Провадження №2/200/650/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2013 року Бабушкінський
районний суд м.Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді Шевцової
Т.В.

секретар - Мар'єнко К.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.
Дніпропетровська цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Банк «Кредит
Дніпро», третя особа ОСОБА_3 про
стягнення грошових коштів за
депозитним договором та відсотків,
позовом третьої особи, яка заявляє
самостійні вимоги на предмет спору
ОСОБА_3 про визнання депозитного
договору частково недійсним, стягнення
суми вкладу та відсотків, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до
ПАТ «Банк «Кредит Дніпро» про
стягнення грошових коштів за
депозитним договором та відсотків.

В обґрунтування позову посилався на те,
що 28.02.2012 року між ним та ПАТ "Банк
Кредит Дніпро" був укладений договір
банківського строкового вкладу. Сума
вкладу складає 215000 грн., строк дії
договору 3 місяці. Після спливу строку
він звернувся до банку з метою
отримання грошових коштів, однак йому
було відмовлено. У зв'язку із чим він
звернувся до суду із позовом.

Третя особа із самостійними вимогами
ОСОБА_3 також висунула уточненні
вимоги про визнання договору
банківського строкового вкладу
№4112 від 28.02.2012 року, укладеного
між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1
частково недійсним в частині
вкладника, визнавши її вкладником та
просила стягнути з ПАТ «Банк Кредит
Дніпро» на її користь суму вкладу 215 000
грн., відсотки в сумі 62 016 грн.

В обґрунтування позовних вимог
послалась на те, що за укладеним 28.02.2012
року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Кредит
Дніпро» договором банківського
строкового вкладу грошові кошти внесла
саме вона, при цьому працівники банку
не перевірили її особу, не впевнились
від кого саме отримали кошти. Крім того,
договір банківського строкового
вкладу та ощадна книжка також
підписана не вкладником ОСОБА_1, а нею,
що підтверджено висновком
судово-почеркознавчої експертизи.
Тому, вважає себе належним вкладником і
просить замінити сторону в
зобов'язанні.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала та
просила їх задовольнити, посилаючись
на те, що позивач є онуком ОСОБА_3, яка на
його прохання 28.02.2012 року уклала
договір банківського строкового
вкладу на його ім'я у західному
відділенні ПАТ «Банк «Кредит Дніпро»,
який очолювала ОСОБА_4 У травні 2012 року
ОСОБА_1 звернувся до банку отримати
вклад та відсотки по ньому, однак, йому
було відмовлено із посиланням на те, що
ніякого строкового договору в банку не
має, а їх завідуюча ОСОБА_4 померла.
Оскільки договір підписаний сторонами
та видана ощадна книжка, вважає, що між
сторонами виникли договірні
правовідносини, тому є підстави не
тільки повернення суми вкладу, а й
стягнення суми відсотків, які
передбачені договором.

Представник третьої особи з
самостійними вимогами в судовому
засіданні підтримала позов її
довірителя та просила його
задовольнити, посилаючись на те, що
ОСОБА_3 є рідною бабусею ОСОБА_1, від
його імені уклала договір та внесла
гроші до каси банку. Підписи в договорі
та ощадній книжці виконані її
довірителем, отже саме ОСОБА_3 є
належною стороною в зобов'язані і суд
має замінити кредитора в зобов'язанні.
Оскільки відповідачем неправомірно
утримуються грошові кошти, якими він
користується у власних інтересах,
вважає, що проценти за договором
підлягають стягненню не за період дії
договору вкладу, а за весь час, по день
винесення рішення суду.

Представник відповідача позовні
вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не визнав,
виклавши свої доводи письмово у
запереченнях на позов. В судовому
засіданні зазначив, що договір
банківського вкладу вважає
неукладеним, оскільки кредитором він
не підписаний, а норми ст.16 ЦК України
не передбачають такого способу захисту
порушеного права як заміна сторони у
зобов'язанні. Письмовий договір з
ОСОБА_3 не укладався, тому підстав
задоволення її вимог не існує. Вкладені
ОСОБА_3 від імені ОСОБА_1 грошові кошти
банком не отриманні, через шахрайські
дії завідувача західного відділення
ОСОБА_4, однак притягнути останню до
кримінальної відповідальності та
стягнути з неї кошти не можливо, так як
вона покінчила життя самогубством і
кримінальну справу закрито.

Вислухавши пояснення осіб, які
приймали участь у розгляді справи,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не
підлягають задоволенню, а позовні
вимоги третьої особи, яка заявила
самостійні вимоги ОСОБА_3 підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що 28.02.2012 року між
ПАТ «Банк кредит Дніпро» та ОСОБА_1 був
укладений договір банківського
строкового вкладу №4112 від 28.02.2012
року. Відповідно до п.1.3. договору, строк
вкладу 3 місяці, розмір процентної
ставки на вклад становить 14,7500% річних.

Внесення грошових коштів за вказаним
договором підтверджується ощадною
книжкою №60599 від 28.02.2012 року, відповідно
якої грошові кошти у сумі 215 000 грн.
отримано західним відділенням ПАТ
«Банк Кредит Дніпро» за підписом
ОСОБА_4 28.02.2012 року о 10:24 год.

Відповідно до висновку № 62/04-237 від
30.07.2013 року, виконаного за ухвалою суду
Науково-дослідним
експертно-криміналістичним центром ,
встановлено, що підпис на договорі
банківського строкового вкладу
№4112 від 28.02.2012 року від імені
ОСОБА_1 - виконано ОСОБА_3. Підпис на
ощадній книжці №60599 від 28.02.2012 року в
графі «Клієнт» виконано ОСОБА_3.

Згідно відповіді Ленінського РВ ДМУ
ГУМВС України в Дніпропетровській
області від 08.10.2013 року, за фактом
шахрайських дій ОСОБА_4, яка працювала
керівником відділення «Західне» ПАТ
«Банк Кредит Дніпро», яка виявились у
недоїмці грошових коштів в сумі 639000
грн., проводилась перевірка, однак
через самогубство ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1
усі кримінальні справи були закритті.

30.07.2012 року ОСОБА_1 звертався до ПАТ
«Банк Кредит Дніпро» з заявою про
повернення грошових коштів за
договором банківського вкладу від
28.02.2012 року, проте відповідачем кошти і
досі не повернуто з посиланням на
нікчемність правочину.

Відповідно до частини першої статті 1059
ЦК України договір банківського вкладу
укладається у письмовій формі.
Письмова форма договору банківського
вкладу вважається додержаною, якщо
внесення грошової суми підтверджено
договором банківського вкладу з
видачею ощадної книжки або сертифіката
чи іншого документа, що відповідає
вимогам, встановленим законом, іншими
нормативно-правовими актами у сфері
банківської діяльності (банківськими
правилами) та звичаями ділового
обороту.

Пунктом 1.4 Положення про порядок
здійснення банками України вкладних
(депозитних) операцій з юридичними і
фізичними особами, затвердженого
постановою Правління Національного
банку України від 3 грудня 2003 року N 516
передбачено, що залучення банком
вкладів (депозитів) юридичних і
фізичних осіб підтверджується також
договором банківського вкладу
(депозиту) з видачею іншого документа,
що підтверджує внесення грошової суми.

Відповідно до пункту 8 глави 2 розділу
III Інструкції про касові операції в
банках України після завершення
приймання готівки клієнту видається
квитанція (другий примірник
прибуткового касового документа) або
інший документ, що є підтвердженням про
внесення готівки у відповідній
платіжній системі. Квитанція або інший
документ, що є підтвердженням про
внесення готівки у відповідній
платіжній системі, має містити
найменування банку, який здійснив
касову операцію, дату здійснення
касової операції (у разі здійснення
касової операції в післяопераційний
час - час виконання операції), а також
підпис працівника банку, який прийняв
готівку, відбиток печатки (штампа) або
електронний підпис працівника банку,
засвідчений електронним підписом САБ.

Згідно з вимогами ст.16 ЦК України,
звертаючись до суду, позивач за власним
розсудом обирає спосіб захисту.
Обравши способом захисту визнання
правочину недійсним, позивач в силу
ст.10 ЦПК України зобов'язаний
довести правову та фактичну підставу
недійсності правочину.

У відповідності до ч. 3 ст. 10 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень.

Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами).

Згідно з п.2 ч.1 ст.208 ЦК України
уписьмовій формі належить вчиняти
правочини між фізичною та юридичною
особою, крім правочинів, передбачених
частиною першою статті 206 цього
Кодексу.

За ст. 203 ЦК України зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також інтересам держави і суспільства,
його моральним засадам. Особа, яка
вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності. Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.
Правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно ч.2 ст.1059 ЦК України у разі
недодержання письмової форми договору
банківського вкладу цей договір є
нікчемним.

Розглядаючи позовні вимоги ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 про заміну сторони у
зобов'язанні, суд виходить з того, що
договір банківського вкладу від 28.02.2012
року не був підписаний титульним
кредитором, отже в силу наведених вище
норм матеріального права є нікчемним
правочином, який не створює правових
наслідків для сторін правочину.

Внаслідок нікчемності договору
банківського вкладу від 28.02.2012 року у
позивача ОСОБА_1 не виникло право
отримання процентів за договором,
оскільки договірні відносини між
сторонами місця не мають і обов'язок
ПАТ «Банк Кредит Дніпро» зі сплати
відсотків не виник.

Вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про заміну
сторони у зобов'язанні, яке є нікчемним,
не можуть бути задоволенні і з огляду
на те, що такий спосіб захисту, який
обрали позивачі, чинним законодавством
не передбачений.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

Оскільки відносини, що склались між
сторонами є позадоговірними, в силу
нікчемності правочину, суд доходить
висновку про те, що сторони знаходяться
у позадоговірних правовідносинах щодо
набуття та збереження грошових коштів
набутих без достатньої правової
підстави.

За обставинами, на які посилається
позивач ОСОБА_1, законом або іншим актом
цивільного законодавства не
передбачено повернення грошових
коштів, які він до установи банку не
вносив, тому в позові ОСОБА_1 слід
відмовити в повному обсязі.

Що стосується вимог третьої особи
ОСОБА_3, то останні підлягають
задоволенню лише в частині повернення
їй грошових коштів, внесених в якості
вкладу в розмірі 215 000 грн., оскільки
останні отриманні та використовуються
банком без достатньої правової
підстави, оскільки договору з ОСОБА_3
банк не укладав.

Суд відхиляє заперечення відповідача
щодо неможливості повернення грошових
коштів банком, оскільки останні ним не
отриманні, а привласнені та розтрачені
шахрайським шляхом працівником ОСОБА_4,
котра померла та не може відшкодувати
шкоду, оскільки померла ОСОБА_4 діяла
від імені банку при укладенні договору
банківського вкладу та видала ощадну
книжку, яка підтверджує внесення суми
вкладу до банку.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_3
підлягають частковому задоволенню, а
судові витрати належить стягнути з
відповідача в дохід держави, оскільки
судом ОСОБА_3 було звільнено від сплати
судового збору. Судові витрати,
понесені ОСОБА_1 при подачі позову до
суду не відшкодовуються у зв'язку з
відмовою у позові.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст.3, 10, 11, 57-61, 88, 169, 179, 212-215 ЦПК
України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Банк Кредит Дніпро», третя особа
ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів
за депозитним договором та відсотків -
відмовити в повному обсязі.

Судовий збір не відшкодовувати.

Позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити
частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Банк Кредит Дніпро" на
користь ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 215
000 грн.

В решті позовних вимог ОСОБА_3 -
відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Банк Кредит Дніпро" на
користь держави судовий збір в розмірі
2150 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області шляхом подачі апеляційної
скарги через Бабушкінський районний
суд м.Дніпропетровська в десятиденний
строк з дня проголошення рішення.

Суддя
Т.В.Шевцова