Справа №: 398/8972/13-цЗАОЧНЕ
РІШЕННЯ

Іменем України

"21" січня 2014 р. Олександрійський
міськрайонний суд Кіровоградської
області в складі: головуючого
судді Тимченко Л.М.

при секретарі
Міщенко С.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Олександрії
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за
кредитним договором,-

в с т а
н о в и в:

ПАТ КБ «Приватбанк» (надалі позивач
або банк) 28 жовтня 2013 року звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_1 (надалі
відповідач) про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
мотивуючи свої вимоги тим, що згідно
умов укладеного договору кредиту без №
від 06 грудня 2007 року (надалі договір)
ОСОБА_1 як позичальник отримав кредит
на суму 1 500,00 доларів США. Згідно
укладеного договору були визначені
відсотки за користуванням кредитом та
визначений кінцевий термін повернення
кредиту, що відповідає строку дії
картки. Порушуючи умови кредитного
договору відповідач своєчасно не
сплачував відсотки за користування
коштами в наслідок чого виникла
заборгованість за кредитом в сумі 3 245,68
доларів США, що за курсом НБУ відносно
гривні еквівалентно 25 933 грн. 02 коп.
Наявна заборгованість не зменшилась
після звернення до суду.

В судовому засіданні представник
позивача на позовних вимогах
наполягає, посилаючись на викладені
обставини та просить суд стягнути саме
вказану суму. Проти заочного рішення не
заперечує.

Інтереси позивача в суді по
довіреності представляв Тригубенко
В.І.

Відповідач двічі в судове засідання
не з'явився, будучи належним чином
повідомленим про дату та час розгляду
справи в суді. Про причину неявки до
суду відповідач суд не повідомив, заяв
та клопотань до суду від нього не
надійшло. Суд вважає, що відповідач
була належним чином повідомленою про
дату розгляду справи в суді, оскільки
до суду повернулись поштові
повідомлення із відміткою пошти «за
закінченням строку зберігання».

Дослідивши докази у сукупності з
іншими матеріалами справи, з'ясувавши
обставини, на які позивач посилається
як на підставу своїх вимог, оцінивши
досліджені в судовому засіданні
докази, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню.

За згодою позивача суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

За змістом ст. 10 ЦПК України,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу свої вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
кодексу, в межах заявлених вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

За змістом ст. 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог чи заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
кодексу. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Правовідносини сторін врегульовані
ст.ст. 610-612, 614, 615, 617, 625, 1054, 1055 ЦК України.

Cтаттею 15 ЦК України передбачено
право кожної особи на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа також має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного судочинства. Отже,
об'єктом захисту є порушене, невизнане
або оспорюване право чи цивільний
інтерес, саме вони є підставою для
звернення особи за захистом свого
права із застосуванням відповідного
способу захисту. Такі способи захисту
передбачені відповідно статтею 16 ЦК
України.

У відповідності до вимог ст. 526 ЦК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов ти вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

За змістом ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його не
виконанням або виконання з порушенням
умов визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа,
яка порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання. У разі
порушення виконання зобов'язання
наступають правові наслідки,
встановлені договором або договором,
зокрема і сплата неустойки.

За змістом ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що згідно умов
укладеного кредитного договору без №
від 06 грудня 2007 року (надалі договір)
ОСОБА_1 як позичальник отримав кредит
на суму 1 500,00 доларів США. Згідно
укладеного договору були визначені
відсотки за користуванням кредитом та
визначений кінцевий термін повернення
кредиту, що відповідає строку дії
картки. Порушуючи умови кредитного
договору відповідач своєчасно не
сплачував відсотки за користування
коштами в наслідок чого виникла
заборгованість за кредитом в сумі 3 245,68
доларів США, що за курсом НБУ відносно
гривні еквівалентно 25 933 грн. 02 коп.
Наявна заборгованість не зменшилась
після звернення до суду.

Сторонами дотримано форми
кредитного договору. Позивачем
заздалегідь вжито заходів для
повернення кредиту.

Суд вважає, що відповідач ухиляється
від взятих на себе зобов'язань по
сплаті заборгованості по кредиту. За
викладених обставин суд вважає, що сума
боргу за договором кредиту підлягає
стягненню з відповідача на користь
банку, позовні вимоги підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Звернення до суду з вимогою про
повернення всіх сум за кредитним
договором у зв'язку з порушенням умов
договору не означає односторонньої
відмови від договору, а це є наслідком
невиконання чи неналежного виконання
боржником своїх договірних
зобов'язань. Суд враховує, що це є
спосіб цивільно-правової
відповідальності боржника.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтвердженні судові витрати. З
відповідача суд вважає необхідним
стягнути також судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 4-11, 15, 16, 22, 509, 526, 530, 546, 610-612, 614, 615,
617, 625, 651, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 3-11, 15,
57-60, 77, 84-88,212-215, 224 ЦПК України, суд,-

в и р і
ш и в:

Позовну заяву задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк»
заборгованість за кредитним договором
без № від 06 грудня 2007 року, станом на
31 серпня 2013 року в сумі 3 245,68 доларів
США, що за курсом 7, 99 відповідно до
розпорядження НБУ від 30 серпня 2013 року
в еквіваленті складає 25 933 грн. 02 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» судові
витрати в сумі 259 грн. 33 коп. судового
збору.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом 10 днів з дня
отримання копії рішення.

Копію рішення направити
відповідачу не пізніше п'ятиденного
строку.

На рішення може бути подана апеляція
до апеляційного суду Кіровоградської
області через Олександрійський
міськрайонний суд протягом 10 днів з дня
проголошення.

Суддя Олександрійського

міськрайонного суду
Тимченко Л.М.