на посаді, відшкодування моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивач ОСОБА_3, посилаючись на невідповідність обставинам справи рішення суду, ухваленого з порушенням норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового про задоволення позовних вимог. Вважає, що суд першої інстанції ухвалив необґрунтоване та невмотивоване рішення; не надав можливості позивачу надати всі докази; зазначені підстави про звільнення не відповідають дійсності; акти від 09.07.2014 року, від 07.08.2014 року складені під час знаходження позивача в лікарні та у відпустці; зловживання спиртними напоями позивача спростовується її медичною карткою; суд не взяв до уваги сумлінну працю на робочому місці протягом 25 років.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з 01.09.1990 року до 01.09.2014 року працювала на посаді прибиральниці службового приміщення школи, наказом № 28-к/тр від 05.09.2014 року звільнена з посади техпрацівника Комунального закладу "Водянська середня загальноосвітня школа - загальноосвітній навчальний заклад I-III ступенів" за ст.40 п.3 КЗпП України, за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на неї.

Наказами № 01-к/тм від 24.01.2014 року, № 03-к/тм від 03.02.2014 року, № 06-к/тм від 10.05.2014 року, наказом № 15-к-тм від 06.06.2014 року до позивача застосовано заходи дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани та попередження за несумлінне ставлення до виконання посадових обов'язків, а наказом № 28-к/тр від 05.09.2014 року - ОСОБА_2 звільнено з посади прибиральниці службових приміщень школи за п.3 ст.40 КЗпП України, за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором.

На підставі п.3 ст.40 КЗпП України трудовий договір може бути розірвано в разі систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо раніше до нього застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення.

Частиною 2 ст.147 КЗпП України встановлено, що за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. Заходами стягнення є догана і звільнення (ч.1 ст.147 КЗпП України).

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться в п.22 постанови від 6 листопада 1992 року №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясовувати, у чому конкретно проявилося порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за п.п.3, 4, 7, 8 ч.1 ст.40 КЗпП України.

Зокрема, у справі про звільнення за п.3 ст.40 КЗпП України суд повинен з'ясовувати, чи передував безпосередньо звільненню дисциплінарний проступок, за який не застосовувалися інші заходи дисциплінарного чи громадського стягнення, та чи можна вважати у зв'язку з вчиненням його систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.23 зазначеної постанови, за передбаченими п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок, вчинений після застосування до нього дисциплінарного чи громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках ураховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (ст.151 КЗпП України), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни відповідно до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення не минуло більше одного року.

Отже, законодавством передбачено, що підставою звільнення може бути лише безпосереднє порушення трудової дисципліни чи невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, за наявності застосованого й не втратившого юридичної сили за давністю або не знятого заходу дисциплінарного чи громадського стягнення, а не фактична наявність сукупності застосованих заходів дисциплінарного стягнення.

Як зазначено в наказі № 01-к/тм від 24.01.2014 року, підставою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, стало порушення нею трудової дисципліни - неявка на роботу о12.30 год. без поважних причин.

При цьому ОСОБА_2 відмовилась надавати письмові пояснення, про що складено відповідні акти.

Наказом № 03-к/тм від 03.02.2014 року, позивача повторно притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження. Приводом для видання другого наказу про винесення попередження позивачу стало неналежне виконання посадових обов'язків прибиральниці школи. По факту порушення трудової дисципліни складено відповідні акти.

Наказом № 06-к/тм від 10.05.2014 року позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, підставою притягнення стало - розпиття спиртних напоїв о 16.30 год. у кімнаті техпрацівників школи.

Наказом № 15-к-тм від 06.06.2014 року позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за невиконання без поважних причин посадових обов'язків, підставою для притягнення до відповідальності стали доповідні записки.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зазначені накази № 01-к/тм від 24.01.2014 року, № 03-к/тм від 03.02.2014 року, № 06-к/тм від 10.05.2014 року, № 06-к/тм від 10.05.2014 року винесені з дотриманням строку застосування дисциплінарного стягнення, передбаченого ст. 148 КЗпП України, з урахуванням вимог ст. 149 КЗпП України.

Зазначені накази позивачем в передбаченому законом порядку не оскаржені, що є підставою до висновку про правомірність накладення дисциплінарних стягнень.

Відмовляючи в задоволенні позову про визнання даного наказу незаконним, суд дійшов правильного висновку, що вказані дисциплінарні стягнення до позивача були застосовані з належних підстав. Тому доводи апеляційної скарги щодо неповного встановлення обставин ,які мають значення для вирішення справи, є необґрунтованими. Позивачем, в порушення вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України, не надано належних доказів на підтвердження необґрунтованості винесення зазначених наказів.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Наказом № 28-к/тр від 05.09.2014 року, виданим Комунальним закладом "Водянська середня загальноосвітня школа - загальноосвітній навчальний заклад I-III ступенів", за підписом директора Берест В. І., позивач ОСОБА_2 була звільнена з посади прибиральниці службових приміщень школи за п.3 ст.40 КЗпП України, за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором.

На думку колегії суддів, з урахуванням викладеного суд дійшов обґрунтованого висновку про законність звільнення позивача з роботи.

При встановленні зазначеного факту судом не було порушено норм процесуального права, рішення відповідає вимогам матеріального права та встановленим обставинам справи, а тому не може бути скасоване.

Доводи апеляційної скарги про малозначущість дисциплінарних проступків, тривалий час роботи позивача без порушень трудової дисципліни, не є підставою для скасування рішення.

Інші приведені в апеляційній скарзі доводи не мають правового значення для вирішення спору, висновки суду не спростовують, зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду по їх оцінці.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: