Номер провадження № 22-ц/785/1597/14
Головуючий у першій інстанції Куркан
Доповідач Кварталова А. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого судді - Кварталової
А.М.,

суддів - Гірняк Л.А., Троїцької Л.Л.,

при секретарі - Швець В.Ф.,

за участю: позивача ОСОБА_1, її
представника ОСОБА_2, відповідача
ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою шляхом перенесення літньої
кухні, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про зобов'язання перенесення
сараїв, за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Овідіопольського районного
суду Одеської області від 06 липня 2012
року, -

встановила:

01.02.2012р. ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_3 про усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою шляхом перенесення літньої
кухні.

В обґрунтування позовних вимог
посилалась на те, що в 2005р. набула право
приватної власності на житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами, розміщений на земельній
ділянці площею 0,1293 га, яка розташована
на АДРЕСА_1

По сусідству з нею проживає
відповідачка ОСОБА_3, яка в 2001р. на
належній їй земельній ділянці з
порушенням державних будівельних та
санітарних норм самочинно збудувала
літню кухню. Вказана кухня побудована
на межі їх земельних ділянок і тривалий
час на добу перекриває доступ
сонячного світла на належну їй
земельну ділянку.

Під час випадання атмосферних опадів,
дощова вода стікає до її подвір'я,
внаслідок чого вона не може нормально
користуватись належною їй земельною
ділянкою, оскільки на ній збирається
вода.

На її неодноразові прохання перенести
літню кухню в глибину своєї земельної
ділянки відповідачка не реагує, в
зв'язку з чим вона вимушена звернутись
до суду та просити суд винести рішення,
яким зобов'язати відповідача ОСОБА_3
перенести самовільно збудовану літню
кухню на відстань одного метра в
глибину своєї земельної ділянки.

16.03.2012р. ОСОБА_1, уточнивши
позовні вимоги, просила суд на
підставі ч.4 ст.376 ЦК України винести
рішення, яким зобов'язати ОСОБА_3
усунути перешкоди щодо користування
належною їй земельною ділянкою, шляхом
зобов'язання ОСОБА_3 перенести належну
їй літню кухню на відстань одного метра
в глибину її земельної ділянки від їх
спільної межі(а.с.47).

Відповідачка ОСОБА_3 позов не визнала
та звернулася до суду з зустрічним
позовом до ОСОБА_1 на підставі ст.ст.319,
391 ЦК України, 103 ЗК України про
зобов'язання перенесення двох сараїв.
При цьому зазначила, що їй на праві
власності належить земельна ділянка,
площею 0,123 га, яка межує із земельною
ділянкою ОСОБА_1 На межі вказаних
земельних ділянок ОСОБА_1 самочинно
збудувала сарай, з даху якого на її
паркан стікають атмосферні опади, в
результаті чого по паркану пішли
тріщини.

Також ОСОБА_1 в порушення вимог ДБН
збудований сарай для птахів, з якого
розносяться неприємні запахи, що
порушує її права, як власника суміжної
земельної ділянки.

З вказаних підстав просила суд
зобов'язати ОСОБА_1 перенести будівлі
сараїв відповідно до будівельних та
санітарних норм, сарай для птахів на
відстань не менше 15 метрів від її
літньої кухні, а інший сарай на
відстань не менше одного метру від її
паркану(а.с.64-65).

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов
підтримала. Позовні вимоги ОСОБА_3 не
визнала, оскільки вважала, що належні
їй сараї не заважають користуватись
земельною ділянкою, яка належить
ОСОБА_3 Крім того, в сараї, в якому вона
раніше утримувала птахів, на
теперішній час птахи не утримуються, а
в вказаному приміщенні зберігається
огородній інвентар.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свої
вимоги підтримала, в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 просила
відмовити, посилаючись на те, що ці
вимоги є безпідставні, оскільки
державний акт ОСОБА_1 видано 25.05.1998р. на
земельну ділянку площею 0,1200га. 08.06.2011р.
було прийняте рішення Сухолиманської
сільської ради про видачу державного
акту ОСОБА_1 на відкориговану площу
земельної ділянки, площею 0,1293 га
(вказане рішення вона на теперішній
час оскаржує). Даним актом вона
додатково отримала земельну ділянку
площею 0,0093 га, яка знаходиться між її
земельною ділянкою та земельною
ділянкою ОСОБА_3 Літня кухня, щодо
перенесення якої ведеться спір, була
побудована в 2001р., але на той час
ОСОБА_1 була власником земельної
ділянки площею 0,1200 га, а земельна
ділянка площею 0,0093 га їй не належала і
тому літня кухня не межувала з її
земельною ділянкою, була встановлена
відповідно вимог закону(а.с.54-55).

Рішенням Овідіопольського районного
суду Одеської області від 06 липня 2012р. в
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою шляхом перенесення
літньої кухні відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зобов'язання
перенесення сараїв відмовлено.

Ухвалою Овідіопольського районного
суду Одеської області від 25 липня 2012р.
виправлена помилка щодо прізвища
сторін та адреси розташування спірних
споруд(а.с.109).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати в частині
відмови у позовних вимог ОСОБА_1,
задовольнити її позовні вимоги, в іншій
частині рішення суду залишити без змін,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
При цьому зазначає, що ОСОБА_3 самочинно
побудувала літню кухню, а тому вона
просить усунути перешкоди у
користуванні земельної ділянкою
шляхом знесення літньої кухні, що
знаходиться на межі між земельними
ділянками ОСОБА_1 та ОСОБА_3(а.с.102-103).

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1,
її представник ОСОБА_2 підтримали
апеляційну скаргу та просили її
задовольнити, з врахуванням судової
будівельно - технічної експертизи,
яка була проведена в апеляційному
суді.

ОСОБА_3, її представник ОСОБА_4 просили
апеляційну скаргу відхилити, рішення
суду залишити без змін.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
суддю-доповідача, мотиви і доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
вислухавши пояснення сторін, колегія
суддів дійшла до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що предметом спору є
будівлі двох сараїв, які належать
ОСОБА_1 та розміщені за адресою по
АДРЕСА_1 та будівля літньої кухні, яка
належить ОСОБА_3 та розміщена по
АДРЕСА_2

Згідно державному акту, виданого
Сухолиманською сільською радою від 20
листопада 1997р. у приватну власність
ОСОБА_1 надана земельна ділянка 0,120 га
для будівництва та обслуговування
будинку(а.с.67,179).

Крім того, є рішення Сухолиманської
сільської ради, Овідіопольського
району від 08 червня 2011р. про видачу
ОСОБА_1 державного акту на
відкориговану площу земельної ділянки,
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, площею 0,1293га
(попередня 0,1200 га), яка розташована по
АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вирішено видати
державний акт та внести зміни до
землевпорядної документації(а.с.5). На
теперішній час державний акт не видано
на земельну ділянку площею 0,1293га.

Рішенням Овідіопольської районної
державної адміністрації від 20.07.2005р.
затверджено акт про прийняття в
експлуатацію житловий будинок,
загальною площею 185,20 кв.м., житловою
120,90 кв.м. за вищевказаною адресою на
ім'я ОСОБА_1 (а.с.29). 29.07.2005р. ОСОБА_1 видано
свідоцтво про право власності на
вищевказаний житловий будинок з
господарчими будівлями та спорудами
(а.с.30).

Згідно акту від 14 березня 2007р.,
складеного комісією Сухолиманської
сільської ради при дослідженні
земельних ділянок сторін по справі
встановлено, що по межі збудованої
частини присадибних ділянок проходить
стіна літньої кухні, що належить
ОСОБА_3, яка має висоту 2.90 м, і довжину 5.90
м., криша на висоті 2,5 метрів виступає
в бік присадибної земельної ділянки
ОСОБА_1 По цій же межі до глухої стіни
паркану в бік АДРЕСА_1 примикає сарай
садиби ОСОБА_1 Садиба АДРЕСА_1, яка
належить ОСОБА_1 збудована у 1993р., а
садиба по АДРЕСА_2 яка належить ОСОБА_3
збудована у 2001р.(а.с.37).

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно договору купівлі - продажу від
08 жовтня 2001р. ОСОБА_3 придбала
незакінчений будівництвом житловий
будинок по АДРЕСА_2 готовністю 68%(а.с.130).
Вказаний будинок в експлуатацію не
здано. Згідно постанови від 30.08.2012р.
ОСОБА_3 притягнута до
адміністративної відповідальності за
виконання будівельних робіт без права
на їх виконання(а.с. 130,141).

За технічним паспортом від 20 серпня
2012р. ОСОБА_3 побудована самочинно літня
кухня за літ. «В», а також житловий
будинок, тераса, сходи, гараж, навіс,
сарай, лазанья, споруди 1-10 (а.с.131-137).

Згідно декларації про готовність
об'єкту до експлуатації, яка видана на
ім'я ОСОБА_3 декларація про готовність
об'єкту до експлуатації затверджена
08.10.2012р. інспекцією ДАБК в Одеській
області за № ОД7, в якій
зазначено початок будівництва 2000р.-
закінчення будівництва 2001р., та
зроблено висновок про те, що
побудоване ОСОБА_3 будівництво надійне
та його можливо безпечно
експлуатувати, в тому числі літню
кухню за літ . «В» (а.с.138-140).

Рішенням виконавчого комітету
Сухолиманською сільською радою від 14
листопада 2012р. затверджено декларацію
про готовність об'єкту до експлуатації
( в тому числі літню кухню за літ .
«В») (а.с.236).

Згідно свідоцтва про право власності
на нерухоме майно , виданого ОСОБА_3
16.12.2012р. вона є власником житлового
будинку та господарських споруд по
АДРЕСА_2(а.с. 237).

Вказана будівля зареєстрована в БТІ за
ОСОБА_3 в державному реєстрі
нерухомості 29.12.2012р.(а.с.238).

Згідно державного акту на право
власності на земельну ділянку від 05
березня 2009р. ОСОБА_3 належить земельна
ділянка по АДРЕСА_2 загальною площею
0,123 га, для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських споруд та будівель
(присадибна земельна ділянка)(а.с.144).

Таким чином, на теперішній час
самовільних споруд, в тому числі
літньої кухні на земельній ділянці
ОСОБА_3 немає.

Статтею 376 ЦК України, визначено, що
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

За клопотанням сторін в суді
апеляційної інстанції ухвалою
колегії суддів від 06 листопада 2012р.
була призначена по вищевказаній справі
судова будівельно - технічна
експертиза.

Згідно висновку судової
будівельно - технічної експертизи від
25 жовтня 2013р., яка проведена Одеським
науково - дослідним інститутом
судових експертиз, яка надійшла до
апеляційного суду 27 грудня 2013р. на
досліджуваній земельній ділянці
АДРЕСА_2(власник ОСОБА_3), згідно даних
технічного паспорта, виконаного КП
«Овідіопольске районне бюро технічної
інвентаризації» розташовані: житловий
будинок літ. «А», гараж літ. «Б», літня
кухня літ. «В», навіс літ. «Г», сарай літ.
«Д», санвузол літ. «Е», баня літ. «Ж». №
1-10,1,11 споруди. Спірна літня кухня за
літ. "В", на підставі свідоцтва про право
власності на нерухомість майна,
самовільно побудованою не являється.
Досліджувана літня кухня літ. «В», яка
розташована за адресою: АДРЕСА_2 не
відповідає наступним
нормативно-технічним вимогам:

по протипожежній відстані між
літньою кухнею літ. "В" (розташованої на
земельній ділянці АДРЕСА_2) і окремо
розташованими господарськими
будівлями - сараями (розташованими на
земельній ділянці АДРЕСА_1), у
відповідності зі ступенем їх
вогнестійкості, менше 8 м (мінімальна
відстань за фактом становить 1,62 м);

по відстані від найбільш
виступаючих конструкцій стін літньої
кухні літ. "В" до кордону сусідньої
земельної ділянки менше одного метру
необхідного для догляду за забудовою
та здійснення його поточного ремонту;

по відсутності необхідних
інженерно-технічних заходів, що
запобігають стіканню атмосферних
опадів з покрівлі на територію
сусідньої ділянки;

по відстані від літньої кухні літ.
"В" до господарських будівель
розташованих на сусідній земельній
ділянці - сараїв (розташованих на
земельній ділянці АДРЕСА_1) менше 6 м (по
факту відстань становить 1,62 м).

Експертом двічі було заявлено
клопотання про надання додаткової
інформації, необхідної для проведення
експертизи, в тому числі дані про
технічний стан досліджуваного об'єкту
до будівництва літньої кухні. У наданих
для проведення експертизи матеріалах
дані про "первинному" технічному стані
відсутні. У зв'язку з цим експертом
зазначено, що встановити наявність /
відсутність впливу на конструкції
житлового будинку розташованого на
земельній ділянці АДРЕСА_1 від
будівництва літньої кухні літ. "В" на
земельній ділянці АДРЕСА_2 не
передбачається можливим. Також
експертом зазначено, що у разі
виявлення негативного впливу
необхідно визначити можливість
переобладнання або переносу літньої
кухні відповідно до вимог ДБН. У зв'язку
з тим, що не представляється можливим
встановити наявність негативного
впливу від літньої кухні літ. "А",
розташованої на земельній ділянці
АДРЕСА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1
визначити варіанти перенесення
літньої кухні відповідно до вимог ДБН
не представляється можливим.

Згідно висновку експертизи щодо
дослідження спірних сараїв, які
знаходяться на земельній ділянці
ОСОБА_1, експертом надавалось
клопотання про надання додаткових
матеріалів для проведення експертизи
щодо двох сараїв, але ОСОБА_1 за
клопотанням експерта їх не надала, а
тому дослідження сараїв та їх
негативний вплив на земельну ділянку
ОСОБА_3 експертом не досліджено.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ст. 152 Земельного Кодексу
України, держава забезпечує громадянам
та фізичним особам рівні умови захисту
прав власності на землю. Власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю навіть,
якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою і відшкодування
завданих збитків.

Захист прав громадян на земельні
ділянки здійснюється, в тому числі,
шляхом відновлення стану земельної
ділянки, який існував до порушення
прав, і запобіганню вчинення порушують
права або створюють небезпеку
порушення прав.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюються на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, перевіряючи
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що суд першої
інстанції виконав всі вимоги
цивільного судочинства і вирішив
справу згідно із законом.

Доводи ОСОБА_1 в апеляційній
скарзі про те, що рішення суду є
незаконним, оскільки суд безпідставно
не врахував, що самовільно побудована
літня кухня, яка належить ОСОБА_3
порушує її права та завдає шкоди, не
можуть бути прийняти до уваги, оскільки
спірна літня кухня прийнята в
експлуатацію згідно декларації про
готовність об'єкту до експлуатації, яка
видана на ім'я ОСОБА_3 затверджена
08.10.2012р. інспекцією ДАБК в Одеській
області та рішенням виконавчого
комітету Сухолиманської сільською
радою від 14 листопада 2012р . Згідно
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно, виданого ОСОБА_3
-16.12.2012р. вона є власником житлового
будинку та господарських споруд по
АДРЕСА_2 ( в тому числі літної кухні за
літ. «В», яка прийнята до експлуатації).
Право власності ОСОБА_3 зареєстровано
в установленому законом порядку в КП
БТІ та РОН 29.12.2012р.

Вказані рішення органів влади
та правовстановлюючі документи в
судовому порядку не визнано недійсним.

Вимоги ОСОБА_1 щодо необхідності
перенесення літньої кухні на відстань
1,0 м від межі на земельну ділянку
ОСОБА_3 належним чином не обґрунтовані
та не підтверджуються належними та
допустимими доказами. Такі висновки
ґрунтуються виключно на відомостях
технічного паспорту на будинок, що не
може вважатись достатнім для
встановлення таких обставин. Знесення
ж самочинного будівництва є крайньою
мірою та може мати місце за двох умов:
неможливості проведення відповідної
перебудови або відмови особи, яка
здійснила (здійснює) будівництво від її
проведення.

Факт самочинного будівництва
літньої кухні ОСОБА_3 не встановлено,
на теперішній час літня кухня не є
самочинним будівництвом.

Посилання експерта на
вищевказані порушення щодо
будівництва літньої кухні , колегією
суддів до уваги не приймається,
оскільки спірна кухня прийнята в
експлуатацію відповідно до вимог
закону.

Доводи ОСОБА_1 про те, що на теперішній
час в Овідіопольському районному суді
Одеської області відкрито
провадження по справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання
недійсною та скасування декларації
про готовність об'єкту до
експлуатації, визнання недійсним
свідоцтва про право власності та
державної реєстрації , колегією суддів
до уваги не приймається, оскільки в
разі задоволення вказаного позову ,
постановлене судове рішення є
підставою для перегляду судового
рішення від 06 липня 2012р. за
нововиявленими обставинами.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів розглянувши скаргу в межах
позовних вимог та доводів апеляційної
скарги вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального та
процесуального права при вирішенні
справи щодо позовних вимог ОСОБА_1 не
допустив, рішення суду в цій частині
вимог відповідає фактичним
обставинам справи, а наведені в
апеляційній скарзі доводи
правильність висновків суду не
спростовують.

Рішення суду в частині вимог ОСОБА_3 не
переглядалось, оскільки не
оскаржується в апеляційному порядку
стороною по справі.

Інші доводи апелянта не
спростовують висновків суду першої
інстанції, тому мають бути відхилені.

За таких обставин, апеляційну
скаргу необхідно відхилити, а рішення
суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 307
ч.1п.1,308,314, 315,317,319 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х
В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Овідіопольського районного
суду Одеської області від 06 липня 2012
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно
з моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області
А.М.Кварталова

Л.А. Гірняк

Л.Л.Троїцька