У х в а л а

іменем україни

5 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,суддів:
Касьяна О.П.,Ступак О.В.,Коротуна
В.М.,Штелик С.П.,розглянувши в судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19,
ОСОБА_20, ОСОБА_21 до
виробничо-комерційного підприємства
«Швея», ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24,
ОСОБА_25, ОСОБА_26, треті особи:
регіональне відділення Фонду
державного майна України по
Полтавській області, реєстраційна
служба Чутівського районного
управління юстиції в Полтавській
області, про визначення частки у
спільному майні, виділення її в натурі
та визнання права власності, за
касаційною скаргою
виробничо-комерційного підприємства
«Швея» на рішення Чутівського
районного суду Полтавської області від
17 вересня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Полтавської області
від 4 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У 2013 році ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21
звернулися до суду з позовом про
визначення частки у спільному майні,
виділення її в натурі та визнання права
власності, обґрунтовуючи його тим, що у
складі учасників товариства покупців
вони приймали участь у викупі
державного майна
виробничо-комерційного підприємства
«Швея» (далі - ВКП «Швея») за кошти та
майнові сертифікати. Вважаючи, що їм
належить право на частину придбаного
державного майна - нежитлового
приміщення за адресою: АДРЕСА_1, та на
інвентар, обладнання, устаткування за
актом Інвентаризації та договору
купівлі-продажу від 31 травня 1994 року,
співпозивачі просили суд визначити
частку кожного з них у спільному майні
членів товариства покупців ВКП «Швея»
у цьому нежитловому приміщенні та
інвентарі, обладнанні, устаткуванні,
виділити їм у натурі частки в комплексі
будівлі другого поверху і визнати
право спільної часткової власності на
виділене в натурі єдине ціле нерухоме
майно із комплексу вищезазначеної
будівлі.

Рішенням Чутівського районного суду
Полтавської області від 17 вересня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Полтавської області
від 4 листопада 2013 року, позов
задоволено.

Визначено, що розмір часток ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_14,
ОСОБА_17, становить по 6,6 % у спільному
майні членів товариства покупців ВКП
«Швея» - нежитловому приміщенні,
розташованому за адресою: АДРЕСА_1, та
інвентарі, обладнанні, устаткуванні
згідно з актом Інвентаризації та
договором купівлі-продажу від 31 травня
1994 року.

Визначено, що розмір часток ОСОБА_8,
ОСОБА_13, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 становить по
2,3 % у спільному майні членів товариства
покупців ВКП «Швея» - нежитловому
приміщенні за адресою: АДРЕСА_1, та
інвентарі, обладнанні, устаткуванні
згідно з актом Інвентаризації та
договором купівлі-продажу від 31 травня
1994 року.

Визначено, що розмір частки ОСОБА_12
становить 5,5 % у спільному майні членів
товариства покупців ВКП «Швея» -
нежитловому приміщенні за адресою:
АДРЕСА_1, та інвентарі, обладнанні,
устаткуванні згідно з актом
Інвентаризації та договором
купівлі-продажу від 31 травня 1994
року.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У задоволенні позову в іншій частині
відмовлено.

Не погодившись із вищезазначеними
судовими рішеннями, ВКП «Швея»
звернулося до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ з касаційною
скаргою, в якій просило скасувати
оскаржувані судові рішення та ухвалити
нове рішення про відмову в задоволенні
позову, посилаючись на неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та порушення норм
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно з
протоколом № 1 від 21 грудня 1993 року
загальними зборами колективу
державного ВКП «Швея» ухвалено рішення
про приватизацію підприємства шляхом
викупу, створення на його базі
товариства покупців і затвердження
угоди про спільну діяльність (а.с. 85, 89 т.
1).

20 лютого 1994 року Фонд комунального
майна зареєстрував затверджену
загальними зборами товариства
покупців угоду про спільну діяльність
трудового колективу державного ВКП
«Швея» (а.с. 89-92).

21 лютого 1994 року проведено державну
реєстрацію товариства покупців,
створеного членами трудового
колективу державного ВКП «Швея», про що
того ж дня було видано свідоцтво № 2
(а.с. 97).

Згідно з договором, укладеним 31 травня
1994 року, Фонд комунального майна
продав, а товариство покупців ВКП
«Швея» купило державне майно цього
підприємства площею 499,5 кв. м, яке за
актом оцінки становить 4 692 000 карб. та
включає в себе обладнання, інвентар,
устаткування (а.с. 87, т. 1; а.с. 84-88, т. 2).

Звертаючись до суду з позовом про
визначення частки у спільному майні,
виділення її в натурі та визнання права
власності, співпозивачі вважали, що
вони як члени товариства покупців ВКП
«Швея» мають право на частину
викупленого в процесі приватизації
державного майна цього підприємства.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з яким погодився
апеляційний суд, виходив з того, що у
співпозивачів наявне право на частину
нерухомого майна у спільному майні
членів товариства покупців ВКП «Швея».

Однак із такими висновками суду
повністю погодитися не можна, оскільки
вони не відповідають закону та не
ґрунтуються на доказах, наявних у
матеріалах справи.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про приватизацію майна державних
підприємств», чинного на час викупу
товариством покупців державного майна
ВКП «Швея», приватизація майна
державних підприємств України - це
відчуження майна, що перебуває у
загальнодержавній, республіканській
(Республіки Крим) і комунальній
власності, на користь фізичних та
недержавних юридичних осіб.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про
приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)» в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин, приватизація
об'єктів малої приватизації
здійснювалася, зокрема, шляхом викупу
об'єктів, що підлягають приватизації,
працівниками цих об'єктів.

Покупцями об'єктів малої приватизації
можуть бути фізичні та юридичні особи,
які визнаються покупцями відповідно
Закону України «Про приватизацію майна
державних підприємств».

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону
України «Про приватизацію майна
державних підприємств» для спільної
участі у приватизації громадяни можуть
засновувати господарське товариство
або товариство покупців шляхом
укладання угоди про сумісну
діяльність.

Товариство покупців - це добровільне
об'єднання громадян, які уклали угоду
про спільну діяльність, з метою
придбання об'єктів приватизації у
колективну власність. Товариство
покупців може бути створено
громадянами за місцем проживання або
членами трудового колективу
підприємства, яке підлягає
приватизації. Товариство покупців
вважається створеним з моменту
реєстрації протоколу загальних зборів
та угоди про спільну діяльність у
відповідному органі приватизації
(пункти 1.1., 1.2., 1.5. Порядку створення та
реєстрації товариства покупців у
процесі приватизації, затвердженого
наказом Фонду державного майна України
№ 235 від 25 травня 1993 року).

Відповідно до статті 8 Закону України
«Про приватизацію майна державних
підприємств» та пункту 2.12. Порядку
створення та реєстрації товариства
покупців у процесі приватизації у
межах своїх повноважень товариство
покупців виступає як юридична особа.

Положеннями угоди про спільну
діяльність трудового колективу
державного ВКП «Швея», зареєстрованої
Фондом комунального майна 20 лютого 1994
року, передбачено, що метою створення
товариства покупців є здійснення
діяльності, спрямованої на придбання
майна державного ВКП «Швея».

Придбані за укладеним між Фондом
комунального майна та товариством
покупців ВКП «Швея» від 31 травня 1994
року нежитлові приміщення загальною
площею 499,5 кв. м, розташовані за адресою:
АДРЕСА_1, зареєстровані за ВКП «Швея» на
праві колективної власності (а.с. 89, т. 2).

Згідно з договором, укладеним 31 травня
1994 року з Фондом комунального майна,
товариство покупців ВКП «Швея»
зобов'язано після підписання свідоцтва
про право власності підготувати
установчі документи та
зареєструватися як суб'єкт
підприємницької діяльності (пункт 5.6.
цього договору).

За пунктом 5.2. зазначеного договору
товариство покупців ВКП «Швея»
зобов'язувалося протягом двох років
після його підписання зберігати
профіль виробництва.

Положеннями статті 10 угоди про спільну
діяльність трудового колективу
державного ВКП «Швея», зареєстрованої
Фондом комунального майна 20 лютого 1994
року, визначалося, що дія цієї угоди
припиняється у разі досягнення мети
товариства покупців. Аналогічна норма
міститься у пункті 7 Порядку створення
та реєстрації товариства покупців у
процесі приватизації.

Статтею 2 Закону України «Про
підприємства в Україні», чинного на
момент виникнення спірних
правовідносин, передбачено, що
відповідно до форм власності,
встановлених Законом України «Про
власність», могло діяти колективне
підприємство, засноване на власності
трудового колективу підприємства.

20 вересня 1994 року на загальних зборах
трудового колективу створено
колективне підприємство «Швея» та
затверджено його статут. В подальшому,
у статут ВКП «Швея» вносилися зміни
рішенням трудового колективу від 5
липня 2000 року (а.с. 108-115, т. 2).

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону
України «Про власність», чинного на
момент виникнення спірних
правовідносин, колективне
підприємство є одним із суб'єктів права
колективної власності. Право
колективної власності виникає на
різних підставах, зокрема внаслідок
викупу трудовими колективами
державного майна (частина 1 статті 21
Закону України «Про власність»).

Згідно з положеннями статті 23 Закону
України «Про власність» у власності
колективного підприємства є вироблена
продукція, одержані доходи, а також
інше майно, придбане на підставах, не
заборонених законом. У майні
колективного підприємства
визначаються вклади його працівників.
Розмір вкладу працівника у майні
колективного підприємства
визначається залежно від його трудової
участі в діяльності державного або
орендного підприємства, а також участі
у збільшенні майна колективного
підприємства після його створення.

На вклад працівника колективного
підприємства нараховуються і
виплачуються проценти в розмірі, що
визначається трудовим колективом,
виходячи з результатів господарської
діяльності підприємства. Працівникові,
який припинив трудові відносини з
підприємством, а також спадкоємцям
померлого працівника виплачується
вартість вкладу (частини 3, 4 статті 23
Закону України «Про власність»).

Таким чином, товариство покупців
державного ВКП «Швея» створювалося з
метою приватизації працівниками
державного підприємства його майна як
єдиного майнового комплексу шляхом
викупу та, як наслідок, набуття майна
підприємства у колективну власність. В
подальшому, на основі власності
трудового колективу було створене
колективне підприємство.

У зв'язку із цим члени колективного
підприємства не мають право на частку у
майні колективного підприємства,
натомість у майні колективного
підприємства визначаються їх вклади.

Розподіл власності ВКП «Швея»,
відповідно до його статуту,
проводиться тільки в разі повного
припинення виробничої діяльності
підприємства (а.с. 115).

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд помилково визнав право
власності на частку в майні та виділив
її у натурі, оскільки приватизоване
майно державного підприємства є
цілісним майновим комплексом, та не
зважив на те, що таке виділення майна
ВКП «Швея» у натурі фактично призведе
до припинення його господарської
діяльності.

Крім цього, під час розгляду справи суд
не встановив організаційно-правової
форми ВКП «Швея» та його членів
(учасників) станом на час розгляду
справи, а також належним чином не
з'ясував питання про те, кому належить
право власності на нежитлове
приміщення по АДРЕСА_1.

У зв'язку з наведеним суд не зважив на
те, що відповідно до протоколу від 8
січня 2013 року загальними зборами
членів трудового колективу ВКП «Швея»
прийнято рішення створити ТОВ «ВКП
«Швея», за яким було зареєстроване
право власності на нежитлове
приміщення, розташоване у АДРЕСА_1 (а.с.
28, 79, т. 2).

За таких обставин суди неправильно
застосували норми матеріального права,
в порушення норм процесуального права
не встановили усіх фактичних обставин,
які мають значення для правильного
вирішення справи, тому ухвалені в
справі судові рішення підлягають
скасуванню з направленням справи на
новий розгляд до суду першої інстанції
з підстав, передбачених частиною 2
статті 338 ЦПК України.

Керуючись статтями 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу
виробничо-комерційного підприємства
«Швея» задовольнити частково.

Рішення Чутівського районного суду
Полтавської області від 17 вересня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Полтавської області від 4 листопада
2013 року скасувати, справу передати на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна Судді:О.П.
Касьян В.М. Коротун О.В. Ступак С.П.
Штелик