У х в а л а

03 лютого 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Макарчука М.А.,

суддів: Леванчука А.О.,
Маляренка А.В.,

Мазур Л.М.,
Нагорняка В.А.,

розглянувши заяву сільського голови
Живачівської сільської ради
Тлумацького району Івано-Франківської
області Шевчука Павла Івановича про
перегляд ухвали судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 серпня 2012 року у справі за
позовом приватної агрофірми
«Господар» до сільського голови
Живачівської сільської ради
Тлумацького району Івано-Франківської
області Шевчука Павла Івановича про
відшкодування майнової шкоди,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012 року приватної агрофірми
«Господар» (далі - ПА «Господар»)
звернулася до суду з вищезазначеним
позовом, посилаючись на те, що
постановою Тлумацького районного суду
від 27 грудня 2011 року визнано
незаконними дії Шевчука П.І. щодо
опечатування приміщення ПА «Господар»
і зобов'язано його забезпечити доступ
до робочих кабінетів спеціалістів
агрофірми. ПА «Господар» через
неправомірні дії відповідача за 11
робочих днів нараховано бухгалтеру 425
грн 40 коп. вимушеного прогулу через
неможливість з'явитись на робоче місце.

Рішенням Тлумацького районного суду
Івано-Франківської області від 07
червня 2012 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Івано-Франківської області від 24 липня
2012 року, позов ПА «Господар»
задоволено. Стягнуто з сільського
голови Живачівської сільської ради
Тлумацького району Івано-Франківської
області Шевчука П.І. на користь ПА
«Господар» 425 грн 40 коп. на
відшкодування майнової шкоди, завданої
опечатуванням приміщення ПА
«Господар». Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23 серпня 2012 року
відмовлено Шевчуку П.І. у відкритті
касаційного провадження на підставі п.
5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

17 грудня 2013 року Шевчук П.І. направив
поштою на адресу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ заяву про перегляд ухвали судді
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 серпня 2012 року з підстав
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Вказана вище заява надійшла з
пропуском, передбаченого ст. 356 ЦПК
України строку звернення до суду із
заявою про перегляд судових рішень.

Шевчуком П.І. у заяві про перегляд
заявлено клопотання про поновлення
строку для подання заяви про перегляд
судових рішень.

Колегія суддів вважає, що у допуску до
провадження Верховного Суду України
вказаної вище справи слід відмовити з
таких підстав.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Відповідно до вимог статті 356 ЦПК
України заява про перегляд судових
рішень подається протягом трьох
місяців з дня ухвалення судового
рішення, щодо якого подано заяву про
перегляд, або з дня ухвалення судового
рішення, на яке здійснюється посилання,
на підтвердження підстав, установлених
пунктом 1 частини 1 статті 355 цього
Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше,
але не пізніше одного року з дня
ухвалення судового рішення, про
перегляд якого подається заява.

Згідно з п. 11 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня 2011 року «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України» недодержання умови щодо
річного строку для подання заяви про
перегляд судових рішень Верховним
Судом України є підставою для відмови у
допуску справи до провадження,
оскільки такий строк поновленню не
підлягає. Зазначене правило
поширюється й на судові рішення суду
касаційної інстанції (Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду
України), що ухвалені до 30
липня 2010 року - дати набрання чинності
Законом України «Про судоустрій і
статус суддів».

Рішення не підлягає допуску до
перегляду Верховним Судом України,
якщо протягом одного року з моменту
його ухвалення не виникло підстав для
його перегляду, тобто не ухвалено
рішення, яким судом (судами) касаційної
інстанції неоднаково застосовано одні
й ті самі норми матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах. Крім того, рішення не
підлягає допуску до провадження в разі,
якщо протягом одного року було
ухвалено інше рішення, але протягом
цього строку не подано відповідної
заяви про його перегляд.

З урахуванням викладеного,
недодержання вимог
цивільно-процесуального законодавства
щодо річного строку звернення із
заявою про перегляд судових рішень є
підставою для відмови у допуску справи
до провадження Верховного Суду
України, оскільки поновленню такий
строк не підлягає.

Ураховуючи наведене та керуючись ст.
ст. 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом приватної
агрофірми «Господар» до сільського
голови Живачівської сільської ради
Тлумацького району Івано-Франківської
області Шевчука Павла Івановича про
відшкодування майнової шкоди, за
заявою сільського голови Живачівської
сільської ради Тлумацького району
Івано-Франківської області Шевчука
Павла Івановича про перегляд ухвали
судді Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23 серпня 2012 року
до провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.А. Макарчук

Судді: А.О.
Леванчук

Л.М. Мазур

А.В. Маляренко

В.А. Нагорняк