Справа № 748/2932/14-ц Провадження № 22-ц/795/52/2015 Головуючий у I інстанції -Криворученко Д. П.
Категорія -адміністративна Доповідач - Губар В. С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2015 року

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіГубар В.С.,
суддів:Харечко Л.К., Позігуна М.І.
при секретарі:Поклад Д.В., Козлачковій Ю.В.
за участю:прокурора та представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07 листопада 2014 року за позовом виконуючи обов'язки прокурора Чернігівського району Чернігівської області до Головного управління Держземагенства у Чернігівській області, ОСОБА_6 про визнання недійсними наказів та свідоцтв про право власності, треті особи - Чернігівське районне управління юстиції у Чернігівській області, Улянівська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області, Чернігівська районна рада Чернігівської області,-

в с т а н о в и в:

У жовтні 2014 року прокурор Чернігівського району в інтересах держави звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати недійсним наказ Головного управління Держземагентства у Чернігівській області від 24.02.2014 року №ЧН/:04:000/00002570, яким ОСОБА_6 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність на території Улянівської сільської ради Чернігівського району площею 2 га для ведення особистого селянського господарства; визнати недійсним наказ Головного управління Держземагентства у Чернігівській області від 13.03.2014 року №ЧН/:04:000/00003054, яким затверджено проект землеустрою та надано ОСОБА_6 у власність земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер :04:000:8060) для ведення особистого селянського господарства на території Улянівської сільської ради Чернігівського району; визнати недійсним свідоцтво про право власності №20324151, видане 10.04.2014 року реєстраційною службою Чернігівського районного управління юстиції на ім'я ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 2 га для ведення особистого селянського господарства на території Улянівської сільської ради Чернігівського району; скасувати рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер :04:000:8060) для ведення особистого селянського господарства на території Улянівської сільської ради Чернігівського району, прийняте 10.04.2014 року реєстраційною службою Чернігівського районного управління юстиції.

Позовні вимоги прокурор обгрунтовував тим, що проведеною прокуратурою перевіркою встановлено факт передачі Головним управлінням Держемагенства у Чернігівській області у власність ОСОБА_6 земельної ділянки з порушенням земельного законодавства, оскільки відведення землі відбулося за рахунок земель громадського пасовища, що суперечить закону та порушує інтереси громади.

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07 листопада 2014 року позов прокурора Чернігівського району Чернігівської області задоволено.

Суд визнав недійсним наказ Головного управління Держземагентства у Чернігівській області від 24.02.2014 року №ЧН/:04:000/00002570, яким ОСОБА_6 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність на території Улянівської сільської ради Чернігівського району площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства.

Визнано недійсним наказ Головного управління Держземагентства у Чернігівській області від 13.03.2014 року №ЧН/:04:000/00003054, яким затверджено проект землеустрою та надано ОСОБА_6 у власність земельну ділянку площею 2,0000 га (кадастровий номер :04:000:8060) для ведення особистого селянського господарства на території Улянівської сільської ради Чернігівського району.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності №20324151, видане 10.04.2014 року реєстраційною службою Чернігівського районного управління юстиції ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства на території Улянівської сільської ради Чернігівського району.

Судом скасовано рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 2,0000 га (кадастровий номер :04:000:8060) для ведення особистого селянського господарства на території Улянівської сільської ради Чернігівського району, прийняте 10.04.2014 року реєстраційною службою Чернігівського районного управління юстиції.

Вирішено питання про розподіл між сторонами судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити прокурору Чернігівського району в задоволенні позову, посилаючись на неповне з»ясування судом обставин справи та порушення норм матеріального і процесуального права при ухваленні рішення.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що позовні вимоги прокурора незаконні і необгрунтовані. На думку апелянта прокурором Чернігівського району не надано доказів виділення та використання спірної земельної ділянки як пасовища; не доведено визначення та встановлення меж земельної ділянки для випасання худоби.

Апелянт наголошує на відсутності будь-яких правовстановлюючих документів, які б підтверджували існування пасовища як такого та вказує на відсутність реєстрації землі за громадою чи створення у встановленому порядку громадського пасовища, на відсутність документів, які б підтверджували право інших осіб на користування спірною земельною ділянкою та відсутність осіб, права яких були б порушені внаслідок надання землі у власність ОСОБА_6

Апелянт наполягає, що земля йому у власність передана у відповідності до чинного земельного законодавства, він є добросовісним набувачем спірної земельної ділянки і згідно ст.388 ЦК України земельна ділянка не може бути у нього витребувана.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу прокурор Чернігівського району просив відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_6 та залишити без змін законне і обґрунтоване рішення суду першої інстанції, яким захищені законні права територіальної громади Улянівської сільської ради на використання громадського пасовища, землі якого загальною площею 110,2 га рішенням Чернігівської районної ради народних депутатів Чернігівської області від 05.07.1991 року закріплено за Улянівською сільською радою (на той час Новоселівською) для потреб громади у випасанні худоби.

В апеляційному суді представник апелянта підтримала апеляційну скаргу ОСОБА_6 та наполягала на її задоволенні, посилаючись на те, що спірна земельна ділянка ОСОБА_6 надана у відповідності до вимог Земельного кодексу України, право власності на землю набуто на законних підставах, тому вимоги прокурора та оскаржуване судове рішення є необгрунтованими.

Головним управлінням Держземагенства у Чернігівській області рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07 листопада 2014 року та Чернігівською районною радою Чернігівської області в апеляційному порядку не оскаржувалось. Представник головного управління Держземагенства в апеляційному суді погодився з апеляційною скаргою ОСОБА_6 та просив скасувати рішення суду першої інстанції, посилаючись на те, що ОСОБА_6 спірна земельна ділянка у власність надана на законних підставах.

Реєстраційна служба Чернігівського районного управління юстиції у своєму листі просила апеляційний суд розглянути справу без її участі у судовому засіданні та висловила згоду з рішенням Чернігівського районного суду від 07 листопада 2014 року; заперечувала проти задоволення апеляційної скарги відповідача та зазначила, що на час проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку за ОСОБА_6 реєстраційній службі про порушення, викладені в позовній заяві прокурора Чернігівського району, відомо не було.

Голова Улянівської сільської ради в апеляційному суді зазначила, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вважає законним і обгрунтованим та просила відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_6 як безпідставну та наголошувала, що земельна ділянка надана відповідачеві без урахування інтересів територіальної громади, яка може залишитись без пасовища, що призведе до неможливості мешканцям села утримувати поголів»я худоби та призвело до виникнення соціальної напруги.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Задовольняючи позов прокурора Чернігівського району, суд першої інстанції виходив з того, що усупереч приписів ст.ст. 34, 118, 149 ЗК України земельна ділянка площею 2,0000 га (кадастровий номер :04:000:8060) для ведення особистого селянського господарства на території Улянівської сільської ради Чернігівського району неправомірно відведена у власність ОСОБА_6 за рахунок земель громадського пасовища, яким користується територіальна громада села Новоселівка Улянівської сільської ради, у якої ця земля, як у попереднього землекористувача, не вилучалась. В порушення вимог ст.198 ЗК України, ст.33 Закону України «Про місцеве самоврядування», ст.50 Закону України «Про землеустрій» проект землеустрою земельної ділянки площею 2,0 га, наданої у власність ОСОБА_6, не погоджувався Улянівською сільською радою, як суміжним землекористувачем та як органом місцевого самоврядування , уповноваженим на погодження проектів землеустрою.

Відтак, накази Головного управління Держземагенства у Чернігівській області від 24.02.2014 року № ЧН/:04:000/00002570 та від 13.03.2014 року № ЧН/:04:000/00003054, на підставі п. «г» ч.3 ст.152 ЗК України суд визнав недійсними. Відповідно визнано недійсним і свідоцтво про право власності, видане ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства на території Улянівської сільської ради Чернігівського району та скасовано рішення про державну реєстрацію права власності, оскільки згідно до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру вноситься запис про скасування державної реєстрації права власності.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

Згідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що 24 лютого 2014 року згідно наказу Головного управління Держземагенства у Чернігівській області №ЧН/:04:000/00002570, по заяві ОСОБА_6 було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка розташована на території Улянівської сільської ради Чернігівського району, орієнтовною площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства (а.с.26).

На підставі цього наказу за замовленням ОСОБА_6 ТОВ «Молодіжна інвестиційна компанія» розроблений проект землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства зазначеної вище земельної ділянки (а.с.19-43).

Згідно висновку № 404 Управлінням Держземагенства у Чернігівському районі Чернігівської області від 04.03.2014 року ОСОБА_6 погоджено проект із землеустрою (а.с.27).

13.03.2014 року на підставі наказу Головного управління Держземагенства у Чернігівській області №ЧН/:04:000/00003054 затверджено проект землеустрою та надано ОСОБА_6 у власність земельну ділянку площею 2,0000 га пасовищ, з кадастровим номером :04:000:8060, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Улянівської сільської ради Чернігівського району (а.с.47).

10 квітня 2014 року згідно рішення № 12334755 реєстраційної служби Чернігівського районного управління юстиції за ОСОБА_6 зареєструвано право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :04:000:8060, для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.48, 216).

10 квітня 2014 року реєстраційною службою Чернігівського районного управління юстиції видано ОСОБА_6 свідоцтво про право власності на нерухоме майно №20324151, а саме: на земельну ділянку площею 2,0000 га, з кадастровим номером :04:000:8060, для ведення особистого селянського господарства (а.с. 19-48, 215, 216). Проте, як правильно встановлено судом першої інстанції, відведення ОСОБА_6 у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель громадського пасовища та усупереч інтересам територіальної громади Улянівської сільської ради є неприпустимим і неправомірним, з таким рішенням погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.Підстави та порядок безоплатного набуття права власності на землю із земель державної та комунальної власності громадянами передбачені ст. ст. 116, 118, 121, 122, 149, 151, 184, 186 Земельного кодексу України.

Згідно з ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частиною 8 ст. 118 ЗК України передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційним судом в судовому засіданні досліджені первинні землевпорядні документи на землю, а саме: державний Акт на вічне користування землею № 541644, виданий 24 листопада 1951 р. виконавчим комітетом Чернігівської районної Ради депутатів трудящих сільськогосподарській артілі ім.Калініна (-колгосп ім.Калініна - СТОВ»Урожай») (а.с.193-195); технічну документацію по інвентаризації земель території Новоселівської сільської ради Чернігівського району за 1991 рік (а.с.196-204), схему поділу земель колективної власності на земельні ділянки (паї) колективного сільськогосподарського підприємства «Урожай» с. Улянівка (а.с.205-207), схему території Новоселівської сільської ради Чернігівського району (а.с.208-211), план грунтів сільськогосподарської артілі ім. Калініна Бобровицької сільради Чернігівського району (а.с.212-213). Ці землевпорядні документи є беззаперечним документальним підтвердженням того, що землі громадських пасовищ існують та використовуються територіальними громадами Улянівської (колишньої Новоселівської) сільської ради саме як громадські пасовища ще з 1951 року.

Рішенням Чернігівської районної ради народних депутатів Чернігівської області від 06.07.1991 р. «Про затвердження матеріалів інвентаризації земель» затверджено межі межі територій селищних і сільських рад народних депутатів та їх площі, в тому числі колгоспів, міжгоспів, держгоспів, землі населених пунктів, землі промисловості, транспорту, оборони, землі оздоровчого призначення, лісового та водного фонду, землі запасу райвиконкому, землі запасу сільських і селищних рад народних депутатів, у тому числі визначено землі для колективного випасання худоби.

Згідно додатку № 1 до цього рішення за Улянівською сільською радою (Новоселівською на той час) для потреб громади у випасанні худоби закріплені землі пасовища загальною площею 110,2 га.

Зазначене рішення органу місцевого самоврядування не скасовано і натепер є чинним та у відповідності до положень цього рішення територіальна громада Улянівської сільської ради, зокрема і с.Новоселівка, правомірно використовує вищевказані громадські пасовища для випасання худоби.

Рішенням 4 сесії 23 скликання Чернігівської обласної ради від 24 грудня 1998 року Новоселівську сільську раду Чернігівського району перейменовано на Улянівську сільську раду (а.с.71).

Постановою Верховної Ради України від 08 липня 1999 року №872-XIV включено у межі міста Чернігова села Олександрівка, Півці, частину території села Новоселівка Новоселівської сільської ради з прилеглими землями загальною площею 513,4 га (а.с.189).

З листа Управління Держземагенства у Чернігівському районі від 13 січня 2015 року №0-28-0.3-170/2-15 та з картографічних документів вбачається, що надана ОСОБА_6 земельна ділянка, кадастровий номер :04:000:8060, знаходиться в адміністративних межах Улянівської сільської ради на пасовищі за межами населеного пункту с. Новоселівка, на відстані не менше ніж 145 метрів від меж населеного пункту (а.с.178-180).

У процесі розгляду справи встановлено, що земельна ділянка площею 2,000 га (кадастровий номер :04:000:8060) розміщена на території Улянівської сільської ради та виділена ОСОБА_6 за рахунок земель пасовища, право користування землями якого належить територіальній громаді Улянівської сільської ради, з користування якої спірна земельна ділянка не вилучалась.

Передаючи спірну земельну ділянку у власність ОСОБА_6, головним управлінням Дерземагенства у Чернігівській області не було враховано те, що земельна ділянка розташована на громадському пасовищі, яким користується територіальна громада Улянівської сільської ради.

Відповідачем не були враховані також приписи Рішення Конституційного Суду України від 22 вересня 2205 року у справі № 1-17/2005, де, зокрема, визнано такими, що не відповідають Конституції України положення пункту 6 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України щодо зобов»язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення; та пункт 6 Постанови Верховної Ради України «Про земельну реформу» від 18 грудня 1990 року № 563-ХП з наступними змінами в частині щодо втрати громадянами, підприємствами, установами і організаціями після закінчення строку оформлення права власності або права користування землею раніше наданого їм права користування земельною ділянкою.

Відтак, зазначена земельна ділянка у власніть ОСОБА_6 надана з порушенням вимог ст.ст. 34, 118, 149, 198 Земельного кодексу України, ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та без урахування, що громадськими пасовищами всі зацікавлені фізичні особи можуть користуватися безоплатно на титулі права загального землекористування (ст.38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища).

Крім того, суд першої інстанції прийшов до вірного по висновку відносно недійсності оспорюваних позивачем наказів відповідно до п.''г'' ч.3 статті 152 Земельного кодексу України, оскільки одним із способів захисту прав на земельні ділянки є визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в порушення вимог ст.198 ЗК України, ст.33 Закону України «Про місцеве самоврядування», ст.50 Закону України «Про землеустрій» проект із землеустрою не погоджувався Улянівською сільською радою Чернігівського району, в результаті чого накази Головного управління Держемагенства у Чернігівській області на підставі п. «г» ч.3 ст.152 ЗК України про дозвіл на розроблення проекту землеустрою, його затвердження, з передачею у власність ОСОБА_6 земельної ділянки площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства є недійсними.

Оскільки судом визнано недійсним рішення про передачу у власність ОСОБА_6 земельної ділянки, то обґрунтовано підлягають задоволенню вимоги щодо визнання недійсним свідоцтва про право власності ОСОБА_6 на вказану земельну ділянку, зі скасуванням відповідного рішення про державну реєстрацію права, оскільки відповідно до статті 26 Закону України ''Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень'', у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відтак, доводи апеляційної скарги апеляційний суд відхиляє як такі, що не можуть вплинути на вирішення спору по суті та не дають підстав для скасування законного, справедливого і обгрунтованого рішення суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою). Враховуючи, що апелянт оскаржує в повному обсязі рішення суду першої інстанції, яким задоволено чотири самостійні вимоги немайнового характеру, а за звернення до суду з апеляційною скаргою сплачено 121,80 грн. судового збору (а.с.150), то з ОСОБА_6 підлягає стягненню 365,40 грн. судового збору, недоплаченого при поданні апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07 листопада 2014 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_6 365,40 грн. судового збору, недоплаченого при поданні апеляційної скарги на р/р 0002, отримувач - УК у м. Чернігові/м. Чернігів/22030001, , банк - ГУДКСУ у Чернігівській області, МФО: 853592.

Ухвала суду набирає законної сили негайно з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: