Справа № 484/4858/13-ц Головуючий у І інстанції Чернов Д.Є.
Провадження № 22-ц/780/382/15 Доповідач у 2 інстанції Приходько
Категорія 58 28.01.2015
УХВАЛА

Іменем України

28 січня 2015 року колегія судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого: Приходька К.П.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

при секретарі: Черепинець А.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17 вересня 2014 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

встановила:

у жовтні 2013 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 12.06.2013 року вона в усній формі уклала з відповідачем договір купівлі-продажу вказаної квартири. У зв»язку із вище зазначеним по обоюдній домовленості ОСОБА_2 передала ОСОБА_1 аванс за вказану квартиру 2 000 доларів США, а решту пообіцяла сплатити після переоформлення квартири. Про отримання даних коштів відповідач написала розписку.

Однак в зв»язку з погіршенням стану здоров»я і значних витрат на лікування у неї не вистачило коштів на купівлю-продаж. На її звернення відповідач повідомила її про те, що повернути аванс не має можливості, а квартира нею продана іншій особі.

Просила стягнути з відповідача на її користь 24 360 грн. авансу та судові витрати по справі.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 17 вересня 2014 року позов задоволено.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 24 360 гривень авансу та судові витрати в сумі 1 263,60 гривень.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17 вересня 2014 року і направити справу до суду першої інстанції на новий розгляд. Зазначила, що рішення незаконне, ухвалене в результаті неправильного застосування норм матеріального та процесуального права.

В доводах апеляційної скарги посилається на те, що отримана нею у позивачки грошова сума не є авансом , а є завдатком.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 12.06.2013 року позивач домовилась із відповідачем придбати у неї квартиру АДРЕСА_1. ОСОБА_2 передала ОСОБА_1 не всю суму за вказану квартиру, а її частку 2 000 доларів США, а решту пообіцяла сплатити після переоформлення квартири. Про отримання даних коштів відповідач написала розписку.

Також встановлено, що договір купівлі-продажу квартири в установленому законом порядку сторонами укладений не був, а квартира в подальшому була продана відповідачем іншій особі, про що в запереченні зазначає відповідач.

У відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов»язання і на забезпечення його виконання.

Забезпечувальна функція завдатку полягає в тому, що сторони додатково пов»язані гарантією, згідно з якою якщо сторона, яка передала завдаток, ухиляється від виконання договору, вона втрачає завдаток; якщо ж від виконання зобов»язання ухиляється сторона, яка отримала завдаток, вона зобов»язана повернути його іншій стороні в подвійному розмірі.

Поняття «завдаток» та його наслідки виникають лише в тому випадку, якщо між особами було укладено договір відповідно до вимог чинного законодавства, але він не виконується з вини якоїсь із сторін.

Аванс - це грошова сума, отримана продавцем від покупця згідно з відповідним договором, під поставку матеріальних цінностей або під виконання робіт чи надання послуг, фактично - під зобов»язання продавця, які ще не почали виконуватися, в рахунок майбутніх платежів.

Здебільшого аванс, як і вданому випадку, отримується продавцем для фінансування витрат, пов»язаних з виконанням зобов»язання перед покупцем.

Сторона, яка видала аванс, має право вимагати його повернення в усіх випадках невиконання договору.

Так як сторони договір купівлі-продажу квартири відповідно не оформили, то сума, передана в рахунок виконання договору відповідачу відповідно до ч.2 ст.570 ЦК України визнається авансом і повертається в тому розмірі, в якому вона надавалася.

За таких обставин та згідно ст.60 ЦПК України, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що відповідно до ст.ст.509,526 ЦК України між позивачем та відповідачем виникло грошове зобов»язання, а тому позовні вимоги законні і обґрунтовані, оскільки положеннями ст.625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу.

У відповідності до ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Ухвалюючи рішення суд першої інстанції правильно стягнув з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Доводи апелянта в апеляційній скарзі про порушення норм матеріального права при його ухваленні, на переконання колегії суддів апеляційної інстанції, не знайшли свого підтвердження і повністю спростовуються дослідженими належними та допустимими доказами по справі.

За таких обставин, колегія судів, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку задовольнивши позов.

Оскільки рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити апеляційні скарги і залишити рішення суду без змін.

Керуючись: ст.ст.303,307,308,313-315,317,319 ЦПК України колегія суддів, -

ухвалила :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді