Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2014 року Справа №607/447/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільськоїобласті в складі:

головуючої Черніцької І.М.

при секретарі Паюку М.М.

з участю позивача
ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

адвокатів
ОСОБА_3 та ОСОБА_4,

представника
органу опіки та піклування

- Герасимів М.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа - орган опіки та піклування
Тернопільської районної державної
адміністрації про надання дозволу на
виготовлення проїзного документа та
виїзд дитини за кордон без згоди
матері,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та
піклування Тернопільської районної
державної адміністрації про надання
дозволу на виготовлення проїзного
документа для неповнолітнього сина
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 для виїзду за
кордон без згоди матері ОСОБА_7 та виїзд
неповнолітнього сина за межі України у
Республіку Польща з метою відпочинку
та оздоровлення, без згоди матері, у
супроводі батька ОСОБА_1 в період з
07.02.2014 року по 01.03.2014 року.

В обґрунтування вимог вказує, що він
перебуває у шлюбі з ОСОБА_2, від якого у
них народився син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.
На даний час, син проживає разом з ним
по АДРЕСА_1. У період з 07 лютого 2014 року
по 01 березня 2014 року він разом з сином
бажають відпочити у Польщі та
покататись на лижах, про що вже
укладено попередній договір. У зв'язку
з тим, що відповідачка не надає згоди на
виїзд сина за кордон у Республіку
Польщу з метою відпочинку, просить
позов задовольнити.

В судовому засідання позивач та його
адвокат позовні вимоги підтримали,
зіславшись на вимоги, викладені у
заяві.

В судовому засіданні відповідач та її
адвокат заперечили щодо задоволення
позовних вимог. ОСОБА_2 зазначила, що
вирішення даного питання є
недоцільним, оскільки на даний час у
судовому порядку вирішується справа
щодо визначення місця проживання сина.

Представник третьої особи - орган опіки
та піклування Тернопільської районної
державної адміністрації не заперечив
щодо задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
перебувають у шлюбі. Від даного шлюбу у
подружжя народився син ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1
від 06.05.2008 року, виданим відділом
реєстрації актів цивільного стану
Тернопільського міського управління
юстиції Тернопільської області, про що
зроблено актовий запис за №933.

Сторони по справі проживають окремо.

На даний час, син проживає разом з
батьком по АДРЕСА_1.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 працює
лікарем-стоматологом та
зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця серії НОМЕР_2 від
11.04.2000 року.

З договору про туристичне
обслуговування від 01.10.2013 року та
бланку резервації туру до Польщі
вбачається, що ОСОБА_1 замовив путівки
до Польщі в м.Закопане на гірськолижний
курорт для себе та свого сина ОСОБА_6 у
період з 07.02.2014 року по 01.03.2014 року.

Між сторонами не досягнуто згоди щодо
виїзду дитини за кордон разом з батьком
у Республіку Польща у період з 07.02.2014
року по 01.03.2014 року.

Суд, вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши та
оцінивши наявні у справі докази,
вважає, що позов підлягає до
задоволення, виходячи з наступних
підстав.

В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданими відповідно до цього
Кодексу,в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із вимогами ст. 150 СК України,
батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток.

У відповідності до вимог ст.ст.7,155
Сімейного Кодексу України, дитина має
бути забезпечена можливістю
здійснення її прав, які встановлені
Конституцією України, Конвенцією
України та Конвенцією про права
дитини, а батьківські права не можуть
здійснюватися всупереч інтересам
дитини .

Положення ст.6 Закону України «Про
охорону дитинства» та ст.17, 31 Конвенції
про права дитини, прийнятої
Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року,
визначають право дитини на відпочинок
та охорону здоров'я. Вимоги статті 10
Конвенції про права дитини,
передбачають право дитини залишати
будь-яку країну, включаючи власну, і
повертатися в свою країну.

Відповідно до вимог ст. 3 вказаної
Конвенції передбачено, що в усіх діях
щодо дітей, незалежно від того,
здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до вимог ст. 313 ЦК України ,
фізична особа , яка не досягла 16 років ,
має право на виїзд за межі України за
згодою батьків , піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб
, які уповноважені ними .

Згідно з вимогами ст. 2 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України'',
документами, що надають право на виїзд
з України і в'їзд в Україну та
посвідчують особу громадянина під час
перебування за її межами, зокрема, є
паспорт громадянина України для виїзду
за кордон, проїзний документ дитини.

Відповідно до вимог ст. 4 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України» за
відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

Вказано норма Закону повністю
відображена в постанові Кабінету
Міністрів України від 31.03.1995 року № 231
«Про затвердження Правил оформлення і
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон і проїзного
документа дитини , їх тимчасового
затримання та вилучення».

Проїзний документ дитини видається
органом внутрішніх справ за місцем
проживання. Положеннями п.2-2 Постанови
Кабінету Міністрів України від 27.01.1995
року № 57 ''Про затвердження Правил
перетинання державного кордону
громадянами України'' чітко визначено,
що виїзд за межі України громадян, які
не досягли 16 річного віку, у супроводі
одного з батьків здійснюється у разі
пред'явлення оригіналу або
нотаріального посвідчення копії
рішення суду про надання дозволу на
виїзд за межі України громадянина ,
який не досяг 16 річного віку, без згоди
та супроводу другого з батьків .

Згідно з вимогами п. 18 Правил
оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, в
редакції затвердженій Постановою
Кабінету Міністрів України від 24.03.2004
року № 380, проїзний документ дитини, за
наявності заперечень одного з батьків,
може бути оформлений на підставі
рішення суду.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону
та встановленні обставини справи,
приймаючи до уваги необхідність
забезпечення інтересів малолітньої
дитини, у тому числі, право на
відпочинок, суд приходить до
переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1
слід задовольнити, надати дозвіл на
виготовлення проїзного документа для
неповнолітнього сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 для виїзду за кордон без
згоди матері ОСОБА_7 Надити дозвіл на
виїзд неповнолітнього ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України у
Республіку Польща, без згоди його
матері ОСОБА_2, у супроводі батька
ОСОБА_1 в період з 07.02.2014 року по 01.03.2014
року.

При цьому, суд приймає до уваги той
факт, що позивач має можливість
забезпечити сину рівень життя,
достатній для його фізичного,
інтелектуального, морального розвитку,
а небажання відповідачки надавати
дозвіл на тимчасовий разовий виїзд
дитини за кордон у Польщу з метою
відпочинку шкодить інтересам дитини.

Суд не приймає до уваги доводи
відповідачки про те, що на даний час у
провадженні суду вирішується справа
щодо визначення місця проживання
дитини, а тому надання дозволу на виїзд
сина за кордон є недоцільним, оскільки
питання визначення місця проживання
сина не має будь -якого значення для
вирішення даної справи.

Крім того, вказаний виїзд сина за
кордон у Польщу є тимчасовий, разовий, з
метою відпочинку у період з 07 лютого по
01 березня 2014 року. Мати не позбавлена
можливості брати участь у вихованні
сина та можливості особистого
спілкування з ним.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 60, 213, 215, 218, 224-226, 228, 232, 294 ЦПК
України, ст.ст. З, 9 Конвенції про права
дитини, прийнятої Генеральною
асамблеєю ООН 20.11.1989 року, ст.16 Закону
України „Про охорону дитинства", ст.ст.
157, 159 Сімейного Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
орган опіки та піклування
Тернопільської районної державної
адміністрації про надання дозволу на
виготовлення проїзного документа та
виїзд дитини за кордон без згоди матері
задовольнити.

Надати дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення
проїзного документа для
неповнолітнього сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 для виїзду за кордон у
Республіку Польща без згоди матері
ОСОБА_2.

Надити дозвіл на тимчасовий виїзд
неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 за
межі України у Республіку Польща, без
згоди матері ОСОБА_2, у супроводі батька
ОСОБА_1 в період з 07 лютого 2014 року по 01
березня 2014 року.

Покласти на батька обов'язок
забезпечити перебування
неповнолітнього ОСОБА_6 за кордоном,
нести відповідальність за життя та
здоров'я сина та його повернення на
територію України.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Тернопільської
області через Тернопільський
міськрайонний суд шляхом подання
апеляційної скарги на рішення суду
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом .

Головуюча-підпис:

З оригіналом згідно

Суддя
І.М. Черніцька

Головуючий суддяІ. М. Черніцька