Справа № 189/67/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.01.2014 року Покровський районний суд
Дніпропетровської області

в складі головуючого судді
Лукінової К.С.

при секретареві
Приходько Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Покровське цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з
позовом про стягнення заборгованості з
ОСОБА_1, посилаючись на те, що
відповідно до укладеного договору №б/н
від 28.02.2007 року ОСОБА_1 28.02.2007 року
отримав кредит у розмірі 0,00 грн. з
подальшим збільшенням до 500,00 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36,00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. Договором
передбачено порядок та умови погашення
кредиту, погашення заборгованості по
кредиту, сплата нарахованих за період
користування кредитом відсотків,
комісії за користування кредитом та
інших витрат. У порушення умов договору
відповідач зобов'язання за вказаним
договором належним чином не виконав, у
зв'язку з чим станом на 30.11.2013 року має
заборгованість в розмірі 28715,77 грн., яка
складається з наступного: 14081,27 грн. -
заборгованість за кредитом; 12790,89 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 500,00 грн. - штраф
(фіксована частина); 1343,61 грн. - штраф
(процентна складова). В зв'язку з чим
позивач просить суд стягнути з
відповідача заборгованість у розмірі
28715,77 грн. за кредитним договором та
судові витрати в розмірі 287,15 грн.

Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158
ЦПК України у відсутності представника
позивача та відповідача, які надіслали
до суду заяву з проханням справу
розглянути за їх відсутності.

Представник позивача позовні
вимоги підтримує та просить позов
задовольнити.

Відповідач надав до суду письмові
заперечення, в яких зазначив, що
позовні вимоги є необґрунтованими,
оскільки зокрема з наданого розрахунку
заборгованості не можливо встановити
як банк розрахував дану заборгованість
та штрафні санкції, а тому позивач
просить стягнути штраф у розмірі 500 грн.
(фіксована частина), штраф у розмірі
1343,61 грн. (процентна складова), тобто
кредитним договором встановлена
подвійна штрафна санкція за одне і те
саме правопорушення. Крім того,
відповідач в своїх запереченнях також
вказав на те, що позивач в позовній
заяві посилається на «умови та правила
надання банківських послуг», які банк
може змінювати щоденно про що свідчить
той факт, що в доданих матеріалах
справи «умовах» навіть не зазначена
дата їх затвердження, до того ж також
відсутній підпис відповідача. Також
відповідач зазначив про не
співмірність штрафів та процентів
порівняно з основним боргом.

Відповідач в заяві написав, що він
згоден з сумою кредитної
заборгованості, проте він не згоден з
сумою 1343,61 грн. - штраф (процентна
складова).

Розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи та
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що позовна заява підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Із матеріалів справи видно, що
відповідно до укладеного договору №б/н
від 28.02.2007 року ОСОБА_1 28.02.2007 року
отримав кредит у розмірі 0,00 грн. з
подальшим збільшенням до 500,00 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36,00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. Відповідач
підтвердив свою згоду на те, що
підписана разом з Умовами надання
кредиту фізичним особам складає між
ним і банком Договір, про що свідчить
підпис відповідача у заяві. Договором
передбачено порядок та умови погашення
кредиту, погашення заборгованості по
кредиту, сплата нарахованих за період
користування кредитом відсотків,
комісії за користування кредитом та
інших витрат.

Судом достовірно встановлено, що
відповідач зобов'язання за вказаним
договором належним чином не виконав, у
зв'язку з чим, станом на 30.11.2013 року має
заборгованість в розмірі 28715,77 грн., яка
складається з наступного: 14081,27 грн. -
заборгованість за кредитом; 12790,89 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 500,00 грн. - штраф
(фіксована частина); 1343,61 грн. - штраф
(процентна складова).

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором кредитодавець
зобов'язується надати грошові кошти
позичальнику в розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити відсотки.

Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином і в термін передбачений
договором, одностороння відмова від
виконання зобов'язання не
допускається, боржник не звільняється
від відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання.

Частиною 2 ст.1050 ЦК України
встановлено, що якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
чергової частини позикодавець має
право вимагати дострокового
повернення частини позики, що
лишається та сплати процентів.

Разом з тим, судом встановлено, що
згідно копії заяви відповідача,
відповідач ознайомлений та згоден з
Умовами та Правилами надання
банківських послугу, а також тарифами
банку, про що свідчить його підпис від
28.02.2007 року в графі «Клієнт», який не був
заперечений відповідачем. В зв'язку з
цим, судом не приймаються в цій частині
доводи відповідача, викладені в
письмових заперечення проти позову.
Однак, позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню в частині
стягнення штрафів, оскільки суд вважає,
що стягнення за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором,
штрафів (фіксованої та процентної
складової) є застосуванням подвійної
цивільно-правової відповідальності
одного і того ж виду за одне й те саме
порушення, що напряму суперечить ч.1 ст.
61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК
України, а тому в частині стягнення
штрафу у вигляді процентної частини
слід відмовити з цих підстав.

Також, суд вважає, що позивачем не
пропущений строк позовної давності,
оскільки на момент розгляду справи
договір, що укладений між сторонами є
діючим, відповідачем зобов'язання не
виконані.

На день розгляду справи сума в
розмірі 28715,77 грн. на користь ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» відповідачем не
відшкодована, проте, в зв'язку з
вищенаведеним суд вирішив позов
задовольнити частково, а саме, з ОСОБА_1
підлягає стягненню: 14081,27 грн. -
заборгованість за кредитом; 12790,89 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 500,00 грн. - штраф
(фіксована частина). А всього до
стягнення підлягає: 27372,16 грн.

Відповідно до ст.88 ЦПК з
відповідача на користь ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» підлягає до стягнення
судовий збір в розмірі 273,72 грн.

В решті позову слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 1050, 1054 ЦК
України, ст.215-219 ЦПК України суд, -

вирішив:

Позов ПАТ КБ "ПриватБанк" до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПРИВАТБАНК»
заборгованість за кредитним договором
№б/н від 09.10.2007 року, яка складається з
наступного:

- 14081,27 грн. - заборгованість за
кредитом;

- 12790,89 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

- 500,00 грн. - штраф (фіксована
частина); А всього: 27372,16 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційного банку „Приват Банк"
судові витрати у розмірі 273,72 грн.

В решті позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя:
К.С. Лукінова