Головуючий суду 1 інстанції - Чехов Є.М.
Доповідач - Околот Г.М.
Справа № 413/385/13-ц
Провадження № 22ц/782/308/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Луганської області у складі:

головуючого - судді Околота
Г.М.,

суддів -
Гаврилюка В.К., Коротенка Є.В.,

при секретарі -
Вєсєлові С.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Краснолуцького міського
суду Луганської області від 18 грудня 2013
року за позовом ОСОБА_2 до Державного
підприємства «Донбасантрацит» в особі
ВП «Шахта Княгинінська» про стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу,

ВСТАНОВИЛА :

У січні 2013 року позивач ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом до
відповідача Державного підприємства
«Донбасантрацит» в особі
відокремленого підрозділу «Шахта
«Княгинівська» (далі - ДП
«Донбасантрацит» в особі ВП «Шахта
«Княгинівська») про стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу в розмірі 31 794 грн. 18 коп.. В
обґрунтування позову посилається на
те, що відповідачем тривалий час з 2006
року не виконується рішення суду про
його поновлення на роботі, унаслідок
чого він перебуває у вимушеному
прогулі й не отримує заробітну плату.
Рішенням колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 15.08.2012 року вже був стягнутий
з відповідача на його користь середній
заробіток за час вимушеного прогулу
за період з 2006 року по 30 червня 2011 року у
сумі 65 711,02 грн.. Однак з часу винесення
рішення суду до теперішнього часу
його відповідачем знову не поновлено
на роботі і він у зв'язку з цим
продовжує знаходиться у вимушеному
прогулі , тому вважає, що на його
користь необхідно стягнути середній
заробіток за час вимушеного прогулу за
період з 01 липня 2011 року по 31 січня 2013
року в розмірі 31 794 грн. 18 коп.

Рішенням Краснолуцького міського суду
Луганської області від 18 грудня 2013
року у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 було відмовлено у зв'язку з
пропуском позивачем строку звернення
до суду. ( а.с. 106-107)

В апеляційній скарзі апелянт просить
скасувати рішення суду, як незаконне та
необґрунтоване, постановлене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, вказує, що
висновки суду не відповідають
обставинам справи, судом неповно
встановлено обставини, що мають
значення для справи, а тому просить
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню , з таких
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Проте зазначеним вимогам рішення суду
першої інстанції у повні мірі не
відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 суд першої інстанції
виходив з того, що позивачем ОСОБА_2
пропущений строк давності звернення до
суду за захистом своїх прав ,
визначений ст.. 233 КЗпП України.

Однак з таким висновком суду
погодитись не можна, виходячи з
наступного.

Пленум Верховного Суду України у п.11
постанови «Про судове рішення у
цивільній справі» від 18 грудня 2009 року
№14 роз'яснив, що у мотивувальній
частині рішення слід наводити дані про
встановлені судом обставини, що мають
значення для справи, їх юридичну оцінку
та визначені відповідно до них
правовідносини, а також оцінку всіх
доказів.

Суд першої інстанції зазначених вимог
закону не дотримався і ухвалив судове
рішення, яке не в повній мірі
відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України.

Судом установлено, що позивач
перебував з відповідачем у трудових
відносинах з 2001 року до 2005 року.

Рішенням Краснолуцького міського суду
Луганської області від 16 січня 2006 року
ОСОБА_2 поновлено на посаді виконуючого
обов'язки директора ДВАТ «Шахта
«Княгинівська» ДП ДХК
«Донбасантрацит», рішення допущено до
негайного виконання. Рішення набрало
законної сили.

24.01.2006 року ОСОБА_2 був виданий
виконавчий лист, який ним був наданий
до ВДВС Краснолуцького МУЮ для
примусового виконання .

26.01.2006 року постановою державного
виконавця ВДВС Краснолуцького МУЮ
було відкрито виконавче провадження і
копія постанови надіслана відповідачу
для негайного виконання. Ці обставини
сторонами не оспорюються.

Данні про виконання судового рішення
від 16.01.2006 року відсутні.

Рішенням Краснолуцького міського суду
від 15 березня 2006 року з ДП
«Донбасантрацит» в особі «Шахта
Княгинівська» на користь ОСОБА_2 був
стягнутий середній заробіток за час
вимушеного прогулу в сумі 7045, 21 грн. за
період з 13.09.2005 року по 17.02.2006 року , а
також моральна шкода у розмірі 10000
гривень.

Рішенням апеляційного суду Луганської
області від 30 червня 2011 року, стягнуто з
ДП «Донбасантрацит» в особі «Шахта
Княгинівська» на користь ОСОБА_2
середній заробіток за час вимушеного
прогулу у сумі 52 142,73 грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 15 серпня 2012
року, рішення апеляційного суду
Луганської області від 30 червня 2011 року
змінено в частині розміру середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та
збільшено розмір середнього заробітку
за час вимушеного прогулу, стягнутого з
ДП «Донбасантрацит» в особі «Шахта
Княгинівська» на користь ОСОБА_2 з 52
142,73 грн. до 65 711,02 грн.

Статтею 233 КЗпП України передбачено, що
працівник може звернутися із заявою
про вирішення трудового спору
безпосередньо до районного, районного
у місті, міського чи міськрайонного
суду в тримісячний строк з дня, коли він
дізнався або повинен був дізнатися про
порушення свого права.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 34 постанови від 6 листопада
1992 року №9 «Про практику розгляду
судами трудових спорів», рішення про
поновлення на роботі вважається
виконаним з дня видання власником або
уповноваженим ним органом про це
наказу.

Згідно ст. 76 ЗУ «Про виконавче
провадження» рішення про поновлення на
роботі незаконно звільненого або
переведеного працівника виконується
негайно. Виконання рішення вважається
закінченим з дня видачі відповідного
наказу або розпорядження власником
підприємства, установи, організації
або уповноваженим ним органом,
фізичною особою, фізичною особою -
підприємцем, який прийняв незаконне
рішення про звільнення або переведення
працівника, після чого державний
виконавець виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження.

Невиконання рішення суду про
поновлення на роботі , є триваючим
правопорушенням, а отже, працівник може
визначити остаточний обсяг своїх вимог
лише на момент припинення такого
правопорушення, яким є день видання
власником або уповноваженим ним
органом наказу про поновлення на
роботі.

Тобто, початок перебігу тримісячного
строку за заявою про стягнення
середнього заробітку за весь час
вимушеного прогулу у зв'язку з
невиконанням рішення суду про
поновлення на роботі, починається з
наступного дня після видачі наказу
про поновлення працівника на роботі, а
не з дня останнього перерахунку
середнього заробітку за час
вимушеного прогулу , яке є невиконаним
до цього часу.

Відповідно до вимог ст. 236 КЗпП України
у разі затримки власником або
уповноваженим ним органом виконання
рішення органу, який розглядав
трудовий спір про поновлення на роботі
незаконно звільненого або
переведеного на іншу роботу
працівника, цей орган виносить ухвалу
про виплату йому середнього заробітку
або різниці в заробітку за час
затримки.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що позов про
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу у зв'язку з
невиконання рішення суду про
поновлення на роботі підлягає
задоволенню за період з 01 липня 2011 року
по 31 січня 2013 року , оскільки до цього
часу позивача не поновлено на роботі.

Середній заробіток працівника
визначається відповідно до ст. 27 Закону
України "Про оплату праці" за правилами,
передбаченими Порядком обчислення
середньої заробітної плати,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 8 лютого 1995 року
№ 100 (далі - Порядок).

З урахуванням цих норм,
середньомісячна заробітна плата
працівника обчислюється виходячи з
виплат за останні два календарні
місяці роботи, що передують події, з
якою пов'язана виплата. Відповідно до п.
5 розд. ІV Порядку основою для
визначення загальної суми заробітку є
середньоденна заробітна плата
працівника, яка згідно з п. 8 цього
Порядку визначається діленням
заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
робочі (календарні) дні на число
відпрацьованих робочих днів (годин), а у
випадках, передбачених чинним
законодавством - календарних днів за
цей період.

Середньомісячна заробітна плата
позивача за повні два відпрацьованих
місяці на шахті у квітні і травні 2005
року, що передували не допуску
позивача до роботи складає 3163 грн. 51
коп. , що сторонами не оспорюються і
підтверджено рішеннями судів
апеляційної та касаційної інстанції
(а.с. 18-20, 37-38)

Кількість робочих днів у квітні і
травні 2005 року становить 40 днів, тому
середньоденна заробітна становить 79,09
грн. ( 3163,51: 40).

Після визначення середньоденної
заробітної плати як розрахункової
величини для нарахування виплат
працівнику, здійснюється нарахування
загальної суми середнього заробітку,
яка обчислюється шляхом множення
середньоденної заробітної плати на
середньомісячне число робочих днів у
розрахунковому періоді.

За період з 01 липня 2011 року по 31 січня
2013року кількість робочих днів згідно з
щорічним розрахунком норм тривалості
робочого часу становить 402 дні.

За таких обставин на користь позивача
необхідно стягнути середній заробіток
за період з 01 липня 2011 року по 31 січня
2013року у сумі 31 794 грн. 18 коп. ( 79,09х402).

Відповідно до довідки ДПІ у м. Красний
Луч , вбачається, що ОСОБА_2 доходів за
період з 01.07.2011 року по 31.01.2013 року не
отримував. ( а.с. 100)

Доводи представника відповідача , що
вини підприємства у затримці
виконання рішення суду про поновлення
на роботі не має і підприємство не
повинно нести відповідальності, у
даному випадку щодо сплати середнього
заробітку позивачеві, є
необґрунтованим, оскільки ст. 236 КЗпП
України визначено обов'язок, а не право
підприємства виконати рішення суду,
яке звернуто до негайного виконання.
Про бажання позивача ОСОБА_2 бути
поновленим на роботі свідчить його
звернення як до ВДВС так і до суду, тому,
в даному випадку, відсутні будь-які
поважні причини, які б унеможливлювали
виконати рішення суду добровільно.

Таким чином , колегія суддів вважає,
що суд першої інстанції, у порушення
вимог ст..ст. 212, 214 ЦПК України на
вищезазначене уваги не звернув, не
визначився із характером спірних
правовідносин та ухвалив рішення при
неповному з'ясуванні обставин , що
мають значення для справи та з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Враховуючи вищенаведені обставини,
колегія суддів приходить до висновку,
що рішення суду першої інстанції
підлягає скасуванню відповідно до п. 1, 4
ст. 309 ЦПК України із ухваленням нового
рішення про задоволення позовних вимог
ОСОБА_2

Відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідача в дохід держави необхідно
стягнути судовий збір в сумі 317 грн. 94
коп.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України,
колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Краснолуцького міського суду
Луганської області від 18 грудня 2013 року
- скасувати та ухвалити нове рішення,
яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ДП
«Донбасантрацит» в особі ВП «Шахта
Княгинінська» про стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу- задовольнити.

Стягнути з ДП «Донбасантрацит» в особі
ВП «Шахта Княгинінська» на користь
ОСОБА_2 середній заробіток за час
вимушеного прогулу з 01 липня 2011 року по
31 січня 2013 року у розмірі 31 794 ( тридцять
одну тисячу сімсот дев'яносто чотири)
гривні 18 копійок.

Стягнути з ДП «Донбасантрацит» в особі
ВП «Шахта Княгинінська» на користь
держави судовий збір у сумі 317 грн. 94
коп.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення та може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: