Справа № 1527/2-1985/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2014 р.

Суворовський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого судді Кисельова
В.К.

при секретарі - Дзюба Г.І.

за участю представника позивача -
ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2,
представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Одесі цивільну
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
визнання договору довічного утримання
недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся з позовом до
ОСОБА_2 про визнання договору довічного
утримання недійсним. Позовні вимоги
мотивовані тим, що, позивач, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_6, про що 6
травня 1967 року в книзі записів актів
громадянського стану про народження
було зроблено запис за № 48, свідоцтво
про народження НОМЕР_1 видане 6 травня
1967 року Гаспрійською селищною радою м.
Ялти Кримської області.

До 2003 року позивач, разом з матір'ю
ОСОБА_6, проживав в смт. Гаспра
республіки Крим.

В 2003 році мати позивача продала
квартиру в якій вони мешкали в смт.
Гаспра та 21 жовтня 2003 року купила
однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, про що
свідчить договір купівлі-продажу
посвідчений державним нотаріусом
Першої Одеської державної
нотаріальної контори та
зареєстрований в реєстрі за № 2-430.
Одразу після покупки квартири позивач
разом з матір'ю переїхали проживати в
означену квартиру в м. Одесі.

Позивач стверджує, що його мати, ОСОБА_6
було хворою людиною та знаходилась на
диспансерному обліку в КУ „Міський
психіатричний диспансер". В зв'язку з
погіршенням стану здоров'я в 2008 році
була направлена в Одеську психлікарню
№ 2. Однак хвороба стала прогресувати,
мати стала уходити з дому, позивач був
вимушений постійно її шукати.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6, померла про що 18
січня 2011 року в книзі реєстрації
смертей було зроблено запис за № 74,
Першим Суворовським відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Одеського міського управління
юстиції.

Після смерті при перегляді
особистих паперів матері, позивачем
було знайдено копію договору
довічного утримання та догляду, який
було укладено 02 червня 2010 року між
ОСОБА_6 та ОСОБА_2.

Позивач вважає, що даний договір
повинний бути визнаний недійсним на
підставі ст. 225 ЦК України, оскільки
його мати ОСОБА_6, була хворою людиною і
вона не могла надавати належної оцінки
своїм діям, не розуміла значення своїх
дій.

В судовому засіданні позивач, а
також його представник підтримали
позовні вимоги, а також обставини
заявленого позову.

Відповідач, а також його
представник заперечували проти
задоволення позову, вважаючи його
необґрунтованим.

Третя особа - Приватний нотаріус
Одеського міського нотаріального
округу - ОСОБА_7 під час судового
засідання пояснила, що вона здійснила
посвідчення вищевказаного договору та
у неї не виникало сумнівів щодо
дієздатності сторін правочину, їх
волевиявлення. Крім того, вона просила
справу розглянути у її відсутності.
(а.с. 113)

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, свідків,
проаналізувавши у сукупності надані
докази, суд вважає, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню на підставі
фактів, встановлених в судовому
засіданні.

Так судом встановлено, що ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_6, про що 6
травня 1967 року в книзі записів актів
громадянського стану про народження
було зроблено запис за № 48, свідоцтво
про народження НОМЕР_1 видане 6 травня
1967 року Гаспрійською селищною радою м.
Ялти Кримської області. (а.с. 11)

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6, померла про
що, 18 січня 2011 року в книзі реєстрації
смертей було зроблено запис за № 74,
Першим Суворовським відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Одеського міського управління
юстиції. (а.с. 18)

Померлій ОСОБА_6 належала на
підставі договору купівлі-продажу від
21.10.2003р., квартира АДРЕСА_1. (а.с. 14)

Позивач ОСОБА_4 проживав та був
зареєстрований у вищевказаній
квартирі спільно з померлою ОСОБА_6.
(а.с. 12)

Судом встановлено, що 02 червня
2010р. між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 був
укладений договір утримання та
догляду, посвідчений Приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу - ОСОБА_7, у
реєстрі № 606. (а.с. 15)

Відповідно до умов вищевказаного
договору ОСОБА_6 передала у власність
ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1, а ОСОБА_2
зобов'язувався довічно повністю
утримувати та доглядати ОСОБА_6,
забезпечити її харчуванням, одягом,
доглядом необхідною допомогою, а також
залишити у безкоштовному довічному
користуванні дану квартиру.

Позивач вважає, що даний договір
повинний бути визнаний недійсним на
підставі ст. 225 ЦК України, оскільки
його мати ОСОБА_6, була хворою людиною і
вона не могла надавати належної оцінки
своїм діям, не розуміла значення своїх
дій.

Частиною 1 ст. 225 ЦК України
встановлено, що правочин, який
дієздатна фізична особа вчинила у
момент, коли вона не усвідомлювала
значення своїх дій та (або) не могла
керувати ними, може бути визнаний
судом недійсним за позовом цієї

особи, а в разі її смерті - за позовом
інших осіб, чиї цивільні

права або інтереси порушені.

Ухвалою суду від 29.11.2011р. по справі
була призначена посмертна
судово-психіатрична експертиза. (а.с.
121-112)

Актом № 314 комісійної посмертної
судово-психіатричної експертизи від 14
червня 2013р. встановлено, що відповісти
на питання суду чи могли захворювання,
на які страждала ОСОБА_6 впливати на її
інтелектуальні властивості та
можливості правильно оцінювати факти
дійсності, розуміти значення своїх дій
та контролювати їх, не уявляється
можливим у зв'язку з відсутністю
медичної документації за встановлений
судом період, та клінічно
невідповідністю медичної
документації за 2006р., записів в
амбулаторної медичної картці.

Необхідно визначити, що судом з
метою проведення посмертної
судово-психіатричної експертизи була
витребувана вся медична документація
померлої ОСОБА_6, допитані свідки за
клопотанням експертів. (а.с. 116,117, 121-122,126,
138,140-141,187-190,197-200,208,214-216,220).

Таким чином, суд сприяв сторонам
в отримання доказів по справі, по
справі були отримана та передана
експертам медична документація, яка
збереглась.

Згідно статей 10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюються на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вважає, що сам факт
перебування померлої ОСОБА_6 на
диспансерному обліку в КУ „Міський
психіатричний диспансер" не може бути
безумовною підставою для
підтвердження її недієздатності. (а.с.
47).

Так в судовому засіданні був
допитаний лікар-психіатр ОСОБА_9, який
пояснив, що він однократно оглядав
ОСОБА_6, оскільки був викликаний за
заявою її сина ОСОБА_4, при цьому
контакт носив формальний характер.
ОСОБА_6 була агресивною, звинуватила
сина у крадіжки її коштів. Він поставив
її діагноз „органічний бердовий
розлад", рекомендував її помістити у
лікарню. В той же час, він пояснив, що
остаточний діагноз повинні бути
встановити у лікарні.

В судовому засіданні були
допитані також свідки - ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_12, ОСОБА_11,
ОСОБА_14, однак зазначені свідки не
могли з достовірністю надати
відомостей щодо психічного стану
ОСОБА_6, оскільки бачили її незначний
час.

За вищевказаних обставин, суд
вважає, що відсутні підстави для
визнання недійсним договору утримання
та догляду від 02.06.2010р., укладеного між
ОСОБА_6 та ОСОБА_2, посвідченого
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу - ОСОБА_7,
у реєстрі № 606, у зв'язку з чим, позовні
вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 225 ЦК України, ст. ст. 10, 11,
60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_4 до
ОСОБА_2 про визнання недійсним договору
утримання та догляду від 02.06.2010р.,
укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_2,
посвідченого приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу - ОСОБА_7, у реєстрі № 606 -
залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку через
Суворовський районний суд м. Одеси
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-ти денний строк з дня проголошення
рішення.

Суддя