№ 201/952/15-ц
провадження 2/201/1227/2015
УХВАЛА

28 січня 2015 року м. Дніпропетровськ

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з матеріалами позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства Сведбанк та товариства з обмеженою відповідальністю Факторингова компанія Вектор Плюс, про визнання факту переуступки кредитних зобовязань згідно договору факторингу в частині таким, що не відбувся та визнання дій незаконними,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 27 січня 2015 року звернулася до суду з позовом до відповідачів ПАТ Сведбанк та ТОВ Факторингова компанія Вектор Плюс, про визнання факту переуступки кредитних зобовязань згідно договору факторингу в частині таким, що не відбувся та визнання дій незаконними.

Зі змісту позовної заяви, обставин якими, позивач обґрунтовує свої позовні вимоги та позовних вимог, витікає, що позивачка просить суд визнати факт переуступки кредитних зобовязань згідно договору факторингу в частині таким, що не відбувся та визнати дій відповідачів щодо вказаного незаконними, однак зазначений спір виник з приводу договору який укладено між ПАТ Сведбанк та ТОВ Факторингова компанія Вектор Плюс (юридичними особами), тобто з урахуванням зазначеного вбачається, що між сторонами виник спір з приводу саме зазначеного договору та дій щодо його укладення, в звязку з чим позивач в даному випадку не є споживачем, оскільки відповідно до п. п. 22, 23 ст. 1 Закону України Про захист прав споживачів, споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції, враховуючи викладене, на договір факторингу, укладений між юридичними особами, дія Закону України Про захист прав споживачів не розповсюджується, а тому з урахуванням зазначеного та враховуючи спірні правовідносини, які виникли між сторонами, вважаю, що відсутні передбачені законом підстави для розгляду зазначеної справи цим судом.

Крім того як зазначалося вище позивач (ОСОБА_1П.) не є стороною вище вказаного договору та цей договір, укладений між юридичними особами, а тому дія Закону Ураїни Про захист прав споживачів не розповсюджується на правовідносини, що виникли між сторонами по справі.

Також з урахуванням вище зазначеного не можуть бути взяті до уваги посилання позивача на ч. 5 ст. 110 ЦПК України (підсудність справ за вибором позивача), оскільки у даному випадку відсутні передбачені вищезазначеною нормою підстави для розгляду справи цим судом, а тому з урахуванням вище викладене такий позов слід подавати до суду за загальними правилами підсудності, визначеними главою 1 розділу ІІІ ЦПК України, а саме згідно правил ч. 2 ст. 109 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 109 ЦПК України позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Частиною 1 статті 113 ЦПК України визначено, що позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, предявляються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача, однак місцезнаходження відповідачів за цим позов є не у Жовтневому районі м. Дніпропетровська.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява повертається у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.

Таким чином, та з урахуванням вище зазначеного, вважаю за необхідне позов повернути позивачу та рекомендувати звернутися до належного суду.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 109, ст. ст. 110, 115, п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства Сведбанк та товариства з обмеженою відповідальністю Факторингова компанія Вектор Плюс, про визнання факту переуступки кредитних зобовязань згідно договору факторингу в частині таким, що не відбувся та визнання дій незаконними вважати неподаною і повернути позивачу та рекомендувати звернутися до належного суду.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя