Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2014 р.
м. Одеса

Суворовський районний суд в складі:

головуючого судді -
Виноградової Н.В.

при секретарі - Голованець Н.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання договору позики недійсним та
зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення боргу по
договору позики,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною
заявою в якій просила визнати договір
позики б/н від 16 червня 2012 року,
укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
недійсним. Крім того, позивачка просила
стягнути з відповідача на її користь
судовий збір в повному обсязі.

В свою чергу ОСОБА_2 не погодившись із
позовом подав до суду зустрічну
позовну заяву до ОСОБА_1, в якій просив
стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
грошові кошти у розмірі 10 100,00 доларів
США, що еквівалентно 80 800,00 гривень.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1
посилалася на те, що вона ніколи не
підписувала ніяких договорів позики з
відповідачем, ніяких грошей від
відповідача не отримувала, чий підпис
стоїть на договорі позики їй невідомо.
Про існування договору позики їй стало
відомо після того, як відповідач
пред'явив їй зазначений договір і
просив розрахуватись оскільки час
повернення боргу, встановлений
договором позики, сплив.

В обґрунтування своїх вимог по
зустрічному позову ОСОБА_2 посилався на
те, що договір позики укладений
належним чином, гроші по договору
позики були передані ОСОБА_1, про що є
відповідна заява, підписана нею
власноруч, а також що час повернення
грошей по договору позики сплив, але
ОСОБА_1 відмовляється повертати йому
гроші.

ОСОБА_1 надала до суду заяву, в якій
просила проводити розгляд справи у її
відсутність, свої позовні вимоги
підтримала в повному обсязі.

ОСОБА_2 також надав суду заяву, в якій
просив проводити розгляд справи у його
відсутність, позовні вимоги по
зустрічному позову підтримав в повному
обсязі.

З'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд приходить
до висновку про неможливість
задоволення позову ОСОБА_1 та
необхідність задоволення зустрічного
позову ОСОБА_2 з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31.07.2012 року ОСОБА_1
отримала у борг від ОСОБА_2 грошові
кошти у розмірі 10 100,00 доларів США, що
еквівалентно 80 800,00 гривень,
зобов'язавшись повернути кошти до
31.01.2013 р. На підтвердження отримання
грошових коштів від ОСОБА_2, ОСОБА_1
підписала договір позики грошей та
склала відповідну заяву про фактичне
отримання грошей. Однак відповідачка, в
порушення домовленості, позикодавцеві
у встановлений строк грошові кошти не
повернула, про що свідчить оригінал
договору позики, який був наданий суду
позивачем.

В свою чергу ОСОБА_1 не надала суду
жодних належних доказів, які б
спростовували підписання нею договору
позики або фактичне отримання грошових
коштів в сумі 10 100,00 доларів США, що
еквівалентно 80 800,00 гривень.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 59 ЦПК України,
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ст. 58 ЦПК України, належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України,
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином, відповідно до умов
договору та у встановлені договором
строки. Одностороння відмова від
зобов'язань або одностороння зміна
умов договору не допускається

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики). Договір позики є
укладеним з моменту передання грошей.

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику у строк та в порядку, що
встановлений договором.

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України,
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором.

Згідно до ст. 625 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу.

Відповідно до наданого суду оригіналу
договору позики ОСОБА_1 повинна
повернути ОСОБА_2 грошові кошти в
розмірі 10 100,00 доларів США, що
еквівалентно 80 800,00 гривень. Проценти за
користування грошовими коштами
договором позики не передбачені.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 64, 88, 209, 212-215,
218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання договору позики недійсним -
відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про стягнення боргу по договору позики
- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 10 100,00
доларів США, що еквівалентно 80 800,00
гривень.

Рішення суду може бути оскаржено
в апеляційному порядку через
Суворовський районний суд м. Одеси
шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя: