АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И [1]

05 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Мазурик
О.Ф.,Росік Т.В.

при секретарі: Мурга М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

на ухвалу Солом'янського районного
суду м.Києва від 21 жовтня 2013 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 про визнання договору
купівлі- продажу квартири недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою судді Солом'янського
районного суду м. Києва від 21.10.2013 року у
задоволенні заяви ОСОБА_1 про
забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі, поданій ОСОБА_1,
ставиться питання про скасування цієї
ухвали та постановлення нової про
задоволення заяви про забезпечення
позову в обраний позивачем спосіб.
Апелянт посилається на те, що висновок
судді про необґрунтованість заяви є
помилковим. Зазначає, що вказана ухвала
є незаконною, не ґрунтується на вимогах
ЦПК України та роз'ясненнях Пленуму
Верховного Суду України з даного
приводу. Вказує на те, що судом не
ураховано, що діяльність відповідача
ОСОБА_3 пов'язана з купівлею-продажем
нерухомого майна й що він неодноразово
притягувався до кримінальної
відповідальності.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її
представники ОСОБА_5 та ОСОБА_1
апеляційну скаргу підтримали з підстав
наведених в ній.

Представник ОСОБА_3 вважав апеляційну
скаргу безпідставною та наклепницькою
в частині посилань на злочинну
діяльність відповідача та його
судимостей, а заяву про забезпечення
позову - невмотивованою. Зазначав, що
спір вже розглянутий по суті і ОСОБА_2
відмовлено у задоволенні її позову.

Приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4 в
судове засідання не з'явилася. Виходячи
з положень ч.2 ст.305 ЦПК України колегія
суддів вважає за можливе розглянути
справу за її відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обгрунтованість
постановленої ухвали в цих межах,
колегія суддів приходить до висновку,
що вона не підлягає задоволенню з
таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити заходи забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

В порядку забезпечення позову
арешт може бути накладений на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб.

Розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суддя має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитись зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду при задоволення позову,
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову , який просить застосувати
особа, котра звернулась з такою заявою,
позовним вимогам. Вирішуючи питання
про забезпечення позову, суд повинен
враховувати, що ця обставина може
спричинити шкоду відповідачеві та
іншим особам.

Відмовляючи у задоволенні заяви про
забезпечення позову суддя виходив з
того, що необхідність застосування
засобів забезпечення позову
представником позивачки не
обґрунтована, доказів на підтвердження
того,що майно, на яке він просить
накласти арешт ,а саме квартира
АДРЕСА_1, належить на праві власності
відповідачу не подано, не зазначено
причин у зв'язку із якими потрібно
забезпечити позов.

Колегія суддів погоджується із таким
висновками суду першої інстанції та
вважає їх правильними.

Зі змісту поданої ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 до суду першої інстанції заяви
про забезпечення позову шляхом
накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1
від 21.10.2013 року убачається, що вона не
містить взагалі ніякого обґрунтування
необхідності забезпечення позову, в
ній наводиться лише зміст норм
процесуального закону, які підлягають
застосуванню при вирішенні питання.
Додатками до цієї заяви є 2 копії заяви
та квитанція про сплату судового збору
( а.с.3-4).

Доказів тому що невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити або
зробити неможливим виконання рішення
суду представник позивачки до цієї
заяви не долучив .

За викладених обставин, у відсутність
обґрунтування яким чином невжиття
заходів забезпечення позову у спосіб
зазначений позивачем утруднить або
зробить неможливим виконання рішення
суду, суддя дійшов правильного
висновку про відсутність підстав для
задоволення заяви ОСОБА_1, що не
позбавляє заявника повторно
звернутися із такою заявою з
дотриманням вимог ч.2 ст.151 ЦПК України
на будь - якій стадії розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги про
незаконність ухвали та помилковість
висновків суду є безпідставними.

Ухвала судді відповідає вимогам
процесуального закону і не може бути
змінена або скасована з підстав
наведених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 314, 315
ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду
м.Києва від 21 жовтня 2013 року -

залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :

Справа № 760/18262/13-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/
2264/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Бобровник О.В.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Прокопчук Н.О.