У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О., суддів:
Касьяна О.П., Коротуна В.М.,Кафідової
О.В.,Штелик С.П.,розглянувши у судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_6 до Приватного акціонерного
товариства «АІСЕ Україна» про захист
прав споживачів, за касаційною скаргою
Приватного акціонерного товариства
«АІСЕ Україна» на рішення колегії
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду
Житомирської області від 29 липня
2013 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_6 звернулася до
суду з позовом, у якому просила визнати
недійсною угоду, укладену 21 березня 2007
року між нею та ЗАТ «АІСЕ Україна» про
надання послуг з придбання автомобіля,
та стягнути з відповідача на її користь
38187 грн 71 коп. сплачених вступних
внесків.

В обґрунтування своїх вимог посилалась
на ті обставини, що 21 березня 2007 року
між нею та ПАТ «АІСЕ Україна» було
укладено угоду про надання послуг з
придбання легкового автомобіля марки
«Волга» за ціною 56 тис. грн., на
виконання якої вона сплатила 38187 грн 71
коп. вступних внесків, проте автомобіль
так і не отримала, що порушує її права.

Вважає, що відповідач ввів її в оману, а
угода є такою, що має ознаки
пірамідальної схеми, оскільки вона
порушує її права як споживача та
укладена внаслідок здійснення
нечесної підприємницької діяльності,
просила задовольнити позов.

Рішенням Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від 29 травня 2013 року у
задоволенні позову відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати
в цивільних справах апеляційного суду
Житомирської області від 29 липня 2013
року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове, яким позов
задоволено.

У касаційній скарзі ПАТ «АІСЕ Україна»
просить скасувати рішення
апеляційного суду, посилаючись на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, і ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
угода, укладена між сторонами
відповідає вимогам чинного
законодавства і підстав для
задоволення позову немає.

Скасовуючи рішення суду та ухвалюючи
нове, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що угода суперечить
положенням ст. ст. 18, 19 Закону України
«Про захист прав споживачів», оскільки
відповідач здійснює нечесну
підприємницьку діяльність, що вводить
позивача в оману, та яка має ознаки
пірамідальної схеми, що є підставою для
визнання її недійсною та повернення
позивачці сплачених внесків.

Проте погодитись за таким рішенням
суду апеляційної інстанції не можна з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим, ухваленим з виконанням
усіх вимог цивільного судочинства,
згідно із законом, на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове
рішення не відповідає.

Судом встановлено, що 21 березня 2007 року
між ОСОБА_6 та ПАТ «АІСЕ Україна»
укладено угоду, предметом якої є
надання учаснику послуг системи ТОВ
«Автоплан», спрямованих на придбання
автомобіля, за якою відповідач
зобов'язався надати позивачу систему
послуг з придбання автомобіля за
правилами діяльності системи Автоплан,
а позивачка сплатити передбачені
угодою кошти, плату за послуги,
пов'язані із вступом до системи,
щомісячні чисті внески, щомісячні
внески в оплату послуг, страховий
платіж.

На виконання умов угоди позивачка
сплатила відповідачу 38187,71 грн внесків.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені чч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього
Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Відповідно до положень, закріплених у
ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України «Про
захист прав споживачів», забороняється
здійснення нечесної підприємницької
практики. Нечесна підприємницька
практика включає в себе будь-яку
діяльність (дії або бездіяльність), що
вводить споживача в оману або є
агресивною. Зокрема, відповідно до п. 7
ч. 3 ст. 19 цього Закону забороняються як
такі, що вводять в оману, утворення,
експлуатація або сприяння розвитку
пірамідальних схем, коли споживач
сплачує за можливість одержання
компенсації, яка надається за рахунок
залучення інших споживачів до такої
схеми, а не за рахунок продажу або
споживання продукції. Правочини,
здійснені з використанням нечесної
підприємницької практики, є
недійсними.

Таким чином, Законом України «Про
захист прав споживачів» закріплена
можливість визнання недійсними
правочинів, здійснених із
використанням нечесної
підприємницької діяльності, яка
полягає, зокрема, у введенні в оману
споживачів шляхом залучення їхніх
коштів з метою реалізації діяльності
пірамідальної схеми.

При цьому в зазначеному Законі
нормативне визначення поняття
«пірамідальної схеми» не надано, однак
визначені ознаки, які відносять
діяльність суб'єкта підприємництва до
«пірамідальної схеми».

Аналіз п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «"Про
захист прав споживачів» дає підстави
для висновку, що поняття «пірамідальна
схема» у розумінні цієї норми має такі
обов'язкові ознаки: а) здійснення
сплати за можливість одержання
учасником компенсації; б) компенсація
надається за рахунок залучення
учасником інших споживачів схеми; в)
відсутність продажу або споживання
товару.

Отже, для кваліфікації «пірамідальної
схеми» необхідна наявність усіх
зазначених ознак.

Відсутність вищевказаних ознак
виключає можливість визнання схеми як
«пірамідальної», тобто такої, що
порушує норми чинного законодавства
України.

Так, пірамідальній схемі властива
сплата за можливість одержання окремим
учасником компенсації, яка повинна
надаватися за рахунок залучення цим
учасником схеми інших споживачів.

Суд апеляційної інстанції не виконав
вимоги процесуального права щодо
повного та всебічного з'ясування
обставин справи, не з'ясував, яку саме
діяльність здійснює відповідач, не
перевірив, чи наявні у цій діяльності
усі ознаки для можливості віднесення
її до пірамідальної схеми, не врахував,
що оспорюваною угодою передбачено
надання споживачу товару в обмін на
внесені ним кошти, не перевірив, чи не є
ці послуги послугами фінансового
характеру, а відтак не визначився із
характером відносин, що склалися між
сторонами та нормами матеріального
права, які підлягають застосуванню.

Крім того, вказуючи, що відповідач ввів
позивачку в оману шляхом залучення її
коштів інших споживачів до
пірамідальної схеми, а також з підстав
оплати ним не самого товару, а права
купівлі товару та відсутності
залучення власних коштів відповідача,
суд апеляційної інстанції не врахував,
що відповідно до п. 5 ст. 1 Закону України
«Про фінансові послуги та регулювання
ринків фінансових послуг» під поняттям
«фінансова послуга» розуміється
операція з фінансовими активами, що
здійснюється в інтересах третіх осіб
за власний рахунок чи за рахунок цих
осіб, а у випадках, передбачених
законодавством, - і за рахунок
залучених від інших осіб фінансових
активів, з метою отримання прибутку або
збереження реальної вартості
фінансових активів.

А відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 230 ЦК
України обман має місце, якщо сторона
заперечує наявність обставин, які
можуть перешкодити вчиненню правочину,
або якщо вона замовчує їх існування,
тоді як відповідно до ст. 8 укладеної
між сторонами угоди, її підписання, а
також додатків до неї свідчить про те,
що сторони зрозуміли усі визначення,
умови та зміст Угоди та Додатків до неї,
які містять опис послуг, що здійснює
відповідач, дійшов помилкового
висновку про введення позивачки в
оману.

У порушення ст. 303 ЦПК України не
перевірив законності і
обґрунтованості рішення суду першої
інстанції, не спростував його
висновків про відсутність підстав для
задоволення позову, ухвалив передчасне
рішення.

Невиконання судом апеляційної
інстанції норм процесуального права
унеможливлює встановлення обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи, що є підставою для
скасування рішення суду апеляційної
інстанції з направленням справи на
новий розгляд до цього суду, як
передбачено ст. 338 ЦПК України.

За таких обставин касаційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
«АІСЕ Україна» потрібно задовольнити
частково, рішення колегії суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Житомирської
області від 29 липня 2013 року скасувати, а
справу направити на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «АІСЕ
Україна» задовольнити частково,
рішення колегії суддів судової палати
в цивільних справах апеляційного суду
Житомирської області від 29 липня 2013
року скасувати, а справу направити на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.О. Дьоміна

Судді:
О.П. Касьян

О.В. Кафідова

В.М. Коротун

С.П. Штелик