У х в а л а

іменем україни

27 січня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Попович О.В.,
розглянувши касаційну скаргу
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення
апеляційного суду м. Києва від 21 травня
2013 року по справі за позовом
Деснянської районної у м. Києві
державної адміністрації до ОСОБА_4,
третя особа - Комунальне підприємство
по утриманню житлового господарства
«Житлорембудсервіс» Деснянського
району м. Києва про виселення з жилого
приміщення та за позовом ОСОБА_4 до
Деснянської районної у м. Києві
державної адміністрації, третя особа -
Комунальне підприємство по утриманню
житлового господарства
«Житлорембудсервіс» Деснянського
району м. Києва про визнання наймачем
жилого приміщення,

в с т а н о в и в:

Деснянська районна у м. Києві державна
адміністрація звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_4 про виселення з
жилого приміщення, обґрунтовуючи його
тим, що квартира АДРЕСА_1, відповідно до
ордеру на житлове приміщення від 11
березня 1989 року, виданого Виконавчим
комітетом Київської міської ради
народних депутатів була надана в
користування ОСОБА_5, який проживав там
зі своїм сином ОСОБА_6 Рішенням
Деснянського районного суду м. Києва
від 10 серпня 2006 року ОСОБА_5 (батька)
визнано таким, що втратив право
користування вказаною квартирою. В
подальшому вказана квартира була
приватизована сином ОСОБА_6 та
реалізована шляхом укладання договору
купівлі-продажу від 28 жовтня 2006 року. В
подальшому, рішеннями Деснянського
районного суду м. Києва від 10 серпня 2006
року позов ОСОБА_6 (сина) було
задоволено та визнано ОСОБА_5 (батька)
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням. Вказане рішення
суду скасовано ухвалою Деснянського
районного суду м. Києва від 27 грудня 2006
року та відмовлено в задоволенні
позову про визнання ОСОБА_5 (батька)
таким, що втратив право користування
спірною квартирою; скасовано
розпорядження органу приватизації
Деснянської районної у м. Києві
державної адміністрації; визнано
недійсним договір купівлі-продажу від
28 жовтня 2006 року. ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_5 (батько) помер, після чого ОСОБА_4
самовільно займає житлове приміщення
за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_4 звернулась до суду із
зустрічним позовом до Деснянської
районної у м. Києві державної
адміністрації про визнання її наймачем
жилого приміщення обґрунтовуючи його
тим, що вона в спірне приміщення була
вселена державним виконавцем, вела
спільне господарство з ОСОБА_5
(батьком), оплачувала борги за
комунальні послуги та продовжувала
проживати там після його смерті.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 01
березня 2013 року в задоволенні позову
Деснянської районної у м. Києві
державної адміністрації до ОСОБА_4 про
виселення з жилого приміщення,
відмовлено.

Позов ОСОБА_4 до Деснянської районної у
м. Києві державної
адміністрації про визнання наймачем
жилого приміщення, задоволено. Визнано
ОСОБА_4 наймачем квартири АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
21 травня 2013 року, рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 01 березня 2013
року, скасовано, ухвалено нове рішення,
яким позов Деснянської районної у м.
Києві державної адміністрації до
ОСОБА_4 про виселення з жилого
приміщення, задоволено. Виселено
ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до
Деснянської районної у м. Києві
державної адміністрації про визнання
наймачем жилого приміщення,
відмовлено.

До касаційної скарги скаржником подано
заяву про поновлення процесуальних
строків на касаційне оскарження із
зазначенням причини пропуску цього
строку.

Вивчивши заяву про поновлення строку
на касаційне оскарження, вважаю, що
скаржником пропущено процесуальний
строк з поважної причини, а тому цей
строк підлягає поновленню.

Відповідно до ст. 325 ЦПК України
касаційна скарга може бути подана
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили рішенням (ухвалою)
апеляційного суду. У разі пропущення
строку, встановленого частиною першою
цієї статті, з причин, визнаних
поважними, суддя касаційної інстанції
за заявою особи, яка подала скаргу, може
поновити цей строк.

У касаційній скарзі скаржник,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
просить скасувати рішення
апеляційного суду м. Києва від 21 травня
2013 року.

Вивчивши касаційну скаргу,
ознайомившись із змістом
оскаржуваного судового рішення,
вважаю, що у відкритті касаційного
провадження слід відмовити, оскільки
касаційна скарга є необґрунтованою, і
викладені в ній доводи не дають
підстав для перевірки матеріалів
справи.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст.ст. 325, 328, 335 ЦПК України,
суддя

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення апеляційного
суду м. Києва від 21 травня 2013 року по
справі за позовом Деснянської районної
у м. Києві державної адміністрації до
ОСОБА_4, третя особа - Комунальне
підприємство по утриманню житлового
господарства «Житлорембудсервіс»
Деснянського району м. Києва про
виселення з жилого приміщення та за
позовом ОСОБА_4 до Деснянської районної
у м. Києві державної адміністрації,
третя особа - Комунальне підприємство
по утриманню житлового господарства
«Житлорембудсервіс» Деснянського
району м. Києва про визнання наймачем
жилого приміщення, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
О.В. Попович