Номер провадження № 22-ц/785/923/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Оверіна О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

Головуючого Оверіної О.В.

Суддів Мартинової К.П., Журавльова О.Г.

при секретарі Счастлівцевої Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
Овідіопольського районного суду
Одеської області від 22 листопада 2013
року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 , третя особа Овідіопольська
раойнна адміністрація Одеської
області про позбавлення батьківських
прав ,-

В С Т А
Н О В И Л А

У жовтні 2013 року позивачка звернулась
до суду з вказаним позовом посилаючись
на те, що сторони є батьками
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. З 2005 року сторони спільно
не проживають, дитина знаходиться на
утриманні позивачки, а відповідач
аліменти на утримання дитини не
сплачує. Оскільки відповідач
ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків, позивачка
просить суд позбавити відповідача
батьківських прав відносно
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно з висновком від 26 вересня 2013
року орган опіки та піклування
Овідіопольської РДА вважає за доцільне
позбавити відповідачів батьківських
прав відносно неповнолітнього ОСОБА_4

У судовому засіданні позивачка позов
підтримала та просила його
задовольнити, посилаючись на те, що
вона одружилася з громадянином
Россійської Федерації та має намір
разом з дитиною виїхати на постійне
проживання на територію Росії, але
відповідач проти виїзду дитини для
постійного проживання за кордон
заперечує.

Відповідач у судовому засіданні позов
не визнав та проти його задоволення
заперечував, посилаючись на те, що
позивачка негативно впливає на дитину
та забороняє йому спілкуватися з
батьком. Він сплачує аліменти на
утримання дитини, але через низкий
рівень доходів має заборгованість по
сплаті аліментів.

Представник Овідіопольської районної
державної адміністрації вважала, що
позов підлягає задоволенню.

Представник прокуратури
Овідіопольського району у судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечувала, посилаючись на те, що
позивачем не надано переконливих
доказів того, що відповідач дійсно
ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків.

Рішенням Овідіопольського районного
суду Одеської області від 22 листопада
2013 року у задоволенні позову ОСОБА_2
до ОСОБА_3, третя особа - Овідіопольська
районна адміністрація Одеської
області, про позбавлення батьківських
прав відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати, постановити
нове рішення ,яким задовольнити її
вимоги у повному обсязі, посалю чи на те
, що судом не дослідженні всі докази по
справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю доповідача,
перевіривши доводи скарги, судова
колегія вважає, що скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно ст..303 ЦПК України
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції.

Відповідно ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає , що суд першої інстанції
ухвалив рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.

Розглядаючи справу суд повно та
всебічно з'ясував всі обставини справи,
дав належну оцінку зібраним доказам,
обґрунтовано керувався нормами ЦПК
України.

Відповідно до п.2 ч.І ст. 164 СК України
батьки або один з них можуть бути
позбавленні батьківських прав, якщо
буде встановлено, що вони ухиляються
від виконання своїх батьківських
обов'язків по вихованню дітей.

Згідно роз'ясненням Пленум
Верховного Суду України у п. 15
постанови №3 від 30 березня 2007 року "Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав"
позбавлення батьківських прав (тобто
прав на виховання дитини, захист її
інтересів, на відібрання дитини в інших
осіб, які незаконно її утримують, та
ін.), що надані батькам до досягнення
дитиною повноліття і ґрунтуються на
факті спорідненості з нею, є крайнім
заходом впливу на осіб, які не
виконують батьківських обов'язків, а
тому питання про його застосування
слід вирішувати лише після повного,
всебічного, об'єктивного з'ясування
обставин справи, зокрема ставлення
батьків до дітей.

Судом не отримано належних доказів,
які б переконливо свідчили про дійсне
ухилення відповідача від виконання
батьківських обов'язків по відношенню
до неповнолітнього сина ОСОБА_4

Надані позивачем документальні
докази підтверджують окреме
проживання батька ОСОБА_3 та дитини. У
судовому засіданні позивачка визнала,
що в нинішній час вона отримує аліменти
на утримання дитини.

Згідно з висновком органу опіки та
піклування Овідіопольської районної
державної адміністрації від 26 лютого
2013 року сторони перебували у шлюбі до 12
червня 2008 року. Батько ОСОБА_3 дозволу
на виїзд за кордон неповнолітнього
сина не надає.

ОСОБА_2 вважає що її колишній чоловік
навмисно чинить перешкоди для її
виїзду до Росії.

За таких обставин суд прийшов до
обгрунтованого висновку ,що підстав
для задоволення позову немає,
позивачка не надала доказів , що
відповідач навмисно не виконує свої
обов`язки.

Малолітній ОСОБА_4 на засіданні
комісії заявив, що він з батьком не
спілкується, а тепершній чоловік
матері зробив для нього набагато
більше добра. Він не бажає жити з
батьком, а має намір виїхати з матір'ю
до Росії.

За таких обставин суд прийшов до
обґрунтованого висновку , що підстав
для задоволення позову немав , позивач
не надала доказів , що відповідач
навмисно не виконує своїх обов'язків.

Постановляючи рішення суд
обґрунтовано керувався нормами
матеріального та процесуального права,
належним чином перевірив права і
обов'язки сторін.

Рішення відповідає вимогам ст.ст.. 214
,215 ЦПК України і підстав для його
скасування немає.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються матеріалами справи та
висновками суду.

Докази та обставини, на які
посилається апелянт в скарзі, були
предметом дослідження судом першої
інстанції та додаткового правового
аналізу не потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом були
дотримані норми матеріального і
процесуального права. Доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції,
обгрунтовано викладених в
мотивувальної частині оскаржуваного
рішення.

Суди розглядають цивільні справи
відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України,
тобто в межах заявлених вимог та на
підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 1 ст. 60. ч. З ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції розглянув справу
відповідно до ст. 11 ЦПК України: за
зверненням фізичних осіб, в межах
заявлених ними вимог та на підставі
наданих ними доказів, доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, які призвели
або могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 307 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає рішення без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено рішення
з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 209, 303. 307 ч.І п.1, 308. 314, 315,
319 ЦПК України, судова колегія,

У Х В А Л И
Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Овідіопольського
районного суду Одеської області від
22 листопада 2013 року - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення , однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Головуючий
О.В. Оверіна

Судді

О.Г.Журавльов

К.П.
Мартинова