Справа № 353/1608/13-ц
Провадження № 22-ц/779/404/2014
Головуючий у 1 інстанції Лущак Н.І. Н. І.
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого-судді Фединяка
В.Д.

суддів:
Малєєва А.Ю., Меленко О.Є.

секретаря
Мельник О.В.

з участю
представника ОСОБА_2 -

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом
Львівського державного університету
внутрішніх прав до ОСОБА_2 про
стягнення коштів за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Тлумацького
районного суду від 24 грудня 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року Львівський
державний університет внутрішніх
справ звернувся в суд із указаним
позовом і зазначав, що з 28 липня 2006 року
по 29 червня 2010 року ОСОБА_2 навчалась
на денній формі навчання
Прикарпатського юридичного інституту
Львівського державного університету
внутрішніх справ і на її утримання
затрачено 10273,70 грн. Згідно п.2.3.6
Договору №10/895 укладеного між
сторонами 21 грудня 2007 про підготовку
фахівця у вищому навчальному закладі
МВС України відповідачка зобов'язалась
у випадку звільнення з органів
внутрішніх справ протягом трьох років
після закінчення навчання,
відшкодувати витрати, які були
затрачені на її утримання. 22 грудня 2012
року наказом №114 УМВС України на
Львівській залізниці ОСОБА_2 звільнили
з органів внутрішніх справ за
порушення дисципліни. Посилаючись на
те, що відповідачка порушила п.2.3.6
Договору №10/895 укладеного між
сторонами 21 грудня 2007 про підготовку
фахівця у вищому навчальному закладі
МВС України, так як була звільнена з
органів внутрішніх справ протягом
трьох років після закінчення навчання,
просив стягнути з неї 10273, 70 грн. витрат,
пов'язаних з утриманням у вищому
навчальному закладі та судові витрати.

Рішенням Тлумацького районного
суду від 24 грудня 2013 року позов
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь Львівського державного
університету внутрішніх справ 10273 грн 70
коп. витрат, пов'язаних з утриманням
відповідача у вищому навчальному
закладі МВС України та 229 грн. 40 коп.
судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
ставить питання про скасування
оскаржуваного рішення з ухваленням
нового про відмову у задоволенні
позову, посилаючись на те, що суд першої
інстанції неповно з'ясував обставини
справи, дав неправильну оцінку поданим
доказам, допустив порушення норм
матеріального і процесуального права й
ухвалив незаконне рішення. На думку
апелянта, суд не врахував того, що вона
виконала всі умови договору про
підготовку фахівця у вищому
навчальному закладі МВС України і її
було звільнено з органів внутрішніх
справ не за власним бажанням чи відмови
від подальшого проходження служби, як
це передбачено п.3.2.Договору, а на
підставі порушення трудової
дисципліни. Також зазначає, що
навчалась за кошти державного бюджету
і позивач немає повноважень на
відшкодування таких коштів на які вона,
відповідно ст.43 Конституції України
про безплатність вищої освіти має
право.

У судовому засіданні ОСОБА_2
підтримала доводи апеляційної скарги,
просить задовольнити цю скаргу.

Представник Львівського
державного університету внутрішніх
справ в судове засідання не з'явився,
хоч про час та місце розгляду справи
був в установленому порядку
повідомлений, що не перешкоджає
розгляду справи у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, дослідивши матеріали справи та
перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК
України наведені у скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку про
відхилення апеляційної скарги з таких
підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що між
сторонами 21 грудня 2007 року був
укладений договір №10/895 про підготовку
фахівця у вищому навчальному закладі
МВС України. Згідно умов договору
відповідачка зобов'язалась у випадку
звільнення з органів внутрішніх справ
протягом трьох років після закінчення
навчання відшкодувати витрати, які
були затрачені на її утримання. Наказом
Управління МВС України №114від 22.12.2011
року відповідачку звільнено з органів
внутрішніх справ за порушення
дисципліни. Тому підлягають стягненню
витрати пов'язанні з утриманням
відповідачки у вищому навчальному
закладі МВС України в сумі 10273 грн. 70
коп. Висновок суду відповідає
вимогам закону і матеріалам справи.

За змістом ст.18 Закону України
«Про міліцію» підготовка фахівців у
вищих навчальних закладах
Міністерства внутрішніх справ України
за державним замовленням здійснюється
на підставі договору про навчання, який
укладається між навчальним закладом,
головним управлінням, управлінням
Міністерства внутрішніх справ України
в Автономній Республіці Крим, області,
місті Києві або Севастополі чи на
транспорті та особою, яка навчається.
Типову форму договору затверджує
Міністерство внутрішніх справ України
за погодженням з центральним органом
виконавчої влади у сфері освіти і
науки.

Курсанти вищих навчальних
закладів Міністерства внутрішніх
справ України у разі дострокового
розірвання договору через небажання
продовжувати навчання або через
недисциплінованість чи в разі відмови
від подальшого проходження служби на
посадах начальницького складу органів
внутрішніх справ після закінчення
вищого навчального закладу, а також
особи начальницького складу органів
внутрішніх справ, які звільняються із
служби протягом трьох років після
закінчення вищого навчального закладу
Міністерства внутрішніх справ України
за власним бажанням, через службову
невідповідність або за порушення
дисципліни, відшкодовують
Міністерству внутрішніх справ України
витрати, пов'язані з їх утриманням у
вищому навчальному закладі, в порядку,
установленому Кабінетом Міністрів
України. У разі відмови від
добровільного відшкодування витрат
таке відшкодування здійснюється в
судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи
і встановлено судом, 21 грудня 2007 року
між позивачем та ОСОБА_2 було укладено
угоду про підготовку за державним
замовленням на денній формі навчання
фахівця у Прикарпатському юридичному
інституті Львівського державного
університету внутрішніх справ (далі -
Угода).

За змістом ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що ставиться.

Наказом УМВС України Львівського
державного університету внутрішніх
справ Прикарпатського юридичного
інституту № 222 від 30.06.2010 року у зв'язку
з закінченням навчання ОСОБА_2 видано
диплом і присвоєно звання лейтенанта
міліції.

Згідно проведеного розрахунку на
утримання ОСОБА_2 у вищому навчальному
закладі за період з 01.09.2006 року по 29.06.2010
року затрачено 10273,70 грн. (а.с.7).

Наказом УМВС України у Львівській
області № 114 о/с від 22 грудня 2011року
лейтенанта міліції ОСОБА_2 було
звільнено з органів внутрішніх справ
за порушення дисципліни згідно п. 64 «є»
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ. Зазначених
обставин відповідачка не заперечує.

Відповідно до п. 2.3.6. Угоди у разі
звільнення з органів внутрішніх справ
після закінчення навчання до
встановленого 3-річного терміну з
підстав, передбачених п. 3 цієї угоди -
зобов'язаний відшкодувати витрати,
пов'язані з утриманням у навчальному
закладі за період навчання.

Враховуючи наведене, відповідно
ст.526 ЦК України, ст.18 Закону України
«Про міліцію» суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку
стягнувши з ОСОБА_2 на користь
Львівського державного університету
внутрішніх справ 10273 грн 70 коп. витрат,
пов'язаних з її утриманням у вищому
навчальному закладі, так як звільнення
з органів внутрішніх справ після
закінчення навчання до встановленого
3-річного терміну мало місце порушення
дисципліни.

Суд відхиляє доводи апеляційної
скарги, оскільки вони суперечать
Положенню про вищі навчальні заклади
МВС, затвердженого наказом МВС України
від 14 лютого 2008 року № 62. Зокрема, на
момент укладання Угоди порядок
підготовки фахівців у вищому
навчальному закладі МВС України за
державним замовленням із числа осіб
цивільної молоді, рядового і молодшого
начальницького складу органів
внутрішніх справ України та їх
працевлаштування регулювався наказом
МВС України від 30 серпня 1999 року № 660,
чинність якого була скасована п. 1.1
наказу МВС України від 14 травня 2007 року
№ 150.

Згідно з абз. 2 п. 1 наказу, який був
чинним на момент укладання угоди про
навчання, на ректорів вищих навчальних
закладів МВС України після зарахування
осіб на навчання за державним
замовленням покладався обов'язок
укласти з ними угоду, передбачену
додатком 1 до Порядку працевлаштування
випускників вищих навчальних
закладів, підготовка яких
здійснювалась за державним
замовленням, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 22
серпня 1996 № 992.

Відповідно до п. 1.1. Положення про
вищі навчальні заклади МВС,
затвердженого наказом МВС України від
14 лютого 2008 року № 62 вищі навчальні
заклади МВСУкраїни є державними
навчальними закладами, які
підпорядковані МВС.

Кошти на навчання виділяються із
державного бюджету України після чого
перераховуються вищим навчальним
закладам МВС України та витрачаються
останніми на підготовку фахівців для
підрозділів МВС України.

Бюджетні асигнування та
надходження спеціального фонду
непідлягають вилученню та
використовуються виключно за
призначенням відповідно до вимог
чинного законодавства (п. 9.9. Положення).

Вищі навчальні заклади
самостійно використовують кошти
загального та спеціального фондів
державного бюджету відповідно до
кошторису,що затверджується МВС (п. 9.10.
Положення).

Згідно з п. 2.3 Порядку розрахунку
витрат, пов'язаних з утриманням
курсантів у вищих навчальних закладах,
затвердженого спільним наказом
Міністерства оборони України,
Міністерства фінансів України,
Міністерства внутрішніх справ України,
Міністерства транспорту та зв'язку
України, Адміністрації Державної
прикордонної служби України,
Управління державної охорони України,
Служби безпеки України від 16 липня 2007
року № 419/831/240/605/537/219/534, сума
відшкодування витрат на утримання під
час навчання курсантів відображається
у наказі про його звільнення та
вноситься до книги обліку нестач
вищого навчального закладу.

Відповідно до п. 14 постанови
Кабінету Міністрів України № 992 від 22
серпня 1996 року «Про порядок
працевлаштування випускників вищих
навчальних закладів, підготовка яких
здійснювалась за державним
замовленням», яка діяла на момент
вступу ОСОБА_2 до університету, у разі
неприбуття молодого фахівця за
направленням або відмови без поважної
причини приступити до роботи за
призначенням, звільнення його з
ініціативи адміністрації за порушення
трудової дисципліни, звільнення за
власним бажанням протягом трьох років
випускник зобов'язаний відшкодувати у
встановленому порядку до державного
бюджету вартість навчання та
компенсувати замовникові всі витрати.

Крім цього, інші доводи
апеляційної скарги не спростовують
правильності висновків суду
викладених в оскаржуваному рішенні,
тому не можуть бути підставою для
скасування справедливого і по суті
правильного рішення суду лише з одних
формальних

Колегія суддів вважає
оскаржуване рішення по суті правильним
і таким, що ухвалене з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.
Підстав для скасування цього рішення,
за доводами апеляційної скарги не
встановлено.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 307, 308, 313-315,317 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.
Рішення Тлумацького районного суду від
24 грудня 2013 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ з часу набрання
законної сили.

Головуючий-суддя В.Д.Фединяк

Судді:
А.Ю.Малєєв

О.Є.Меленко