У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Наумчука М.І.,
Остапчука Д.О., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: Виконавчий
комітет Миколаївської міської ради,
Товариство з обмеженою
відповідальністю ЖЕК «Забота», про
визнання частково недійсним свідоцтва
про право власності на житло та
визнання права власності на 1/3
частку квартири, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Центрального
районного суду м. Миколаєва від 15
жовтня 2013 року та рішення
апеляційного суду Миколаївської
області від 25 листопада 2013 року,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: Виконавчий
комітет Миколаївської міської ради,
ТОВ ЖЕК «Забота», про визнання частково
недійсним свідоцтва про право
власності на житло та визнання права
власності на 1/3 частку квартири.

Рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 15 жовтня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 25 листопада
2013 року рішення суду першої
інстанції скасовано в частині
розподілу судових витрат. В іншій
частині рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

ОСОБА_4 не погоджуючись з даними
судовими рішеннями першої та
апеляційної інстанцій подав касаційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просить їх
скасувати та ухвалити нове про
задоволення позовних вимог.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Колегією суддів встановлено та
вбачається з матеріалів справи, що
оскаржувані рішення судів першої та
апеляційної інстанцій ухвалені з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків місцевого та
апеляційного судів, обґрунтовано
викладених в мотивувальних частинах
оскаржуваних рішень.

Судом першої інстанції повно
встановлені фактичні обставини справи
на основі об'єктивної оцінки наданих
сторонами доказів та вірно застосовані
норми матеріального та процесуального
права до спірних правовідносин.

Апеляційний суд дав належну оцінку
законності та обґрунтованості рішення
місцевого суду. Належним чином
перевірив встановлені судом фактичні
обставини справи з урахуванням
зібраних доказів та прийшов до
обґрунтованого висновку щодо
відсутності правових підстав для
скасування рішення місцевого суду.

За таких обставин, правові підстави для
скасування оскаржуваних рішень
відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Центрального районного
суду м. Миколаєва від 15 жовтня 2013
року та рішення апеляційного суду
Миколаївської області від 25 листопада
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ізмайлова Т.Л. Наумчук М.І.
Остапчук Д.О.