Справа № 354/913/13-ц
Провадження № 22-ц/779/438/2014
Головуючий у 1 інстанції Гандзюк Д. М.
Суддя-доповідач Ясеновенко Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Горейко
М.Д., Проскурніцького П.І.,

секретаря
Гавриляк Є.М.,

з участю ОСОБА_2 та
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Микуличинської сільської
ради та ОСОБА_3 про визнання
незаконними рішень Микуличинської
сільської ради за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Яремчанського
міського суду від 20 грудня 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

24.09.2013 року ОСОБА_2 звернувся в суд з
позовом до Микуличинської сільської
ради та ОСОБА_3 про визнання
незаконними рішень Микуличинської
сільської ради №85-10/2007 від 30.05.2007 року
та №111-14/2007 від 12.10.2007 року.

В заяві зазначив, що рішенням
Микуличинської сільської ради від
14.10.2009 року внесено зміни до рішення
сільської ради від 14.12.1999 року в частині
визначення (уточнення) площі і
цільового призначення земельних
ділянок, переданих йому у власність, і
площа належної йому земельної ділянки
становить 0,2806 га і знаходиться на уч.
Горби в с. Микуличин. 14.01.2010 року йому
було видано державний акт на право
власності на вказану земельну ділянку.

Рішенням Микуличинської сільської
ради №85-10/2007 від 30.05.2007 року ОСОБА_3
надано дозвіл на збір технічної
документації на приватизацію
земельних ділянок площею 0,25 га для
обслуговування житлового будинку та
0,0953 га для ведення особистого
селянського господарства на уч. Горби,
а рішенням №111-14/2007 від 12.10.2007 року
затверджено таку технічну
документацію та передано земельні
ділянки у власність ОСОБА_3

Посилаючись на те, що він як межівник не
погоджував межі земельних ділянок, а з
державних актів, виданих ОСОБА_3,
вбачається, що під'їзна дорога до її
господарства проходить по належній
йому на праві власності земельній
ділянці, просив задовольнити позов.

Рішенням Яремчанського міського суду
від 20 грудня 2013 року у задоволенні
позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2
посилається на незаконність та
необґрунтованість рішення суду. Судом
не було враховано того, що приватизація
земельних ділянок ОСОБА_3 була
проведена з порушенням вимог чинного
законодавства, оскільки він як
межівник вказаних земельних ділянок не
підписував жодних документів для
приватизації земельних ділянок
ОСОБА_3. Крім того з державних актів на
право власності на земельні ділянки
ОСОБА_3 вбачається, що під'їзна дорога
до господарства ОСОБА_3 проходить по
належній йому земельній ділянці, а в
його державному акті на право
власності на земельну ділянку не
зазначено жодної дороги до
господарства ОСОБА_3

Просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов.

ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав з
мотивів, наведених у ній.

ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнала.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку
про відхилення апеляційної скарги з
таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
08.09.2005 року рішенням Микуличинської
сільської ради було затверджено
технічну документацію на земельну
ділянку, а 14.11.2005 року видано ОСОБА_2
державний акт на право власності на
земельну ділянку, який рішенням
Яремчанського міського суду від 08.08.2006
року визнано недійсним.

Встановлено, що рішенням
Микуличинської сільської ради №85-10/2007
від 30.05.2007 року ОСОБА_3 надано дозвіл на
збір технічної документації на
приватизацію земельних ділянок площею
0,25 га для обслуговування житлового
будинку та 0,0953 га для ведення
особистого селянського господарства
на уч. Горби, а рішенням №111-14/2007 від
12.10.2007 року затверджено таку технічну
документацію та передано земельні
ділянки у власність ОСОБА_3, на підставі
чого 26 грудня 2007 року їй видано
державний акт на право власності.

Також встановлено, що ОСОБА_2 є
власником земельної ділянки площею 0,2806
га на уч. Горби в с. Микуличин згідно
державного акту, виданого 14 січня 2010
року на підставі рішення
Микуличинської сільської ради від
14.10.2009 року.

Згідно плану земельної ділянки у цьому
акті, земельна ділянка позивача по межі
В-Г межує із земельною ділянкою ОСОБА_3,
а по межі Б-В межує з проїздом.
Поясненнями сторін встановлено, що
зазначений проїзд веде до будинку
відповідачки. Твердження позивача про
те, що проїзд до будинку відповідачки
проходить по його земельній ділянці і
входить у площу його земельної ділянки
нічим не обґрунтовані.

При таких обставинах справи суд першої
інстанції дійшов до правильного
висновку про безпідставність позовних
вимог, оскільки при прийнятті
оскаржуваних рішень Микуличинська
сільська рада діяла в межах наданих
законом повноважень.

Враховуючи вищенаведене, підстав для
скасування рішення суду немає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-314, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
рішення Яремчанського міського суду
від 20 грудня 2013 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді:
Л.В. Ясеновенко

М.Д. Горейко

П.І. Проскурніцький