Апеляційний суд
Житомирської області
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області

в складі: головуючої судді
Косигіної Л.М.

суддів: Григорусь
Н.Й., Талько О.Б.

при секретарі
Журавській О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль" в
особі Житомирської обласної дирекції
Публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою представника
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 -
ОСОБА_5

на заочне рішення Богунського
районного суду м. Житомира від 04
листопада 2013 року,-

в с т а н о в и л а
:

У серпні 2013 року Банк звернувся
до суду з позовом, в якому просив
стягнути з відповідачів в солідарному
порядку заборгованість за кредитним
договором № Z14-2/006-4/51996 від 27.12.2005 року в
сумі 6436,11 доларів США, що в гривневому
еквіваленті по курсу НБУ станом на
05.02.2013 року становить 51443 грн. 83 коп.,
оскільки позичальник не виконує
належним чином зобов'язання за
договором.

Заочним рішенням Богунського
районного суду м. Житомира від 04
листопада 2013 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в
солідарному порядку на користь
Публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль" заборгованість
за кредитним договором № Z14-2/006-4/51996 від
27.12.2005 року в сумі 6436,11 доларів США, що в
гривневому еквіваленті по курсу НБУ
станом на 05.02.2013 року становить 51443 грн.
83 коп. Вирішено питання про
відшкодування судових витрат.

Ухвалою Богунського районного
суду м. Житомира від 22.11.2013 року
відмовлено у задоволенні заяви про
перегляд заочного рішення.

В апеляційній скарзі представник
відповідачів ОСОБА_5, посилаючись на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить рішення
скасувати та ухвалити нове про відмову
у задоволенні позову. Зокрема, апелянт
зазначив, що судом безпідставно не
застосовано річний строк позовної
давності до вимог про стягнення
неустойки, у зв'язку з чим неправильно
визначено суму неустойки. Крім того,
вважає, що договори поруки є
припиненими, оскільки з часу отримання
відповідачами ОСОБА_3 і ОСОБА_4 вимог
банку про дострокове погашення боргу і
до часу звернення Банку до суду з
відповідним позовом, пройшло більше
ніж 6 місяців.

Розглянувши справу в межах, визначених
ст. 303 ЦПК України, колегія суддів
приходить до висновку, що скарга
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Статтею 526 ЦК
України передбачено, що зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Судом встановлено, що 27.12.2005 року між
Акціонерним поштово-пенсійним банком
"Аваль" (на даний час ПАТ "Райффайзен
Банк Аваль") та ОСОБА_2 укладений
кредитний договір № Z14-2/006-4/51996,
відповідно до якого відповідачка
отримала у кредит 30000 доларів США
строком на 240 місяців зі сплатою 12,5%
річних (а.с. 6-10).

На забезпечення виконання
вищевказаного зобов'язання в цей же
день між Банком та ОСОБА_3, ОСОБА_4
укладено два окремих договори поруки,
за якими відповідачі зобов'язувалися
відповідати перед Кредитором за
виконання зобов'язань, взятих на себе
Позичальником в тому ж об'ємі, що і
позичальник (а.с. 21-24). Строк дії
договорів поруки встановлений до
повного виконання зобов'язання
Позичальником або Поручителем за
кредитним договором № Z14-2/006-4/51996.

Додатковою угодою № 2 від 31.05.2010 року до
Кредитного договору збільшено строк
дії зобов'язання на 120 місяців,
визначено дату остаточного погашення
кредиту - 26.12.2035 року (а.с. 15-20).

Відповідно до вимог п. 5.4. кредитного
договору № Z14-2/006-4/51996 Банк має право
вимагати дострокового повернення
Кредиту, сплати відсотків та інших
платежів, що визначені цим Договором у
разі невиконання або неналежного
виконання Позичальником умов цього
Договору.

Оскільки ОСОБА_2 неналежним чином
виконувала умови кредитного договору,
21.11.2012 року Банк надіслав їй досудову
вимогу про стягнення заборгованості,
що утворилася станом на 21.11.2012 року (а.с.
25). Крім того, 21.12.2012 року Банком
надіслано поручителям вимоги про
виконання грошового зобов'язання за
договорами поруки. Дані вимоги
отримані ОСОБА_3 і ОСОБА_4 відповідно
27.12.2012 і 22.12.2012 року (а.с. 26, 27).

Зважаючи на те, що вимога Банку
боржником та поручителями виконана не
була, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про необхідність
дострокового стягнення з відповідачів
всієї суми заборгованості, яка
визначена позивачем станом на 05.02.2013
року, зокрема, по тілу кредиту - в сумі
5462,74 доларів США, що в гривневому
еквіваленті по курсу НБУ станом на
05.02.3013 року становить 43663 грн. 68 коп., по
відсотках - 325,78 доларів США, що в
гривневому еквіваленті по курсу НБУ
станом на 05.02.3013 року становить 2603 грн. 96
коп.

Що стосується розміру пені, яка
підлягає стягненню з ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, колегія суддів приходить до
наступного.

Відповідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України
для окремих видів вимог законом може
встановлюватися спеціальна позовна
давність: скорочена або більш тривала
порівняно із загальною позовною
давністю. Позовна давність в один рік
застосовується, зокрема, до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно з ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна
давність, встановлена законом, може
бути збільшена за домовленістю сторін.

Зі справи вбачається, що Банк просить
стягнути з позивачів пеню за
прострочення сплати кредиту та
відсотків в сумі 647,59 доларів США, що в
гривневому еквіваленті по курсу НБУ
станом на 05.02.3013 року становить 5176 грн. 19
коп. При цьому, пеня нарахована Банком
за період з 16.12.2010 року по 04.02.2013 року за
прострочення сплати кредиту, та за
період з 16.06.2010 року по 04.02.2013 року за
прострочення сплати відсотків. З
кредитного договору вбачається, що
позовна давність, яка встановлена
законом до вимог про стягнення пені,
між сторонами не змінювалася.

За таких обставин, розмір пені, що
підлягає стягненню з відповідачів
підлягає зменшенню до 199,22 доларів США,
що в гривневому еквіваленті по курсу
НБУ станом на 05.02.3013 року становить 1792
грн. 37 коп. (за період з 16.08.2012 року до
04.02.2013 року).

Під час апеляційного розгляду
представники Банку та відповідачів
погодилися із вказаним розміром пені, з
урахуванням строку позовної давності.

Є безпідставними доводи апелянта про
те, що договори поруки є припиненими,
внаслідок непред'явлення вимоги Банку
протягом 6 місяців з дня настання
виконання основного зобов'язання,
зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

З роз'яснень, викладених у п. 24
постанови Пленуму Верховного Суду
України № 5 від 30.03.3012 року "Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин" вбачається,
що при вирішенні спорів щодо
припинення дії договору поруки суд має
враховувати, що згідно зі ст. 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору. Отже, якщо кредитним
договором не визначено інші умови
виконання основного зобов'язання, то у
разі неналежного виконання
позичальником своїх зобов'язань за цим
договором строк пред'явлення
кредитором до поручителя вимоги про
повернення отриманих у кредит коштів
має обчислюватися з моменту настання
строку погашення зобов'язання згідно з
такими умовами, тобто з моменту
настання строку виконання зобов'язання
у повному обсязі або у зв'язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково. Таким строком не
може бути лише несплата чергового
платежу. Пред'явленням вимоги до
поручителя є як направлення/вручення
йому вимоги про погашення боргу
(залежно від умов договору), так і
пред'явлення до нього позову.

Оскільки боржник не виконав
зобов'язання за вимогою Банку, яка була
направлена ОСОБА_2 21.11.2012 року, Банк у
грудні 2012 року пред'явив до поручителів
вимогу про погашення боргу, та в
подальшому звернувся до суду із
позовом про стягнення коштів.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
підстав для визнання договорів поруки
припиненими.

Крім того, колегія суддів звертає увагу
і на те, що між Банком та поручителями
ОСОБА_3, ОСОБА_4 укладено два окремих
договори поруки, а тому поручителі між
собою не несуть солідарної
відповідальності за невиконання
зобов'язання, яка передбачена ч. 3 ст. 554
ЦК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку про
наявність підстав для скасування
рішення суду першої інстанції, та
ухвалення нового рішення про часткове
задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 304, 307, 309, 314, 316
ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш
и л а :

Апеляційну скаргу представника
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 -
ОСОБА_5 задовольнити частково.

Заочне рішення Богунського районного
суду м. Житомира від 04 листопада 2013 року
скасувати, ухвалити нове рішення про
часткове задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 в
солідарному порядку на користь
Публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль" в особі
Житомирської обласної дирекції
Публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль" заборгованість
за кредитним договором № Z14-2/006-4/51996 від
27.12.2005 року в сумі 5987,74 доларів США, що в
гривневому еквіваленті по курсу НБУ
станом на 05.02.2013 року становить 47860 грн.
01 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_4 в
солідарному порядку на користь
Публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль" в особі
Житомирської обласної дирекції
Публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль" заборгованість
за кредитним договором № Z14-2/006-4/51996 від
27.12.2005 року в сумі 5987,74 доларів США, що в
гривневому еквіваленті по курсу НБУ
станом на 05.02.2013 року становить 47860 грн.
01 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль" в
особі Житомирської обласної дирекції
Публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль" по 159 грн. 53 коп.
судового збору з кожного.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуюча Судді