У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Головуючого Кузнєцова В.О.,
Суддів:Ізмайлової Т.Л., Наумчука
М.І.,Кадєтової О.В., Остапчука
Д.О.,розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором, за касаційною скаргою
ОСОБА_7 на рішення Голосіївського
районного суду м. Києва від 26 січня 2012
року та ухвалу Апеляційного суду м.
Києва від 11 липня 2012 року,-

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство
«Універсал Банк» (далі по тексту - ПАТ
«Універсал Банк») звернулось до суду з
позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, посилаючись на те, що 17
серпня 2007 року між ВАТ «Універсал
Банк», правонаступником якого є ПАТ
«Універсал Банк» та ОСОБА_6 був
укладений кредитний договір ,
відповідно до умов якого останній було
надано кредит в розмірі 50 000,00 доларів
США строком до 16 серпня 2026 року зі
сплатою 11,95 % річних.

З метою забезпечення виконання
зобов`язання по вищевказаному
кредитному договору між позивачем та
ОСОБА_7 17 серпня 2007 року укладено
договір поруки, згідно якого останній
зобов'язався солідарно з боржником на
добровільних засадах відповідати
перед кредитором у повному обсязі за
своєчасне і повне виконання
зобов'язань ОСОБА_6 за кредитним
договором.

Оскільки боржник належним чином не
виконував свої зобов'язання за
кредитним договором, утворилась
заборгованість, яка станом на 11 жовтня
2011 року становить 36 290,37 долари США, що
за офіційним курсом НБУ становить 289
332,33 грн, позивач просив стягнути
соілддарно заборгованість з
відповідачів за вказаним кредитним
договором.

Заочним рішенням Голосіївського
районного суду м. Києва від 26 січня
2012 року, яке залишено без змін ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 11 липня
2012 року позов задоволено. Стягнуто
солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 36 290,37 доларів США, що
за офіційним курсом НБУ станом на 11
жовтня 2011 року становить 289 332,23 грн.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 просить
скасувати вказані вище рішення суду
першої та апеляційної інстанцій,
посилаючись на неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, та справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені у скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга ОСОБА_7 не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги про
солідарне стягнення заборгованості за
кредитним договором, суд першої
інстанції, з яким погодився й
апеляційний суд, виходив із того, що в
зв'язку з невиконанням зобов'язань
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов кредитного договору
та договору поруки, заборгованість має
бути стягнута солідарно як з боржника
так і з поручителя, як того вимагають
ст.ст. 526, 527, 554,530, 629 ЦК України.

Висновки суду відповідають вимогам
матеріального й процесуального права.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), тов. разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати достроково повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Статтею 554 ЦК України визначено, що у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (Субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 17 серпня 2007 року між
банком і ОСОБА_6 був укладений
кредитний договір відповідно до якого
ОСОБА_6 було надано кредит в розмірі 50 000
доларів США, з кінцевим терміном
повернення 16 серпня 2026 року зі сплатою
згідно графіку погашення щомісячно та
процентів у розмірі 11,95 % річних.

В забезпечення зобов'язань за вказаним
кредитним договором, які полягають у
поверненні кредиту, сплаті відсотків,
можливій сплаті неустойки та
відшкодуванні збитків у зв'язку з
порушенням цього договору, з ОСОБА_7
був укладений договір поруки від 17
серпня 2007 року.

ОСОБА_6 свої зобов'язання за кредитним
договором належним чином не виконував,
у зв'язку з чим утворилась
заборгованість, яка складає 36 290,37
доларів США.

В обґрунтування касаційної скарги
ОСОБА_7 посилався на те, що суд першої
інстанції, з яким погодився й
апеляційний суд, безпідставно стягнули
з нього заборгованість за кредитним
договором, оскільки договір поруки він
не підписував та звертався до суду
апеляційної інстанції з клопотанням
про призначення почеркознавчої
експертизи, яке було неправомірно
проігноровано судом.

Колегія суддів вважає такі доводи
необґрунтованими, оскільки відповідно
до ст. 204 ЦК України правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним, з
вимогами про визнання договору поруки
недійсним ОСОБА_7 не звертався.

Встановивши дійсні обставини справи,
суд першої інстанції дав належну
оцінку зібраним доказам, правильно
застосував норми матеріального права,
не допустив порушень норм
процесуального права, які призвели б до
неправильного вирішення спору, та
дійшов обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог, а саме:
стягнення у солідарному порядку з
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь позивача 289
332,23 грн заборгованості за кредитним
договором.

При перевірці законності рішення суду
першої інстанції судом апеляційної
інстанції були встановлені дійсні
обставини справи та надана належна
оцінка зібраним доказам, правильно
застосовані норми матеріального права,
не допущено порушення норм
процесуального права, які б призвели
до неправильного вирішення спору,
зроблено обґрунтований висновок про
часткове задоволення позовних вимог.

Оскільки висновки судів першої та
апеляційної інстанцій відповідають
встановленим у справі обставинам,
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, касаційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 26 січня 2012 року та ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 11 липня
2012 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.О.
Кузнєцов

Судді: Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова
М.І. Наумчук Д.О. Остапчук