АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

30 січня 2014 року Колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого -
Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І.,
Чобіток А.О.

при секретарі -
Лужецькій І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, за апеляційною скаргою
представника Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» - Ганжи
Вячеслава Сергійовича на ухвалу судді
Печерського районного суду м. Києва від
03 жовтня 2013 року,

В С Т А Н О В И Л А:

в серпні 2013 року позивач ПАТ
«Дельта Банк» в особі ТОВ «Про
Консалтинг» звернувся до суду з
позовом про звернення стягнення на
предмет іпотеки. Ухвалою судді
Печерського районного суду м.Києва від
09.09.2013 року позовну заяву було залишено
без руху, а ухвалою від 03.10.2013 року -
визнано неподаною та повернуто
позивачу у зв'язку з неусуненням
недоліків.

Не погоджуючись з таким висновком суду,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просив скасувати ухвалу та направити
справу до суду першої інстанції для
розгляду по суті, посилаючись на
порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді
Немировської О.В., пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Звертаючись до суду з позовом про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, позивач посилався на те, що
04.06.2010 року Дніпровським районним судом
м.Києва було ухвалено рішення про
задоволення позову АКІБ «УкрСиббанк»,
правонаступником якого є ПАТ «Дельта
Банк», до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості та зазначав, що
оскільки вимога про звернення
стягнення на предмет застави
пред'явлена після задоволення позову
про виконання основного зобов'язання,
то вона оплачується судовим збором як
вимога немайнового характеру.

Ухвалою судді Печерського районного
суду м.Києва від 03.10.2013 року позовну
заяву було визнано неподаною та
повернуто позивачу.

Повертаючи позовну заяву, суд першої
інстанції посилався на те, що у зв'язку
з невідповідністю позовної заяви
вимогам ст.ст. 119,120 ЦПК України, ухвалою
судді від 09.09.2013 року позивачу був
наданий строк для усунення недоліків, а
саме - сплати судового збору в розмірі,
передбаченому законом. Недоліки в
зазначений термін усунуто не було.

З таким висновком суду першої
інстанції, колегія суддів погодитись
не може з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач ПАТ «Дельта Банк» в особі ТОВ
«Про Консалтінг» звернувся до суду та
просив визнати нерухоме майно, а саме
квартиру АДРЕСА_1 предметом іпотеки та
звернути на неї стягнення. Також з
матеріалів справи видно, що
заборгованість за кредитним договором,
укладеним між АКІБ «УкрСиббанк»,
правонаступником якого є ПАТ «Дельта
Банк» та ОСОБА_1, в розмірі 3421695, 42 грн.
було стягнуто з відповідача рішенням
Дніпровського районного суду м.Києва
від 04.06.2010 року, яке набрало законної
сили.

В своїй апеляційній скарзі представник
позивача посилається на те, що
визначаючи ціну позову і суму судового
збору він керувався тим, що вимога про
звернення стягнення на предмет іпотеки
є вимогою немайнового характеру,
оскільки пред'явлена після вирішення
вимоги про виконання основного
зобов'язання.

Відповідно до ч.5 ст.118 ЦПК України до
позовної заяви додається документ, що
підтверджує сплату судового збору за
ставками, передбаченими Законом
України «Поро судовий збір».

Як роз'яснено в п.6 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ України від 30.03.2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
вимога заставодержателя про звернення
стягнення на предмет застави
оплачується судовим збором як вимога
немайнового характеру, якщо така
вимога пред'явлена після вирішення
вимоги про виконання основного
зобов'язання (стягнення заборгованості
тощо). Вимога заставодержателя про
звернення стягнення на предмет
застави, пред'явлена до звернення до
суду з вимогою про виконання основного
зобов'язання, оплачується судовими
збором як вимога майнового характеру.
При цьому ціна позову визначається
розміром виконання, на яке претендує
заставодержатель за рахунок
заставленого майна.

В даному випадку позивач звернувся з
позовом про звернення стягнення на
предмет іпотеки після вирішення
питання про стягнення заборгованості
за кредитним договором., а отже така
вимога має бути оплачена судовий
збором як вимога немайнового
характеру. З матеріалів справи
вбачається, що позивачем було сплачено
114,7 грн., що відповідає ставкам сплати
судового збору, передбаченими Законом
України «Про судовий збір», за подання
позовної заяви немайнового характеру.

Виходячи з викладеного, суд першої
інстанції неправильно застосував
норми матеріального та процесуального
права, а тому ухвала підлягає
скасуванню з направленням питання про
відкриття провадження на новий
розгляд.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 313-317 ЦПК
України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу представника
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» - Ганжи Вячеслава
Сергійовича задовольнити частково.
Ухвалу судді Печерського районного
суду м. Києва від 03 жовтня 2013 року
скасувати та направити питання про
відкриття провадження по справі на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий

Судді

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/392/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Козлов Р.Ю.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Немировська О.В.