АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/262/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 57 Позарецька С. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
Храпко В. Д. РІШЕННЯ
23 січня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Храпко В. Д. суддів
Вініченко Б. Б. , Новіков О. М. при
секретарі Анкудінов О.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 03 грудня 2013 року по справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Черкаський хлібокомбінат»
ПАТ «Черкасихліб» до ОСОБА_6, ОСОБА_7,
треті особи: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Черкасихліб ЛТД»,
Служба у справах дітей Черкаської
міської ради про захист права
власності, усунення перешкод у
користуванні та розпорядженні
власністю, шляхом позбавлення права
користування житловим приміщенням у
гуртожитку та зняття з реєстрації, -
в с т а н о в и л а :
В червні 2013 року позивач ПАТ
«Черкаський хлібокомбінат» ПАТ
«Черкасихліб» звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про захист
права власності, усунення перешкод у
користуванні та розпорядженні
власністю, шляхом позбавлення права
користування житловим приміщенням у
гуртожитку та зняття з реєстрації,
посилаючись на те, що йому на праві
власності належить гуртожиток по
АДРЕСА_1 було зареєстровано
відповідачів. Позивач вказує, що
відповідачі порушують його право
користуватися та розпоряджатися
житловим приміщенням, кімнатою АДРЕСА_1
зазначеного гуртожитку, так як вони
протиправно здавали в суборенду
кімнату АДРЕСА_1 вказаного гуртожитку
01.01.2012 року позивач передав в
оренду гуртожиток по АДРЕСА_2 ТОВ
«Черкасихліб ЛТД» за договором оренди.
Згоди на проживання у вказаній кімнаті
іншим особам ні позивач, ні ТОВ
«Черкасихліб» не надавали.
Крім того, впродовж останніх
років відповідачі в гуртожитку не
проживають, оплату за кімнату
здійснюють не вчасно та в не повному
обсязі, станом на 01.08.2013 року мають
заборгованість 875 грн. 80 коп. Таким
чином, позивач вважає, що відповідачі
житлом забезпечені, їхні житлові права
не порушені і вони не потребують
забезпечення житлом за рахунок
позивача. Просить суд захистити право
власності ПАТ «Черкаський
хлібокомбінат», шляхом позбавлення
права користування житловим
приміщенням кімнатою АДРЕСА_1 та зняття
з реєстрації в гуртожитку ОСОБА_6 та
Рішенням Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 03 грудня
2013 року позовні вимоги задоволено.

Ухвалено усунути перешкоди у
здійсненні ПАТ «Черкаський
хлібокомбінат» ПАТ «Черкасихліб»
права власності, шляхом позбавлення
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 право користування
житловим приміщенням, а саме: АДРЕСА_1
та зняття їх з реєстраційного обліку в
даному гуртожитку.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ
«Черкасихліб» судовий збір в розмірі
114грн. 71 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6
просить рішення суду скасувати, як
постановлене з порушенням норм
матеріального та процесуального права
і ухвалити нове рішення , яким
відмовити в задоволенні позовних вимог
ПАТ «Черкаський хлібокомбінат» ПАТ
«Черкасихліб» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 в
повному обсязі.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, судова колегія приходить до
висновку про часткове задоволення
апеляційної скарги по наступних
підставах:

Постановляючи рішення про задоволення
позову суд першої інстанції виходив із
того, що відповідачі із січня 2013 року по
липень 2013 року без поважних причин не
проживали у кімнаті гуртожитку, мають
на праві приватної власності жилий
будинок в іншому населеному пункті, та
мають заборгованість за користування
житлом в сумі 875 грн. 80 коп. , а тому їх
необхідно позбавити право на
користування житловим приміщенням.

Але вказані висновки суду не
відповідають нормам матеріального
права.

Визначення поняття зобов'язання
містяться у ч. 1 ст. 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов'язання -
це правовідношення, в якому одна
сторона (боржник) зобов'язана вчинити
на користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Таке визначення розкриває сутність
зобов'язання як правового зв'язку між
двома суб'єктами (сторонами),
відповідно до якого на одну сторону
покладено обов'язок вчинити певну дію
(певні дії) чи утриматися від її (їх)
здійснення; іншій стороні зобов'язання
надано право, що кореспондує обов'язку
першої. Обов'язками боржника та правами
кредитора вичерпується зміст
зобов'язання ( ст. 510 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Отже,
договір спрямований на виникнення
цивільних прав та обов'язків між
сторонами, що його уклали.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами ( ст. 629 ЦК України).

Ст. 511 ЦК України зобов'язання не
створює обов'язку для третьої особи. У
випадках, встановлених договором,
зобов'язання може породжувати для
третьої особи права щодо боржника та
(або) кредитора.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки , встановлені
договором, або законом, зокрема
розірвання договору.

Згідно ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором
найму (оренди) житла одна сторона -
власник житла (наймодавець0 передає або
зобов'язується передати другій стороні
(наймачеві) житло для проживання у
ньому на певний строк за плату.

Відповідно до ч. 1 ст. 821 ЦК України
договір найму житла укладається на
строк встановлений договором.

Договір найму житла може бути
розірваний за рішенням суду на вимогу
наймодавця у разі невнесення наймачем
плати за житло за шість місяців, якщо
договором не встановлений більш
тривалий строк ( ч. 2 ст. 825 ЦК України).

Якщо наймач житла або інші особи, за дії
яких він відповідає, використовують
житло не за призначенням наймодавець
може попередити наймача про
необхідність усунення цих порушень..
Якщо наймач або інші особи, за дії яких
він відповідає, після попередження
продовжують використовувати житло не
за призначенням, наймодавець має право
вимагати розірвання договору найму
житла ( ч. 2 ст. 825 ЦК України).

Із матеріалів справи вбачається, що 20
грудня 2011 року між ПАТ «Черкаський
хлібокомбінат « і ТОВ «Черкасихліб
ЛТД» було укладено договір оренди
цілісного майнового комплексу, в тому
числі і гуртожитку по АДРЕСА_2.

01 січня 2012 року між ТОВ «Черкасихліб
ЛТД» і ОСОБА_6 укладено договір
суборенди житла відповідно до якого
ОСОБА_6 передано в суборенду кімнату
АДРЕСА_1, площею 17,8 кв.м. для строкового
проживання її із сином ОСОБА_7

Суборендар зобов'язувався до 10 числа
поточного місяця сплачувати попередню
орендну плату за проживання в
гуртожитку.

Із розрахунку заборгованості від 05.06.2013
року вбачається, що орендна плата за
один місяць складає 676 грн. 40 коп. ОСОБА_6
має заборгованість 523 грн. на час
звернення до суду.

Строк дії договору ( з урахуванням
додаткової угоди від 26 листопада 2012
року) до 31 грудня 2013 року.

Таким чином судом встановлено, що на
час звернення до суду відповідачка
мала заборгованість менше ніж за 6
місяців. А також не використовувала
житло за призначенням, а саме для
проживання її сім'ї 6 місяців (із січня
2013 року по 13 червня 2013 року).

Із позовом про розірвання договору
найма житла позивач не звертався, а
звернувся із позовом про усунення
перешкод у здійсненні права власності
шляхом позбавлення відповідачів права
користування житловим приміщенням.

Поскільки між сторонами були укладені
договірні правовідносини, то до даних
правовідносин необхідно застосувати
норми зобов'язального права, а не норми
захисту права власності, поскільки
відповідачі не порушували будь-яким
чином право володіння, користування та
розпорядження майном позивача (ст. 317
ЦК України),

Відповідно до договору суборенди від 01
січня 2012 року договір укладено між ТОВ
«Черкасихліб ЛТД» і ОСОБА_6 ПАТ
«Черкаський хлібокомбінат» не є
стороною договору.

Договір оренди цілісного майнового
комплексу від 20 грудня 2011 року,
укладений між ПАТ «Черкаський
хлібокомбінат» і ТОВ «Черкасихліб ЛТД»
не породжує будь-які права орендодавця
щодо боржника або кредитора по
договору суборенди від 01 січня 2012 року,
укладеного між ТОВ «Черкасихліб ЛТД» і
ОСОБА_6

Таким чином, права ПАТ «Черкаський
хлібокомбінат» укладенням договору
суборенди від 01 січня 2012 року не
порушені.

Що стосується позовних вимог про
зобов'язання відповідача зняти з
реєстрації, суд виходив з того, що ці
вимоги також не ґрунтуються на вимогах
Закону, а тому задоволеними бути не
можуть. Відповідно до ст. 7 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні» зняття з реєстрації місця
проживання здійснюється на підставі
остаточного рішення суду ( про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або користування житловим
приміщенням).

За таких обставин в задоволенні позову
необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України,
судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволити
частково.

Рішення Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 03 грудня 2013 року
скасувати.

В задоволенні позову ПАТ «Черкаський
хлібокомбінат» ПАТ «Черкасихліб» до
ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: Товариство
з обмеженою відповідальністю
«Черкасихліб ЛТД», Служба у справах
дітей Черкаської міської ради про
захист права власності, усунення
перешкод в користуванні та
розпорядженні власністю, шляхом
позбавлення права користування
житловим приміщенням у гуртожитку та
зняття з реєстрації - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з часу проголошення, але
може бути оскаржено в касаційному
порядку протягом двадцяти днів до суду
касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :