У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2014 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Кадєтова О.В.,
розглянувши касаційну скаргу
ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 31 липня
2012 року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 про
звернення стягнення на нерухоме майно,

в с т а н о в и в :

У лютому 2011 року ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» звернулося до суду із
вищезазначеним позовом, посилаючись на
те, що 13 грудня 2005 року між сторонами
було укладено кредитний договір №
1070-пк-2005, відповідно до умов якого
відповідачу було надано кредит у суму 16
713 доларів США з кінцевим терміном
повернення 13 грудня 2025 року.

У забезпечення виконання зобов'язань
за вищезазначеним кредитним договором
було укладено договір іпотеки,
відповідно до якого відповідач
передала позивачу в іпотеку квартиру
АДРЕСА_1.

Оскільки відповідачем зобов'язання
належним чином не виконувались, станом
на 25 травня 2010 року утворилась
заборгованість за кредитним договором
у сумі 167 740,46 грн, яку позивач просить
стягнути на свою користь шляхом
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Рішенням Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу від 18 листопада 2011
року у задоволені позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 31 липня
2012 року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси
та Кредит» задоволено.

Звернуто стягнення на нерухоме майно
трикімнатну квартиру загальною площею
61,9 кв. м, житловою площею 43,4 кв. м,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1, яка
належить ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором № 1070-пк-2005 від 13 грудня 2005
року, яка станом на 25 серпня 2010 року
становить 167 740,46 грн, з яких: 101 639,61 грн -
позикова заборгованість за кредитом; 7
001,19 грн - прострочена заборгованість за
кредитом; 869,16 грн - заборгованість по
нарахованих процентах; 769,12 грн -
прострочена заборгованість по
відсотках; 253,20 грн - заборгованість по
нарахованій комісії; 47 556,78 грн - пеня за
несвоєчасне погашення кредиту; 7 382,82
грн - пеня за несвоєчасне погашення
процентів; 2 015,39 грн - пеня за
несвоєчасне погашення комісії, шляхом
продажу його за початковою вартістю
вказаною в договорі 93 779,00 грн та не
нижчою за звичайні ціни на цей вид
майна, на підставі оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної діяльності шляхом
надання права ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» права продавця при укладанні
договору купівлі-продажу з будь-якою
іншою особою із застосуванням
процедури, встановленої ст. 38 Закону
України «Про іпотеку». Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 порушує
питання про скасування рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 31 липня 2012 року та
залишення в силі Довгинцівського
районного суду м. Кривого Рогу від 18
листопада 2011 року, мотивуючи свої
вимоги порушенням апеляційним судом
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Разом з тим, заявник подав касаційну
скаргу з пропуском строку на касаційне
оскарження, встановленого чинним
законодавством, проте у касаційній
скарзі нею порушено клопотання про
поновлення цього строку з посиланням
на те, що строк пропущено з поважних
причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦПК України, у
разі пропущення строку на касаційне
оскарження, з причин, визнаних
поважними, суддя касаційної інстанції
за заявою особи, яка подала касаційну
скаргу, може поновити цей строк.

Наведені у клопотанні доводи свідчать
про поважність причин пропуску
процесуального строку на касаційне
оскарження.

За таких обставин клопотання про
поновлення строку на касаційне
оскарження ухвали апеляційного суду
слід задовольнити.

Проте, у відкритті касаційного
провадження у справі слід відмовити з
таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження у
справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановленні в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги та зміст
доданих до неї судових рішень не дають
підстав для висновку, що апеляційним
судом при розгляді справи допущено
неправильне застосування норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права, які передбачені
ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для
скасування рішень.

На підставі наведеного та керуючись п.
5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне
оскарження рішення Дніпропетровської
області від 31 липня 2012 року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит»
до ОСОБА_2 про звернення стягнення на
нерухоме майно.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.В.
Кадєтова