Справа № 524/9490/13-ц
Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

06.02.2014 року

Автозаводський районний суд м.
Кременчука у складі:

головуючого судді - Савічева В.О.,

при секретарі - Коваль Т.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визначення часток у майні,
що перебуває у спільній сумісній
власності подружжя, припинення права
власності на 1/2 частину квартири та
стягнення грошової компенсації,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення
часток у майні, що перебуває у спільній
сумісній власності подружжя,
припинення права власності на 1/2
частину квартири та стягнення грошової
компенсації. У позові вказав, що він
перебував у шлюбі з ОСОБА_2 з « 28» грудня
1990 року по « 15» жовтня 2012 року. Під час
шлюбу «23» серпня 2001 року вони придбали
квартиру АДРЕСА_1. Після розірвання
шлюбу їхнє спільне проживання в одній
квартирі стало неможливим з-за
неприязних стосунків. На його, ОСОБА_1,
усне та письмове прохання в
добровільному порядку продати
квартиру та поділити навпіл кошти або
здійснити обмін квартири, або придбати
належну ОСОБА_1 частину квартири,
ОСОБА_2 не реагувала. Згідно з висновком
експертного будівельно-технічного
дослідження розділити реально спірну
квартиру ОСОБА_1, по 1/2 частці технічної
неможливості немає. Відповідно до
висновку про вартість майна ринкова
вартість спірної квартири складає 289100
(двісті вісімдесят дев'ять тисяч сто)
гривень 00 коп., тобто вартість належної
ОСОБА_1 1/2 частини квартири відповідно
складає 144550 (сто сорок чотири тисячі
п'ятсот п'ятдесят) гривень. Укласти
договір в нотаріальному порядку про
визначення часток у вказаній квартирі
немає можливості, оскільки ОСОБА_2 не
з'явилась до нотаріуса, що підтверджено
постановою про відмову у вчиненні
нотаріальної дії приватного нотаріуса
Кременчуцького міського нотаріального
округу ОСОБА_3 від « 30» вересня 2013 року.

Позивач просив суд визначити частки у
спірній квартирі таким чином: йому,
ОСОБА_1, належить 1/2 частина вказаної
квартири, ОСОБА_2 - 1/2 частина вказаної
квартири; припинити за ним, ОСОБА_1,
право власності на 1/2 частину спірної
квартири; визнати за ОСОБА_2 право
власності на належну ОСОБА_1 1/2 частину
спірної квартири; стягнути з ОСОБА_2 на
його, ОСОБА_1, користь грошову
компенсацію вартості 1/2 частини
спірної квартири у розмірі половини її
ринкової вартості, тобто 144550 (сто сорок
чотири тисячі п'ятсот п'ятдесят)
гривень; стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судові витрати.

У судовому засіданні позивач та
представники позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5
позов підтримали та просили його
задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та представник
відповідача ОСОБА_6 проти позову
заперечували, мотивували тим, що вимоги
позивача, на їх думку, щодо купівлі його
частки квартири не відповідають
вимогам ст. 362 Цивільного кодексу
України. Знайшли вимоги позивача про
грошову компенсацію вартості своєї
частки безпідставними. Також на думку
відповідача та його представника
визначення вартості спірної квартири є
завищеною, а вимога позивача щодо
припинення його права власності на
його частку в квартирі та стягнення з
відповідача компенсації є незаконною
та не повинна підлягати задоволенню.

Вислухавши пояснення сторін та
вивчивши матеріали справи, суд знайшов
позов таким, що підлягає задоволенню в
повному обсязі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
перебували у шлюбі з « 28» грудня 1990 року
по « 15» жовтня 2012 року. Під час шлюбу «23»
серпня 2001 року вони придбали квартиру
АДРЕСА_1 згідно договору
купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом Кременчуцького
міського нотаріального округу ОСОБА_3
Після розірвання шлюбу їхнє спільне
проживання в одній квартирі стало
неможливим з-за неприязних стосунків.
На усне та письмове прохання ОСОБА_1 в
добровільному порядку продати
квартиру та поділити навпіл кошти або
здійснити обмін квартири, або придбати
належну ОСОБА_1 частину квартири,
ОСОБА_2 не реагувала.

Згідно з висновком експертного
будівельно-технічного дослідження
розділити реально спірну квартиру
ОСОБА_1, по 1/2 частці технічної
неможливості немає.

Відповідно до висновку про вартість
майна ринкова вартість спірної
квартири складає 289100 (двісті
вісімдесят дев'ять тисяч сто) гривень 00
коп., тобто вартість належної ОСОБА_1 1/2
частини квартири відповідно складає
144550 (сто сорок чотири тисячі п'ятсот
п'ятдесят) гривень.

Постановою про відмову у вчиненні
нотаріальної дії приватний нотаріус
Кременчуцького міського нотаріального
округу ОСОБА_3 від « 30» вересня 2013 року
відмовив ОСОБА_1 у вчиненні
нотаріальної дії про визначення
розміру часток чи виділення часток в
натурі, оскільки до нотаріуса
звернувся тільки один власник вказаної
квартири, ОСОБА_2 до нотаріуса не
з'явилась.

Згідно з ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу
України та ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу
України майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Згідно з ч. 2 ст. 60, ч. 1 ст. 61 Сімейного
кодексу України вважається, що кожна
річ, набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, крім майна, яке
виключене з цивільного обороту.

У ст. 63 Сімейного кодексу України
вказано, що дружина та чоловік мають
рівні права на володіння, користування
і розпоряджання майном , що належить їм
на праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Ч.1 ст. 69 Сімейного кодексу України
передбачено, що дружина і чоловік мають
право на поділ майна, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно зі ст. 183 Цивільного кодексу
України подільною є річ, яку можна
поділити без втрати її цільового
призначення. Неподільною є річ, яку не
можна поділити без втрати її цільового
призначення.

Відповідно до ст. 370 Цивільного кодексу
України співвласники мають право на
виділ у натурі частки із майна, що є у
спільній сумісній власності. У разі
виділу частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки кожного із співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або
рішенням суду. Виділ частки із майна, що
є у спільній сумісній власності,
здійснюється у порядку, встановленому
ст. 364 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 372 Цивільного
кодексу України майно, що є у спільній
сумісній власності, може бути поділене
між співвласниками за домовленістю між
ними; у разі поділу майна, що є у
спільній сумісній власності,
вважається, що частки співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними або законом; за
рішенням суду частка співвласника може
бути збільшена або зменшена з
урахуванням обставин, які мають
істотне значення; у разі поділу майна
між співвласниками право спільної
сумісної власності на нього
припиняється.

У ст. 364 Цивільного кодексу України
зазначено, що співвласник має право на
виділ у натурі частки із майна, що є у
спільній частковій власності. Якщо
виділ у натурі частки із спільного
майна не допускається згідно із
законом або є неможливим, співвласник,
який бажає виділу, має право на
одержання від інших співвласників
грошової або іншої матеріальної
компенсації вартості його частки.
Компенсація співвласникові може бути
надана лише за його згодою.

Враховуючи те, що спірна квартира є
спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, то частки кожного з них є
рівними, оскільки інше не встановлене
ані домовленістю між сторонами, ані
законом.

Відповідач не надала належних і
допустимих доказів на спростування
встановлених судом обставин щодо
можливості поділу квартири в натурі,
виділення частки квартири або
визначення її розміру.

Наданий разом з запереченням на
позовну заяву відповідачем ОСОБА_2
висновок експертного
будівельно-технічного дослідження №
6/12-13 суд не бере до уваги, оскільки
відповідачем даний висновок був
наданий суду для відому, а не як доказ і
відповідач в судовому засіданні
заявила, що даний висновок вона не
залучає як доказ.

Враховуючи судову практику - Ухвалу
Верховного Суду України від « 15» лютого
2012 року, рішення якого є обов'язковими
для всіх судів, право ОСОБА_1, як
співвласника квартири, на виділ частки
зі спільного майна шляхом отримання
грошової компенсації вартості частки в
майні не може бути обмежене іншим
співвласником, зокрема ОСОБА_2, й такому
його праву співвласника, що
виділяється, кореспондується обов'язок
іншого співвласника, ОСОБА_2, сплатити
грошову компенсацію частки, розмір
якої визначається з дійсної вартості
майна на час розгляду справи судом.
Вартість належної ОСОБА_1 1/2 частини
квартири складає 144550 (сто сорок чотири
тисячі п'ятсот п'ятдесят) гривень.
Обов'язковою ж умовою призначення
грошової компенсації є лише згода
ОСОБА_1, який заявив вимоги про виділ
частки. При цьому не передбачається
обов'язковість згоди ОСОБА_2 на такий
виділ та залежність від мотивів
(перешкоди в користуванні спільним
майном (квартирою), забезпечення іншим
житлом), з яких власник має право
реалізувати своє право на виділ.

Суд дійшов до висновку, що необхідно
визначити частки у спірній квартирі
АДРЕСА_1 таким чином: ОСОБА_1 належить 1/2
частина квартири, ОСОБА_2 - 1/2 частина
квартири; припинити право власності
ОСОБА_1 на 1/2 частину вище вказаної
квартири АДРЕСА_1 та стягнути з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію
вартості 1/2 частини вказаної квартири,
стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
підлягають також судові витрати.

Керуючись ст.ст. 364, 368, 370, 372 ЦК України,
ст.ст. 60, 61, 63, 69 СК України, ст.ст. 14, 57-59,
208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення
часток у майні, що перебуває у спільній
сумісній власності подружжя,
припинення права власності на ? частину
квартири та стягнення грошової
компенсації - задовольнити.

Визначити частки у належній ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, на праві спільної сумісної
власності квартирі АДРЕСА_1, таким
чином: ОСОБА_1, належить ? частина
вказаної квартири, ОСОБА_2 - ? частина
вказаної квартири.

Припинити за ОСОБА_1, право власності на
1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1, яка належить
на праві власності ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
грошову компенсацію вартості ? частини
квартири АДРЕСА_1 у розмірі 144550 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в
рахунок повернення сплаченого
судового збору у розмірі 1674 грн. 90 коп.
та витрати за проведення експертного
будівельно-технічного дослідження в
сумі 700 грн.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Полтавської області
через Автозаводський районний суд
міста Кременчука шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: