Справа № 580/212/14-ц
Номер провадження 2/580/131/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2014 року
Лебединський районний суд Сумської
області

в складі: головуючого - судді Чхайло О.
В., при секретарі - Сивоконь А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Лебедин справу за
позовом ОСОБА_1 до Великовисторопської
сільської ради Лебединського району
Сумської області, ОСОБА_2, третя особа
реєстраційна служба Лебединського
міськрайонного управління юстиції
Сумської області про визнання права
власності на нерухоме майно;

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даною
позовною заявою до відповідача,
мотивуючи свої вимоги тим, що 03.06.2013
року він придбав у ОСОБА_2
домогосподарство, розташоване за
адресою: АДРЕСА_1. Договір
купівлі-продажу між сторонами був
укладений в усній формі і
підтверджений розпискою. При цьому
вони домовилися, що оформлять договір
купівлі-продажу у нотаріуса через
місяць, бо ОСОБА_1 необхідно було
терміново виїжджати за межі України. В
послідуючому виявилося, що продавець
не мав відповідних повноважень на
продаж будинку, оскільки не оформив
належним чином дане майно після смерті
ОСОБА_3, власника будинку, спадкоємцем
якого він являється за заповітом,
посвідченим представником сільської
ради. Крім цього, даний заповіт був
оформлений спадкодавцем неналежним
чином. В зв'язку з цим договір
купівлі-продажу сторони укласти не
змогли. ОСОБА_1 провів в будинку ряд
ремонтних робіт і відкрито в ньому
проживає разом зі своєю сім'єю.
Сільська рада не має жодних претензій з
приводу даного нерухомого майна, інші
особи, які можуть претендувати на
будинок, також відсутні. Позивач
вважає, що домогосподарство набув
добросовісно, а тому він просив визнати
за ним право власності на дане майно.

В судове засідання сторони не
з'явилися. Позивач надав суду заяву,
вказавши, що підтримує свої вимоги в
повному обсязі та просить справу
розглянути без його участі.
Представник Великовисторопської
сільської ради та ОСОБА_2, а також
представник третьої особи в наданих
заявах проти задоволення позову не
заперечили, справу також просили
розглянути у їх відсутності.

Беручи до уваги те, що розгляд справи
здійснюється судом за відсутності
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється
відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК
України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позовні вимоги пов'язані з
цивільними правовідносинами щодо
права власності, позовна заява
обґрунтована і підлягає задоволенню,
оскільки в судовому засіданні було
встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла громадянка
ОСОБА_4, а ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її
рідний брат ОСОБА_3, які були одинокими,
дітей та близьких родичів, що могли б за
ними здійснювати догляд, не мали, що
стверджується довідкою (а.с. 22).

До дня смерті вони проживали в будинку
по АДРЕСА_1, який належав їм на праві
спільної сумісної власності, що
вбачається з свідоцтва про право
власності на житло (а.с. 15) та довідки
(а.с. 21).

Після смерті ОСОБА_4, яка померла
першою, все належне їй майно прийняв у
спадщину ОСОБА_3 шляхом спільного
проживання, що стверджується довідкою
(а.с. 21). Тобто після смерті сестри
власником усього будинку став
останній.

08.02.2012 року ОСОБА_3 склав заповіт (а.с. 6),
вказавши те, що заповідає будинок по
АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_2, оскільки він та його
сім'я здійснюють за ним постійний
догляд, надали допомогу у похованні
його сестри ОСОБА_4 Таке волевиявлення
особи того ж дня було засвідчено
секретарем сільської ради (а.с. 6 на
звороті).

З акту (а.с. 7) та довідки (а.с. 23),
досліджених в судовому засіданні,
вбачається, що сім'я ОСОБА_2 дійсно
здійснювала догляд за даними
громадянами до дня їх смерті,
допомагали пристарілим пенсіонерам в
обробітку городу, у веденні підсобного
господарства, у придбанні продуктів
харчування, забезпечували їм медичну
допомогу.

03.06.2013 року ОСОБА_2, не оформивши
спадщину померлого ОСОБА_3 на своє ім'я,
продав будинок гр. ОСОБА_1, домовившись
з ним про послідуюче укладення
договору купівлі-продажу у нотаріуса.

Факт продажу був засвідчений розпискою
(а.с. 19) від 03.06.2013 року.

Однак, виявилося, що заповіт ОСОБА_3,
власника будинку, був оформлений
неналежним чином і з цих підстав ОСОБА_2
не зміг дооформити свої спадкові права
на будинок. Тому договір
купівлі-продажу між сторонами не
укладений до цього часу.

З довідки (а.с. 20) вбачається, що на даний
час позивач разом зі своєю сім'єю
проживає в даному помешканні без
реєстрації місця проживання в ньому.
Подружжя ОСОБА_1 здійснили підведення
води від центрального водогону до
будинку, розпочали в ньому ремонт.

Всі зобов'язання за договором
купівлі-продажу з боку позивача
виконані в повному обсязі, але він не
може вирішити спірне питання
позасудовим шляхом, що змусило його
звернутися до суду за захистом своїх
порушених прав.

Відповідно вимог ст. ст. 15, 16 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Одним із способів захисту
цивільних прав та інтересів є визнання
права.

Відповідно до ст.ст. 330, 388 ЦК України
якщо майно відчужене особою, яка не
мала на це права, добросовісний набувач
набуває право власності на нього, якщо
відповідно до статті 388 цього Кодексу
майно не може бути витребуване у нього.
Власник має право витребувати це майно
від набувача лише у разі, якщо майно:
було загублене власником або особою,
якій він передав майно у володіння;
було викрадене у власника або особи,
якій він передав майно у володіння;
вибуло з володіння власника або особи,
якій він передав майно у володіння, не з
їхньої волі іншим шляхом.

Суд вважає, що позивач є добросовісним
набувачем домогосподарства, оскільки,
хоча і придбав його у особи, яка не мала
відповідних повноважень вчиняти дії
щодо відчуження даного майна, але
підстави, визначені ст. 388 ЦК України
для витребування цього нерухомого
майна, відсутні.

Встановлено, що власник будинку, якого
доглядав ОСОБА_2, продавець за
договором купівлі-продажу, зробив
відповідне розпорядження щодо свого
майна, заповівши будинок після своєї
смерті даній особі. Таке волевиявлення
спадкодавця було викладене ним
власноручно у письмовій формі та
посвідчене секретарем сільської ради.
Так право на будинок перейшло до
ОСОБА_2, який і продав в послідуючому
будинок позивачеві.

Встановлені судом обставини
однозначно свідчать про вибуття майна
з володіння власника за його волею і,
таким чином, воно не може бути
витребуване від добросовісного
набувача за відплатним договором.

Тому дана позовна заява підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 15, 30, 57, 60, 209, 213, 214, 215
ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 330, 388 ЦК України;

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до
Великовисторопської сільської ради
Лебединського району Сумської області,
ОСОБА_2, третя особа реєстраційна
служба Лебединського міськрайонного
управління юстиції Сумської області
про визнання права власності на
нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
домогосподарство, розташоване по
АДРЕСА_1 яке відповідно до плану
присадибної ділянки складається з
житлового будинку під літ. - «А-1», сараю
під літ. - «Б», сараю під літ. - «б»,
погреба під літ. - «п/г», вбиральні під
літ. - «В», огорожі під літ. - «№ 1-3».

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Сумської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-ти денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги, а особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні підчас
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Чхайло О. В.