Справа № 191/6001/13-ц
Провадження № 2/191/411/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2014 року
м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Гречко Ю.В.

при
секретарі - Борисовій О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Синельникове
Дніпропетровської області цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з
позовною заявою, обґрунтовуючи свої
позовні вимоги тим, що 05 лютого 2007 року
між нею та відповідачем був укладений
шлюб. Від шлюбу сторони мають сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 22 лютого 2013 року
шлюбні відносини між сторонами
припинені і дитина мешкає разом з
позивачкою та знаходиться на її
утриманні. Відповідач матеріальної
допомоги на утримання дитини позивачці
не надає, офіційно не працює, має
нерегулярний мінливий дохід, у зв'язку
з чим позивачка просить стягнути з
відповідача аліменти на утримання
дитини в розмірі 800,00 грн. щомісячно,
починаючи з дня подання позовної заяви
до суду і до досягнення дитиною
повноліття.

У відкритому судовому засіданні
позивачка зменшила розмір позовних
вимог і просить стягнути з відповідача
аліменти на утримання дитини в розмірі
500,00 грн. щомісячно. Також пояснила, що
вона працює та отримує щомісячний
дохід в розмірі 1200,00 грн. Також отримує
допомогу на дитину в розмірі 300,00 грн.
щомісячно. Вона проживає одна разом з
двома малолітніми дітьми: сином ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та з сином ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, який також є дитиною
відповідача, однак останній батьком
дитини не записаний у зв'язку
відсутністю на той час необхідних
документів. Насправді сім'я між
сторонами фактично розпаласу ще у 2009
році.

Відповідач у відкритому судовому
засіданні позовні вимоги визнав
частково і згоден сплачувати аліменти
на утримання дитини в розмірі 315,00 грн.
щомісячно, оскільки мінімальний
прожитковий мінімум на дитину складає
630,00 грн. Він на даний час офіційно не
працює, підробляє неофіційно на різних
роботах, на даний час мешкає разом з
ОСОБА_5, від якої має дитину ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_3, яка народилася у віці семи
місяців. Проживаюча разом з позивачкою
друга дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, також
є і сином відповідача, однак позивачка
його батьком дитини не вказала. На
обліку в центрі зайнятості відповідач
не перебуває.

Таким чином, суд, заслухавши пояснення
сторін та вивчивши матеріали справи,
вважає, що зменшені позивачкою позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Факт перебування сторін у шлюбі з 05
лютого 2007 року підтверджується копією
свідоцтва про шлюб.

Згідно ч.1 ст.122 СК України дитина,
зачата і (або) народжена у шлюбі,
походить від подружжя.

З копії свідоцтва про народження
вбачається, що у сторін під час їх
перебування у шлюбі народився син:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

22 лютого 2013 року шлюб між сторонами
розірвано, що доводиться копією
свідоцтва про його розірвання.

Довідкою виконкому Славгородської
сільської ради підтверджується факт
проживання дитини разом з позивачкою
та її перебування на утриманні
позивачки. Також до складу сім'ї
позивачки належить малолітня дитина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка також є
дитиною відповідача, що останнім було
визнано у судовому засіданні.

Згідно ст.8 Закону України „Про охорону
дитинства" кожна дитина має право на
рівень життя, достатній для її
фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного та
соціального розвитку. Батьки або особи,
які їх замінюють, несуть
відповідальність за створення умов,
необхідних для всебічного розвитку
дитини, відповідно до законів України.

У ч.1 ст.12 Закону України „Про охорону
дитинства" зазначено, що батьки або
особи, які їх замінюють, мають право і
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я, фізичний,
духовний і моральний розвиток,
навчання, створювати належні умови для
розвитку її природних здібюностей,
поважати гідність дитини, госувати її
до самостійного життя та праці.

Згідно ч.6 ст.12 Закону України „Про
охорону дитинства" батьки або особи,
які їх замінюють, несуть
відповідальність за порушення прав і
обмеження законних інтересів дитини на
охорону здоров'я, фізичний і духовний
розвиток, навчання, невиконання та
ухилення від виконання батьківських
обов'язків відповідно до закону.

У відповідності до ст.180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.1 ст.181 СК України способи
виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначається за
домовленістю між ними.

Факт звернення позивачки до суду з
вимогою про стягнення з відповідача
аліментів вже свідчить про відсутність
домовленості між сторонами щодо участі
відповідача в утриманні дитини і у разі
наявності у відповідача з цього
приводу заперечень, він повинен
довести суду факт належного виконання
ним своїх батьківських обов'язків
згідно ч.1 ст.60 ЦПК України. У даному
випадку відповідач позовні вимоги про
стягнення з нього аліментів на
утримання дитини визнав, однак не
погодилася з розміром аліментів, який
просить стягнути позивачка.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повинен надавати
позивачці матеріальну допомогу на
утримання дитини, а позивачка в свою
чергу має право вимагати надання такої
допомоги від відповідача.

Відповідач у судовому засіданні
позовні вимоги визнав частково і
згоден сплачувати аліменти на
утримання дитини, однак не
погоджується з розміром, який просить
стягнути позивачка і згоден сплачувати
позивачці аліменти в розмірі 315,00 грн.
щомісячно.

У відповідності до ч.3 ст.181 СК України
за рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Одночасно з цим у ч.1 ст.184 СК України
зазначено у яких випадках суд може
визначити розмір аліментів у твердій
грошовій сумі - це наявність у платника
аліментів нерегулярного, мінливого
доходу, отримання ним частини доходу в
натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення.

Як зазначив відповідач у судовому
засіданні, він офіційно не працює,
однак підробляє на різних роботах.

У зв'язку з цим вимога позивачки про
стягнення з відповідача аліментів на
утримання дитини у твердої грошової
суми є обґрунтованою, оскільки
офіційного постійного заробітку
останній не має.

Визначаючи розмір аліментів суд
керується вимогами ч.1 ст.182 СК України,
де зазначено, що при визначенні розміру
аліментів суд враховує стан здоров'я та
матеріальне становище дитини, стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів, наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина, інші обставини, що
мають істотне значення.

Як було встановлено у судовому
засіданні та не оспорювалося
сторонами, позивачка проживає разом з
двома малолітніми синами та отримує
середньомісячний дохід в розмірі 1500,00
грн.

Відповідач проживає разом з ОСОБА_5 та
малолітньою донькою ОСОБА_6 та отримує
нерегулярний мінливий дохід, оскільки
офіційно ніде не працює, на обліку в
центрі зайнятості не перебуває.

Суд, визначаючи розмір аліментів, які
підлягають стягненню з відповідача на
утримання дитини, враховуючи
вищенаведені обставини, а також
керується вимогами ч.8 ст.7 СК України,
де зазначено, що сімейні відносини
мають регулюватися з максимально
можливим урахуванням інтересів дитини,
непрацездатних членів сім'ї, а також
вимоги ч.9 ст.7 СК України, тобто
враховує вимоги справедливості та
розумності.

Отже, враховуючи, що на утриманні
позивачки є двоє малолітніх дітей, а
розміру отриманої нею доходу в
середньому 1500,00 грн. на місяць не
достатньо для належного утримання
дітей, суд приходить до висновку, що
відповідач повинен надавати позивачці
матеріальну допомогу на утримання
дитини, однак, враховуючи, що і на
утриманні відповідача знаходиться
малолітня дитина, суд знаходить, що
розмір стягнених з відповідача
аліментів на утримання дитини повинен
складати 500,00 грн. щомісячно.

Таким чином, суд вважає наявність
фактів, якими позивачка обгрунтовує
свої позовні вимоги, встановленою.

Оскільки позивачка звільнена від
сплати судового збору, він у
відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України
підлягає стягненню з відповідача у
розмірі 243,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.180, ч.3 ст.181, ст.182, ч.1 ст.183, ч.1 ст.191 СК
України, ст.ст.8, 12 Закону України „Про
охорону дитинства", ст.ст.10, 60, 88, 209, 212, 367
ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5,
уродженця Абхазії м.Гагра с.Алахадзи,
ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки
сел.Славгород Синельниківського
району Дніпропетровської області,
ідентифікаційний номер: НОМЕР_2,
аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500 (п'ятсот) грн. 00
коп. щомісячно, починаючи з 16 грудня 2013
року і до досягнення дитиною
повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 року
включно.

Стягнення аліментів в межах суми
платежу за один місяць підлягає
негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5,
уродженця Абхазії м.Гагра с.Алахадзи,
ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, на
користь держави в особі Управління
Державного казначейства України у
м.Синельникове Головного управління
Державного казначейства України у
Дніпропетровській області, р/р:
0034, Банк одержувача: Головне
управління Державного казначейства
України у Дніпропетровській області,
м.Дніпропетровськ, МФО: 805012, КБКД: 22030001,
судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок
три) грн. 60 коп.

На рішення протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Синельниківський міськрайонний суд
Дніпропетровської області може бути
подано апеляційну скаргу.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не буде подано, а у разі її
подання - після розгляду справи
апеляційним судом у разі, якщо рішення
не буде скасовано.

Суддя: Ю. В. Гречко