Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

Головуючого судді:
БАРТАЩУК Л.П.

при секретарі
Ізвольській С.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції в м. Києві
про звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся з позовом
про звільнення майна з-під арешту і
просить зняти арешт з 1/3 частини
квартири АДРЕСА_1, посилаючисна на
наступні обставини.

19.06.2002 року Відділом державної
виконавчої служби Дніпровського
раонного управління юстиції у м. Києві
на виконання виконавчого листа № 2-311,
виданого Дніпровським районним судом
м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 аліментів на утримання
дитини - у розмірі ? частини заробітку
було винесено постанову серії АА № 601307
про арешт ? частини квартири АДРЕСА_1, що
належить ОСОБА_1 та оголошено заборону
відчуження данного майна.

Вказане майно (1/3 частина квартири)
належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва
про право власності на житло, виданного
Дніпровською радою народних депутатів
09.12.1994р. №17590, а також ще 1/6 чатсина
квартири - на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом від
14.03.2000р.

31.07.2013 року позивачем була направлена
заява до ВДВС Святошинського районного
управління юстиції у м. Києві, на
виконанні якого перебував виконавчий
лист, про зняття арешту з майна.

Проте, ВДВС Святошинського РУЮ у м.
Києві повідомлено, що у відділі
відсутні провадження щодо стягнення
аліментів з ОСОБА_1

23.08.2013 року позивач звернувся до ВДВС
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві, як до органу, який
виніс постанову про арешт майна
боржника.

Натомість, у відповіді на лист ВДВС
Дніпровського РУЮ у м. Києві повідомив,
що відповідно до перевірки книг
реєстрації вхідної кориспонденції та
Єдиного державного реєстру виконавчих
проваджень , - станом на 23.09.2013 року
виконавчий документ відносно ОСОБА_1
щодо стягнення аліментів на користь
ОСОБА_2 на виконання відділу не
надходив та не перебуває.

Як пояснив позивач і його представник,
про наявність арешту на належне
позивачу майно останній дізнався
випадково, звернувшись до нотаріуса з
метою оформлення документів.

Позивач не отримував ніяких постанов
про арешт майна боржника, справно
виплачував аліменти, а крім того,
дитина від першого шлюбу, на утримання
якої виплачувалися аліменти, вже давно
досягла повноліття.

На даний час виконавче провадження
відсутнє, проте, питання зняття арешту
не вирішено.

Оскільки дані про арешт ? частини
квартири АДРЕСА_1 наявний в Єдиному
реєстрі заборон, виконавче
провадження, в межах якого арешт був
накладений відсутнє, при закінченні
виконавчого повадження державним
виконавцем не були скасовані заходи
арешту майна боржника, позивач просить
зняти арешт з належного йому майна і
скасувати заходи щодо заборони
відчуження цього майна, оскільки
порушені його законні права на
володіння, користування та
розпорядження своїм майном.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, будь-яких пояснень чи заперечень
на адресу суду не направив.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Згідно з постановою про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 19.06.2002 р., державним
виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м.
Києві І.М. Богачук при примусовому
виконанні виконавчого листа №2-311,
виданного Дніпровськоим районним
судом м. Києва 18.01.1983р. про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в
розмірі ? частини заробітку, був
накладений арешт та оголошено заборону
відчужувати майно - ? частини квартири
АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом від 14.03.2000 року,
виданого державним нотаріусом десятої
Київської державної нотаріальної
контори, спадкоємцями майна - ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 є в рівних
частинах кожний: її син - ОСОБА_1, її син
ОСОБА_4.

Спадкове майно складається із однієї
третьої частини квартири АДРЕСА_1, що
належали померлій на підставі
Свідоцтва про правол власності на
житло, виданного згідно з
розпорядження № 17/590 Дніпровської
районної Ради народних депутатів м.
Києва 09.12.1994 р. та зареєстрованого в
Київському міському бюро технічної
інвентаризації 06.01.1995 р. За № 3815 (а.с. 5).

Відповідно до листа начальника Відділу
державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві від 12.08.2013 року, -
перевіркою ЄДРВП встановлено, що на
виконанні у вказаному відділі відсутні
виконавчі провадження щодо стягнення
аліментів з ОСОБА_1 (а.с. 8).

Згідно листа начальника Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві від 23.09.2013 року № 53571, -
згідно перевірки книг реєстрації
вхідної кореспонденції та Єдиного
державного реєстру виконавчих
проваджень станом на 23.09.2013 року
виконавчий документ відносно ОСОБА_1
щодо стягнення аліментів на користь
ОСОБА_2 на виконання до відділу не
надходив та не перебуває (а.с. 9).

Відповідно до ст. 317 ЦК України
власникові належить право володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном.

Згідно з ст. 319 ЦК України визначено, що
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Оскільки на даний час відсутні правові
підстави для арешту та заборони на
відчуження майна, належного позивачу -
1/3 частини квартири АДРЕСА_1, постанова
ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві про
накладення арешту на майно боржника та
оголошення заборони на його відчуження
порушує право власності позивача щодо
розпорядження належним йому майном,
виконавче провадження, в межах якого
винесена дана постанова, немає, позов
про скасування постанови і зняття
арешту з майна підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 16, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 3, 10,
11, 15, 57-61, 208-210, 212 - 215, 218, 222, 223, 294 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції в м. Києві про звільнення майна
з-під арешту - задовольнити.

Скасувати постанову державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції в м. Києві
І.М. Богачук про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 19.06.2002 р. серії АА № 601307 та зняти
арешт з майна боржника ОСОБА_1, - а саме
? частини квартири АДРЕСА_1 і оголошену
заборону на його відчуження.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
протягом 10 днів після проголошення в
судовому засіданні, а особами. Які не
були присутні під час проголошення
рішення в судовому засіданні, протягом
10 днів з дня отримання рішення.

СУДДЯ: