Справа № 522/1757/15-ц
Провадження № 2/522/4288/15
12 березня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Кічмаренко С.М.
при секретарі Науменко Г.О.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про зобов'язання видати грошові кошти з банківського рахунку,
Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Дельта Банк» з вимогою зобов'язати видати грошові кошти з банківського рахунку, а також стягнути пеню, мотивуючі свої позовні вимоги наступним.
Згідно умов договору п. 1.10 вклад виплачується по закінченню строку розміщення вкладу, строк закінчення розміщення вкладу 25.12.2014 року.
За три дні до закінчення дії договору, а саме 22.12.2014 року, він звернувся до ПАТ «Дельта Банк» з заявою, в якій просив банк, щоб 25.12.2014 року, у день повернення коштів, йому було видано гроші шляхом зарахування на його поточний рахунок № НОМЕР_1, та підгтовлена готівкова сума у розмірі 200000 грн. для отримання грошей готівкою у відділенні ПАТ «Дельта Банк» розташованого за адресою: м. Одеса, пр-кт Шевченка, 12. Кошти на рахунок перерахували, але готівкою йому видано не було.
З огляду на все вищевикладене, Позивач вважає, що його особисті майнові права, свободи й інтереси були порушені, а тому підлягають відновленню та захисту судом в установленому законом порядку.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала вимоги викладені в позові та просила їх задовольнити.
Відповідач ПАТ «Дельта Банк» до суду не з`явився, про слухання справи сповіщався належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.
Згідно зі ст. 224 ЦПК України, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв'язку з викладеним суд робить висновок, що відповідач повідомлений належним чином про дату та місце розгляду справи, вважає можливим розглянути дану цивільну справу без його участі, на підставі матеріалів та доказів, які є в справі та за згодою представника позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до Договору від 20.12.2013 року вкладник передає, а банк приймає, грошову суму вкладу, що надійшла, і зобов'язується виплатити вкладникові суму вкладу та проценти на умовах та в порядку, визначеному договором.
Згідно п. 1.10 Договору від 20.12.2013 року вклад виплачується по закінченню строку розміщення вкладу, строк закінчення розміщення вкладу 25.12.2014 року (п. 1.3 Договору від 20.12.2013 року).
Відповідно до п. 1.11 Договору від 20.12.2013 року ОСОБА_2 22.12.2014 року звернувся до ПАТ «Дельта Банк» з заявою, в якій просив банк, щоб 25.12.2014 року, у день повернення коштів, йому було видано гроші шляхом зарахування на його поточний рахунок № НОМЕР_1, та підгтовлена готівкова сума у розмірі 200000 грн. для отримання грошей готівкою у відділенні ПАТ «Дельта Банк» розташованого за адресою: м. Одеса, пр-кт Шевченка, 12.
Кошти на рахунок ОСОБА_2 перерахували, але готівкою йому видано не було.
Згідно з Положенням № 1256/8577 затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 03.12.2003 року № 516 про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і физичними особами п. 3.2 грошові кошти на вкладні (депозитні) рахунки фізичних осіб можуть бути внесені готівкою, перераховані з іншого вкладного (депозитного) рахунку або поточного рахунку і повертаються банками готівкою або в безготівковій формі на зазначений у договорі рахунок вкладника.
29.01.2015 року Позивачем була подана заява до ПАТ «Дельта Банк» про видачу готівки або перерахування грошей на поточний рахунок у іншому банку, а саме ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Але Банком дані вимоги ОСОБА_2 були проігнаровані, чим порушується його право розпоряджатися коштами.
З врахуванням встановлених фактичних обставин, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договір, а в силу вимог ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Приписами ч. 1 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» встановлено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.
Основу нормативно-правового регулювання правовідносини, що виникають з договору банківського рахунка, становить глава 79 Цивільного кодексу України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Як вбачається з обставин справи, правовідносини сторін ґрунтуються на укладеному між сторонами Договорі від 20.12.2013 року, згідно умов яких Вкладник передає, а Банк приймає, грошову суму вкладу, що надійшла, і зобов'язується виплатити Вкладникові суму вкладу та проценти на умовах та в порядку, визначеному договором. На виконання умов цього договору Позивачем було подано Заяву від 22.12.2014 року в якій ОСОБА_2 просив банк, щоб 25.12.2014 року, у день повернення коштів, йому було видано гроші шляхом зарахування на його поточний рахунок № НОМЕР_1, та підгтовлена готівкова сума у розмірі 200000 грн. для отримання грошей готівкою у відділенні ПАТ «Дельта Банк» розташованого за адресою: м. Одеса, пр-кт Шевченка, 12, яка була прийнята Банком у цей же день, однак не виконана на момент звернення до суду з цим позовом.
Частиною 3 ст. 1068 ЦК України встановлено, що Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.
Згідно ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України, право власності фізичної особи на грошові кошти, що знаходяться на її рахунку, є непорушним.
Статтею 1074 ЦК України також встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.
Договором від 20.12.2013 року визначено, що клієнт має право самостійно розпоряджатися грошовими коштами, з дотриманням вимог чинного законодавства, а також вимагати своєчасного та повного здійснення розрахунків і інших обумовлених цими договорами послуг.
Згідно п. 8.1 ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.
Відповідно до п. 1.15 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою НБУ від 21.01.2004 № 22, доручення платників про списання коштів зі своїх рахунків і зарахування коштів на рахунки отримувачів банки здійснюють у термін, установлений законодавством України. За несвоєчасне списання/зарахування коштів з/на рахунків(и) клієнтів банки несуть відповідальність згідно із законодавством України та укладеними договорами.
Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Ухилення банку від видачі клієнту грошових коштів з його поточних рахунків є незаконним та безпідставним. Банк не має права встановлювати непередбачені договором чи законом обмеження для клієнта щодо розпорядження грошовими коштами на власний розсуд.
За таких обставин, невиконання Відповідачем покладених на нього зобов'язань за Договором від 20.12.2013 року в частині виплати грошових коштів, що обліковуються на рахунках Банку, дає Позивачу право на захист порушених прав шляхом спонукання Відповідача до виконання обов'язку, відповідно до приписів п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України.
Підставою же заявлених у даній справі вимог є порушення Відповідачем взятих на себе зобов'язань за умовами договору банківського вкладу, зокрема, в частині видачі грошей з рахунку Клієнта.
Спеціальними нормами, які регулюють відносини сторін, що виникли в силу факту укладення Договору від 20.12.2013 року передбачено, що банк зобов'язаний за заявою Клієнта зарахувати на поточний рахунок Вкладника та з його рахунка грошові кошти яка подається за три банківські дні до очікуваної дати повернення, якщо інший строк не передбачений договором банківського вкладу або законом.
Отже, відповідно до укладеного сторонами договору, у Відповідача виникло зобов'язання, зокрема, виконати доручення Позивача щодо видачі йому грошових коштів, які належать Позивачу, котрий наділений відповідно до закону виключним правом розпоряджатися ними. Так, відповідне зобов'язання не полягає у передачі Позивачу власного майна Банку, зокрема, належних йому грошових коштів, оскільки його змістом є виконання доручення щодо видачі грошових коштів, які належать клієнту і знаходяться у володінні та користуванні Банку. Грошові кошти клієнта Банку не залучаються та не розміщуються останнім від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, та не є грошима, які Банк повинен повернути кредитору на певних умовах.
При цьому, зобов'язання виконати доручення Позивача виникло у Банку з моменту укладення відповідного договору банківського вкладу та діє до припинення договору.
Предметом позову є зобов'язання Відповідача виконати дії, а саме видати належні на праві власності ОСОБА_2, гроші в готівковій формі. Зобов'язання Банку виконати доручення Позивача про видачу коштів не є грошовим зобов'язанням, адже клієнт в даному випадку не вимагає від банку сплати належних останньому грошей, а доручає виконати певну операцію з власними грошима.
Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
З огляду на викладене, суд вважає, що вимога Позивача про зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» видати ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 200000 грн. готівкою з банківського рахунку № НОМЕР_1, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Крім того, враховуючи те, що днем повернення вкладу за Договором, у розмірі 200000 грн. є 25.12.2014 року, а станом на 30.01.2015 роук, тобто на день звернення до суду з вказаним позовом, вклад не повернутий, Відповідач повинен сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за прострочення виконання зобов'язання (37 днів прострочення), що становить 4865,75 грн.
Керуючись ст. ст. 4-8, 10, 11, 15, 169, 212, 214, 215, 218, 224, 225 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 16, 321, 509, 526, 1066, 1068, 1073, 1074 Цивільного кодексу України, Законами України «Про банки і банківську діяльність», «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд -
Позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про зобов'язання видати грошові кошти з банківського рахунку - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом 10 днів з дня оголошення рішення. У разі, якщо рішення було оголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: С.М.Кічмаренко

12.03.2015