Головуючий суду 1 інстанції -
Доповідач - Оробцова Р.І.
Справа № 412/8119/13-ц
Провадження № 22ц/782/5377/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області у
складі :

головуючого: Оробцової Р.І.

суддів: Борисова Є.А.,
Дронської І.О.

при секретарі : Скоробогатовій
Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Краснодонського
міськрайонного суду Луганської
області від 25 листопада 2013 року

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, з участю
третьої особи ОСОБА_4, про стягнення
аліментів на період навчання,
стягнення додаткових витрат на
утримання повнолітньої дочки, -

ВСТАНОВИЛА :

У вересні 2013 року позивачка звернулася
з позовом до суду першої інстанції,
який пізніше уточнила та просила
стягнути з відповідача на її користь
аліменти на утримання повнолітньої
дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на період її
навчання, в розмірі 25% доходів
відповідача, та 12 частину додаткових
витрат на утримання повнолітньої
дочки, яка продовжує навчання, в сумі 660
грн. щомісячно.

Оскаржуваним рішенням суду першої
інстанції в задоволенні позову ОСОБА_2
до ОСОБА_3, з участю третьої особи
ОСОБА_4 про стягнення аліментів на
період навчання, стягнення додаткових
витрат на утримання повнолітньої дочки
- відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт вважає, що
у суду не було достатніх підстав для
повної відмови у задоволенні її
позовних вимог, а позивачем було
заявлено законні і обґрунтовані
підстави щодо стягнення аліментів з
відповідача, а тому просить рішення
Краснодонського міськрайонного суду
Луганської області від 25 листопада 2013
року скасувати як незаконне та
необґрунтоване; постановити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги ОСОБА_2 про стягнення аліментів;
первинні позовні вимоги щодо стягнення
з відповідача половини додаткових
витрат, які вона здійснює на утримання
доньки щомісячно, залишити без
розгляду через відмову позивача від
цих вимог.

Вислухавши доповідь судді,
розглянувши справу у межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду, колегія суддів вважає апеляційну
скаргу слід задовольнити частково з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
законним і обґрунтованим є рішення,
коли суд виконав всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом на основі повного і всебічного
з'ясування обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених такими
доказами, які були досліджені у
судовому засіданні.

Судом встановлено, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі,
який 24.01.2002 року було розірвано (а.с.5).
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дочкою ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 (а.с.4). Після розірвання шлюбу
ОСОБА_4 залишилась проживати з
позивачем; відповідач за рішенням суду
сплачував аліменти на утримання дочки
до досягнення нею повноліття, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_2

Згідно з довідкою Стаханівського
обласного медичного училища № 162 від
13.09.2013 року, ОСОБА_4 з 01.09.2013 року
навчається на 2-му курсі вказаного
учбового закладу, навчання денне,
бюджетне, термін закінчення навчання -
01.07.2015 року; отримує стипендію в сумі
550,00 грн. щомісячно (а.с.29).

Із пояснень позивача вбачається, що
розміру стипендії, яку отримує
повнолітня дочка сторін, не вистачає
для ї проживання, тому вимагає
стягнення з відповідача аліментів на
утримання повнолітньої дочки на період
навчання та стягнення з відповідача
додаткових витрат в твердій грошовій
сумі, до яких позивач віднесла вартість
проїзду до місця навчання, вартість
проживання в гуртожитку, витрати на
навчання та придбання спеціального
одягу.

Розглянувши позов в частині стягнення
з відповідача аліментів на утримання
повнолітньої дочки, яка продовжує
навчання, на період її навчання, суд
встановив наступне:.

Відповідно до ст.. 199 СК України, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Відповідно до п.
20 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів», обов'язок батьків
утримувати повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право
на звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів мають самі дочка,
син, які продовжують навчатися, а також
той із батьків, з яким вони проживають.

Матеріалами справи підтверджено, що
ОСОБА_4 є дочкою сторін, яка вже досягла
18 років, але не досягла 23 років; вона
навчається на денній формі навчання,
отримує стипендію, яка є меншою
прожиткового мінімуму для
працездатної особи, тому потребує
матеріальної допомоги з боку своїх
батьків.

Позивач заявила, що вона надає дочці
матеріальну допомогу в добровільному
порядку, отримує заробітну плату в
середньому 2000,00 грн. в місяць, отримує
матеріальну допомогу від своєї матері
в розмірі 300-400 грн. в місяць.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що при
перевірці матеріального становища
відповідача було встановлено, що він
має статус безробітного з 15 липня 2013
року, що підтверджується довідкою
Краснодонського міськрайонного центру
зайнятості № 509 від 19.11.2013 року (а.с.30),
виплати по безробіттю станом з липня 2013
року по жовтень 2013 року відповідачу не
призначались. Із пояснень відповідача
вбачається, що він має нерегулярний
підробіток, дохід від якого становить
200,00 грн. в місяць. Ніяких інших доходів
не має, перебуває на утриманні у своєї
цивільної дружини.

Суд прийшов до висновку, що відповідач
не має можливості надавати матеріальну
допомогу на утримання повнолітньої
дочки ОСОБА_4, яка продовжує навчання,
що унеможливлює стягнення з
відповідача аліментів.

Приймаючи рішення місцевий суд прийняв
до уваги, що повнолітня дочка сторін
ОСОБА_4 з вересня 2013 року зареєстрована
та фактично проживає в гуртожитку
учбового закладу в м. Стаханів, що
підтверджено довідкою Стаханівського
обласного медичного училища № 440 від
06.11.2013 року (а.с.28) та підтверджено самою
позивачкою в ході судового розгляду
справи.

Згідно з ч. 3 ст. 199 СК України, право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той із батьків,
з ким проживають повнолітня дочка або
син, а також самі дочка або син, які
продовжують навчання.

Оскільки встановлено, що повнолітня
дочка позивачки з вересня 2013 року
зареєстрована та фактично проживає
окремо від позивача, суд першої
інстанції дійшов висновку про
відсутність у позивача права на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів на утримання
повнолітньої дочки.

Але судова колегія не може з цим
погодитися, оскільки проживання доньки
в гуртожитку обумовлене саме її
навчанням і не є її постійним місцем
проживання, проживання в гуртожитку
потребує відповідної оплати і зовсім
не свідчить про фінансову
самостійність доньки від позивачки,
саме тому висновки місцевого суду про
безпідставність заявленого матір'ю
студентки позову суперечить
встановленим обставинам і вимогам
закону.

Згідно довідки з місця проживання
позивачки, її донька постійно проживає
з матір'ю (арк..спр.10)

Обставини щодо доходів відповідача,
прийняті судом першої інстанції і на
підставі яких зроблено висновок про
відсутність доходів відповідача, не
підтверджують неможливість його
надавати матеріальну допомогу,
оскільки встановлено, що відповідач
має статус безробітного, отже отримує
допомогу, а також має постійний
підробіток.

Отже рішення в частині відмови в
задоволенні позову ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на період навчання
повнолітньої доньки підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
в цій частині.

Враховуючи, що судом встановлені
обставини, які свідчать про незначні
доходи відповідача, судова колегія
вважає можливим стягнути аліменти на
утримання повнолітньої дитини, яка
продовжує навчання в розмірі 1/6 частин
доходів.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Краснодонського
міськрайонного суду Луганської
області від 25 листопада 2013 року
скасувати в частині відмови позову про
стягнення аліментів на утримання
повнолітньої дитини на час навчання

В цій частині постановити нове рішення,
яким стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 аліменти на утримання
повнолітньої дитини, ОСОБА_4 у розмірі
1/6 від усіх видів доходу на час
навчання, але не більше ніж до
досягнення 23 річного віку.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір у розмірі 243, 60 коп.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення апеляційного суду набирає
чинності негайно та може бути
оскаржене протягом двадцяти днів у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий :

Судді :