АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22 -ц/796/2497/2015 року Головуючий у 1-й інстанції: Волкова С.Я.
Доповідач: Чобіток А.О.
Ухвала

Іменем України

29 січня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - судді Чобіток А.О..

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

при секретарі - Басюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права власності на Ѕ частину квартири ,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення її позову про припинення права власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 та накладено арешт на вказану квартиру, яка на підставі свідоцтва про право власності від 05.07.2004 року, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської держадміністрації) на підставі наказу № 975-С/К1 від 26.05.2004 року належить відповідачу у справі.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати ухвалу, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права та ухвалити нову про відмову у задоволення заяви позивача.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з»явились в судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, обставини справи , колегія суддів приходить до наступного.

Встановлено, що ОСОБА_2 пред»явила позов до ОСОБА_1, в якому просить припинити її право власності на Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 , яке визнано за нею рішенням Апеляційного суду м. Києва від 17.10.2012 року в порядку поділу майна подружжя ОСОБА_1 . Вказана квартира зареєстрована на підставі свідоцтва про право власності від 05.07.2004 року, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської держадміністрації) на підставі наказу № 975-С/К1 від 26.05.2004 року за ОСОБА_3.

Відповідно до Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з»ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб.

Забезпечуючи позов у зазначений спосіб, суд виходив з того, що невжиття заходу забезпечення позову у разі його задоволення може в подальшому утруднити чи унеможливити виконання судового рішення .

Таким чином, забезпечення позову у вказаний судом спосіб відповідає заявленим позовним вимогам та нормам процесуального права, оскільки не зважаючи на визнання за позивачем права власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , право власності на вказану квартиру до цього часу зареєстроване за ОСОБА_1 , що колегія суддів розцінює як наявність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

На підставі викладеного ухвала суду є законною та обґрунтованою, підстави до скасування якої відсутні.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити .

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року залишити без змін .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий - Судді -