Центрально-Міський районний суд
буд.111 м. м. Макіївка Донецька область
Справа № 270/6438/13-ц
Провадження № 2/270/259/2014
30 січня 2014 року Центрально-Міський
районний суд м. Макіївки Донецької
судді Суханової А.В.
розглянувши заочно у відкритому
судовому засіданні у залі суду у м.
Макіївці цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Макіївської міської ради про
визнання права власності в порядку
набувальної давності, -
До суду надійшла позовна заява
ОСОБА_1 до Макіївської міської ради про
визнання права власності на АДРЕСА_2 за
набувальною давністю.
В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_2, що діє на підставі
нотаріально посвідченої довіреності,
підтримала заявлені позовні вимоги та
на їх обґрунтування зазначила, що з 1985
року позивач ОСОБА_1 фактично проживає
за адресою: АДРЕСА_2. Власником будинку
на підставі договору про надання в
безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку,
посвідчений 24.06.1967 року нотаріусом
першої Макіївської нотаріальної
контори, а також Макіївського РКХ,
реєстровий номер 3-413 був її двоюрідний
До 1985 року позивач була зареєстрована і
фактично проживала з донькою за
адресою : АДРЕСА_1. Після того, як її
донька вийшла заміж і зять став мешкати
разом з ними в однокімнатній квартирі,
у них в сім'ї почались конфлікти, після
чого вона пішла з дома. За пропозицією
свого племінника ОСОБА_3 вона перейшла
проживати до нього, за адресою спірного
домоволодіння. ОСОБА_3 мешкав один, був
схильний до вживання спиртних напоїв.
Вона допомагала йому по господарству,
готувала, прала, прибирала, турбувалася
про нього, а також вела з ним спільне
господарство. ОСОБА_3 помер у 1995 році,
організацією похорон займалась вона.
Після смерті ОСОБА_3 до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини ніхто не звертався. Вона
залишилась проживати в спірному
домоволодінні, вступила в управління
та володіння спірним майном. З 1995 року
відкрито, безперервно користується та
володіє спірним будинком, сплачує
комунальні послуги, утримує будинок в
належному стані, проводить косметичні
ремонтні роботи. Оскільки вона
добросовісно заволоділа спірним
будинком, безперервно користується ним
більше 10-ти років і продовжує
користуватися ним і на теперішній час,
підтримує домоволодіння у належному
стані, вона відповідно до ст. 344 ЦК
України має право на визнання за нею
права власності за набувальною
Представник відповідача - Макіївської
міської ради до судового засідання не
з'явився, про час і місце розгляду
справи був повідомлений належним чином
і в строк, про що в матеріалах справи є
розписка. За вказаних обставин суд
вважає можливим розглянути справу за
відсутності відповідача на підставі
ст. 224 ч 1 ЦПК України. Представник
позивача проти ухвалення по справі
заочного рішення не заперечувала.
Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, перевіривши матеріали
справи, вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з копії договору
про надання в безстрокове користування
земельної ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку на
право особистої власності від 16 червня
1967 року, посвідченого 24 червня 1967 року
нотаріусом 1 Макіївської нотаріальної
контори ОСОБА_5 та зареєстрованого
Макіївським РКХ, реєстровий № 3-413,
ОСОБА_3 є власником житлового будинку
за адресою: АДРЕСА_2. ( а.с. 10-11).
З технічного паспорту на будинок
АДРЕСА_2, виготовленого КП «Бюро
технічної інвентаризації м. Макіївки»
від 27 лютого 2012 року вбачається, що
ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 у 1973 році
збудовано житловий будинок літера А-1,
літня кухня літера Б-1, сарай літера В-г,
вбиральня літера Д, огорожа /а.с. 12, 17/.
Як вбачається з копії актового
запису про смерть та витягу з
Державного реєстру актів цивільного
стану громадян щодо актового запису
про смерть ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3
року, запис акту про смерть №381 ( а.с.
Відповідно до листа Першої Макіївської
державної нотаріальної контори від
24.12.2013 за № 4424/01-16 вбачається, що після
смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3
року із заявами про прийняття спадщини
ніхто не звертався (а.с. 41).
З копії Форми - 1, наданої
Центрально-Міським РС у М. Макіївці ГУ
ДМС України вбачається, що ОСОБА_3 був
зареєстрований за адресою АДРЕСА_2. (
Відповідно до частини першої статті 58
Конституції України закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи. Крім того,
згідно з частиною першою та частиною
другою статті 5 Цивільного кодексу
України акти цивільного законодавства
регулюють відносини, які виникли з дня
набрання ними чинності.
Так, 05 серпня 1992 року вперше на
законодавчому рівні було встановлено
порядок та умови прийняття в
експлуатацію об'єктів будівництва
постановою Кабінету Міністрів України
від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів державного
замовлення». Тобто до 05 серпня 1992 року
не передбачалась процедура введення
приватних житлових будинків в
експлуатацію при оформленні права
Зазначеною постановою встановлено, що
порядок прийняття в експлуатацію
об'єктів недержавного замовлення
визначається Радою Міністрів
Автономної Республіки Крим, Київською
та Севастопольською міськими
держадміністраціями за погодженням
На виконання цієї постанови місцеві
органи влади розробили та затвердили,
за погодженням Держбудом, Положення
про прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів
недержавної власності, державними
технічними комісіями.
З аналізу положень Конституції України
та Цивільного кодексу України
вбачається, що не потребує введення в
експлуатацію приватних житлових
будинків, збудованих до 05 серпня 1992
року, при набутті права власності на
Відповідно до п. 4 додатку № 1
Інструкції «Про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української
РСР», затвердженою Заступником
Міністра комунального господарства
Української РСР 31 січня 1966 року та
погодженої Заступником Голови
Верховного суду Української РСР 15
січня 1966 року, реєстрація будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу провадилася бюро
технічної інвентаризації на підставі
договорів про надання у безстрокове
користування земельної ділянки для
відбудови і експлуатації будівель,
передбачених постановою РНК УРСР і ЦК
КП(б)У від 10 листопада 1944 року «Про
впорядкування користування державними
будівлями житлового і нежитлового
фонду і земельними ділянками, які
Про реєстрацію спірного будинку за
ОСОБА_3 на той час, свідчить копія форми
-1, з якої вбачається, що ОСОБА_3 був
зареєстрований у збудованому будинку
за адресою: АДРЕСА_2 з моменту
закінчення будівництва (а.с. 39), а також
договір про надання у безстрокове
користування земельної ділянки для
будівництва індивідуального житлового
будинку на праві особистої власності
ОСОБА_3, реєстровий номер 3-413 (а.с. 10-12).
Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦПК України
особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років, набуває право
власності на це майно ( набувальна
В судовому засіданні достовірно
встановлено та підтверджено належними
доказами, що позивач ОСОБА_1 більше 10-ти
років постійно мешкає в спірному
домоволодінні, тобто добросовісно
заволоділа чужим майном, продовжує
відкрито, безперервно володіти
нерухомим майном і набула право
власності на це майно.
Вказаний факт в судовому
засіданні доведений свідками ОСОБА_6,
Так, свідок ОСОБА_7 суду показав,
що в 1987 році він повернувся з армії,
ОСОБА_1 вже мешкала в АДРЕСА_2 разом з
ОСОБА_3, який ніби то доводився їй
племінником. Вони жили однією сім'єю,
ОСОБА_1 отримувала пенсію, покупала
харчі, доглядала за ОСОБА_3. Оскільки
він випивав. Вона також займалась
організацією його похорон. ОСОБА_3
помер в лікарні, вона його забрала та
поховала. В спірному будинку ОСОБА_1
мешкає постійно до теперішнього часу.
Несе витрати на утримання будинку. Крім
неї в будинку ніхто не мешкав. У ОСОБА_3
була донька - ОСОБА_8, яка проживала по
АДРЕСА_3, вела бродячий спосіб життя,
іноді приходила до ОСОБА_1 і та її
підкормлювала. ОСОБА_8 померла більш
Свідок ОСОБА_6 суду показала, що на
теперішній час вона мешкає на сусідній
вулиці, раніше, з 1985 року, мешкала в
будинку АДРЕСА_4 по сусідству з ОСОБА_1,
підтримували сусідські стосунки,
купувала у неї овочі, які та вирощувала
на присадибній ділянці. ОСОБА_1 мешкає в
будинку АДРЕСА_2 десь з 1985 року разом зі
своїм племінником ОСОБА_3. Останній
помер приблизно в 1990 роках, похоронами
займалась ОСОБА_1 Після смерті ОСОБА_3
до баби ОСОБА_1 приходила якась дівчина,
яку вона кормила. ОСОБА_1 з 1985 року
постійно мешкала в будинку АДРЕСА_2 і
мешкає до теперішнього часу, після
смерті ОСОБА_3 проводила ремонтні
роботи в будинку, здійснювала догляд за
будинком та присадибною ділянкою.
З довідки, наданої КСОН «Колоріт»
вбачається, що ОСОБА_1 мешкає за
адресою: АДРЕСА_2. ( а.с. 48)
Згідно довідки наданої ПАТ ДТЕК
«Донецькобленерго» заборгованість за
послуги енергопостачання за адресою
АДРЕСА_2 відсутня. ( а.с. 42)
Таким чином ОСОБА_1 фактично,
безтитульно володіє чужим майном,
володіння є добросовісним і
правомірним, при цьому були відсутні
будь-які сумніви стосовно
правомірності володіння чужим майном.
Володіння також є відкритим, очевидним
для третіх осіб і безперервним.
На підставі викладеного суд
приходить до переконання, що ОСОБА_1
добросовісно заволоділа спірним
будинком, розташованим за адресою:
АДРЕСА_2, який належав ОСОБА_3 і протягом
10 років продовжує відкрито та
безперервно володіти ним. Підстави для
відмови в задоволенні позову відсутні.
На підставі викладеного,
керуючись, 319, 321, 328, 344, 391, 392 ЦК України
ст. ст. 3-7, 10-13, 15, 60, 61, 88, 209-213, 215, 218 ЦПК
України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок та господарські
споруди, розташовані за адресою:
АДРЕСА_2 за набувальною давністю.
Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
10-ти днів з дня отримання копії рішення
Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області
через суд першої інстанції, протягом
10-ти днів з дня його проголошення.
Особи, які не були присутні під час
проголошення судового рішення можуть
подати Апеляційну скаргу протягом 10-ти
днів з дня отримання копії рішення.

Рішення ухвалено у нарадчій кімнаті у
1-ому примірнику.

Суддя
А.В.Суханова