Справа № 379/1989/13-ц Головуючий у І
інстанції Потеряйко С.А.Провадження №
22-ц/780/723/14 Доповідач у 2
інстанції ПриходькоКатегорія 4
УХВАЛА

Іменем України

29 січня 2014 року колегія судової палати
в цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого: Приходька К.П.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній
Д.О.,

при секретарі: Токар Т.Ю.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Таращанського районного
суду Київської області від 27 листопада
2013 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
поділ спільного сумісного майна
подружжя,-

встановила:

у листопаді 2013 року позивач звернувся
до суду з вказаним позовом, який
обґрунтовував тим, що він з
відповідачкою проживали в
незареєстрованому шлюбі з 2002 року, вели
спільне господарство та мали спільний
бюджет.

Під час сумісного проживання сторонами
було придбано наступне майно: палас
вартістю 300 грн; покривало 2х3м. вартістю
40 грн; коврову доріжку 2,5х6м. вартістю 450
грн; тюлі 2,5х3м. (5шт.) вартістю 200 грн;
диван вартістю 100 грн; покривало 2х3м.
вартістю 50 грн; спальний гарнітур
(ліжко, 2 тумбочки) вартістю 2700 грн;
люстри 2шт. вартістю 105 грн; телевізор
кольоровий «START» вартістю 900 грн;
супутникову антену та тюнер вартістю 900
грн; бензокосилку вартістю 1200 грн;
насос водяний вартістю 350 грн; січкарню
вартістю 400 грн; машину дров вартістю 1300
грн; оприскувач вартістю 120 грн., вікна
металопластикові (5шт.) вартістю 7000 грн;
будівельні матеріали на ремонт кімнат
вартістю 500 грн; котел дров»яний
вартістю 1000 грн; свині (3шт.) вартістю 1200
грн; криниця вартістю 6200 грн; курятник
цегляний вартістю 500 грн; бетонна
огорожа навколо будинку вартістю 3500
грн; доріжки бетонні вартістю 1000 грн;
кури (12шт) вартістю 300 грн; корову
вартістю 5000 грн; качки (17шт.) вартістю 240
грн; пластик вартістю 300 грн., всього на
загальну суму 35 855 грн.

Зазначав, що в жовтні 2013 року сторони
припинили сімейно-шлюбні стосунки.
Відповідачка, забравши певні речі,
переїхала проживати до іншого чоловіка
в іншу місцевість.

Оскільки, майно, яке набуте подружжям
за час спільного проживання ділиться
порівну, то позивач просив суд визнати
за ним право власності на 1/2 частину
майна, а судові витрати просить
стягнути з відповідачки.

Рішенням Таращанського районного суду
Київської області від 27 листопада 2013
року позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на
таке майно: палас вартістю 300 грн;
покривало 2х3м. вартістю 40 грн; коврову
доріжку 2,5х6м. вартістю 450 грн; тюлі 2,5х3м.
(2 шт.) вартістю 80 грн; диван вартістю 100
грн; телевізор кольоровий «START»
вартістю 900 грн; бензокосилку вартістю
1200 грн; корову вартістю 5000 грн; насос
водяний вартістю 350 грн; січкарню
вартістю 400 грн; супутникову антену та
тюнер вартістю 900 грн; машину дров
вартістю 1300 грн; оприскувач вартістю 120
грн., всього майна на загальну суму 11 140
грн.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на
наступне майно: покривало 2х3м. вартістю
50 грн; тюлі 2,5х3м. (3шт.) вартістю 120 грн;
спальний гарнітур (ліжко, 2 тумбочки)
вартістю 2700 грн; люстри 2 шт. вартістю 105
грн; вікна металопластикові (5 шт.)
вартістю 7000 грн; будівельні матеріали
на ремонт кімнат вартістю 500 грн; котел
дров»яний вартістю 1000 грн; свині (3 шт.)
вартістю 1200 грн; криниця вартістю 6200
грн; курятник цегляний вартістю 500 грн;
бетонна огорожа навколо будинку
вартістю 3500 грн; доріжки бетонні
вартістю 1000 грн; кури (12 шт.) вартістю 300
грн; качки ( 17 шт.) вартістю 240 грн;
пластик вартістю 300 грн., всього майна
на загальну суму: 24 715 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
компенсацію за одержану нею більшу
частину нерухомого майна в розмірі 6
787,50 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1/2
частину понесених ним судових витрат в
розмірі 114,70 грн та 550 грн за надання
правової допомоги.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на недотримання норм
матеріального та процесуального права,
просила рішення суду змінити, а саме
виключити зі спільного майна вартість
встановлених вікон, криниці та
поділити спільне майно з урахуванням
кредитного договору.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з»ясованих обставин справи, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що сторони
проживали в незареєстрованому шлюбі з
2002 року в житловому будинку, який
розташований в АДРЕСА_1, вели спільне
господарство та мали спільний бюджет.

За час сумісного проживання сторонами
було придбано наступне рухоме майно:
палас вартістю 300 грн; покривало 2х3м.
вартістю 40 грн; коврову доріжку 2,5х6м.
вартістю 450 грн; тюлі 2,5х3м. (5 шт.)
вартістю 200 грн; диван вартістю 100 грн;
покривало 2х3м. вартістю 50 грн; спальний
гарнітур (ліжко, 2 тумбочки) вартістю 2700
грн; люстри 2 шт. вартістю 105 грн;
телевізор кольоровий «START» вартістю 900
грн; супутникову антену га тюнер
вартістю 900 грн; бензокосилку вартістю
1200 грн; насос водяний вартістю 350 грн;
січкарню вартістю 400 грн; машину дров
вартістю 1300 грн; оприскувач вартістю 120
грн., вікна металопластикові (5шт.)
вартістю 7000 грн; будівельні матеріали
на ремонт кімнат вартістю 500 грн; котел
дров»яний вартістю 1000 грн; свині (3шт.)
вартістю 1200 грн; криниця вартістю 6200
грн; курятник цегляний вартістю 500 грн;
бетонна огорожа навколо будинку
вартістю 3500 грн; доріжки бетонні
вартістю 1000 грн; кури (12шт.) вартістю 300
грн; корову вартістю 5000 грн; качки (17шт.)
вартістю 240 грн; пластик вартістю 300
грн., всього на загальну суму 35 855 грн,
тобто ідеальна частко кожної сторони в
грошовому еквіваленті становить 17 927,50
грн.

В жовтні 2013 року сторони припинили
сімейно-шлюбні стосунки. Відповідачка,
забравши певні речі, переїхала
проживати до іншого чоловіка в іншу
місцевість.

Добровільно розділити спільне майно
сторони не спромоглися, тому позивач
звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позов, суд
виходив з наступного.

Відповідно до положень статей 60 та 69 СК
України, ч.3 ст.368 ч.1 ст.372 ЦК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності,
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що є об»єктом права спільної
сумісної власності.

Статтею 70 СК України визначено, що у
разі поділу майна, що є об»єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки дружини та чоловіка є рівними.

Враховуючи позицію сторін, що під час
слухання справи судом позивач та
відповідачка визнали, що майно, яке
придбане за час спільного проживання є
спільним сумісним майном, дійшли
спільної згоди щодо варіанту поділу
рухомого майна, суд правильно вважав за
необхідне позовні вимоги ОСОБА_2
задовольнити, визнати за ним право
власності на 1/2 частину рухомого майна:
палас вартістю 300 грн; покривало 2х3м.
вартістю 40 грн; коврову доріжку 2,5х6м.
вартістю 450 грн; тюлі 2,5х3м. (2шт.)
вартістю 80 грн; диван вартістю 100 грн;
телевізор кольоровий «START» вартістю 900
грн; бензокосилку вартістю 1200 грн;
корову вартістю 5000 грн; насос водяний
вартістю 350 грн; січкарню вартістю 400
грн; супутникову антену та тюнер
вартістю 900 грн; машину дров вартістю 1300
грн; оприскувач вартістю 120 грн. Всього
майна на загальну суму: 11 140 грн.

Суд також прийшов до правильного
висновку, що за відповідачкою
необхідно визнати право власності на 1/2
частину рухомого майна: покривало 2х3м.
вартістю 50 грн; тюлі 2,5х3м. (3шт.) вартістю
120 грн; спальний гарнітур (ліжко, 2
тумбочки) вартістю 2700 грн; люстри 2 шт.
вартістю 105 грн; вікна металопластикові
(5шт.) вартістю 7000 грн; будівельні
матеріали на ремонт кімнат вартістю 500
грн; котел дров»яний вартістю 1000 грн;
свині (3шт.) вартістю 1200 грн; криниця
вартістю 6200 грн; курятник цегляний
вартістю 500 грн; бетонна огорожа
навколо будинку вартістю 3500 грн;
доріжки бетонні вартістю 1000 грн;
пластик вартістю 300 грн в житловому
будинку, який розташований в АДРЕСА_1;
кури (12шт.) вартістю 300 грн; качки (17шт.)
вартістю 240 грн. Всього майна на
загальну суму: 24 715 грн.

Оскільки, частки, які виділяються
подружжю є нерівними, суд правильно
стягнув з відповідачки на користь
позивача 6 787,50 грн компенсацію за
більшу частку у присудженому майні.

Таким чином, оскільки сторони дійшли
спільної згоди щодо варіанту поділу
рухомого майна, суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню.

Доводи апелянта в апеляційній скарзі
про незаконність та часткову
необгрунтованість рішення, неповне
з»ясування судом обставин, що мають
значення для справи, порушення норм
матеріального та процесуального права
при його ухваленні, на переконання
колегії суддів апеляційної інстанції,
не знайшли свого підтвердження і
повністю спростовуються дослідженими
належними та допустимими доказами по
справі.

За таких обставин, колегія судів,
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
дав належну оцінку зібраним доказам,
вірно послався на закон, що регулює
спірні правовідносини, дійшов
правильного висновку про часткове
задоволення позову.

Оскільки рішення суду ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
апеляційну скаргу і залишити рішення
суду без змін.

Керуючись: ст.ст.303,307,308,313-315,317,319 ЦПК
України колегія суддів, -

ухвалила :

апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити, рішення Таращанського
районного суду Київської області від 27
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді