Справа № 247/3912/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року Торезький міський суд
Донецької області у складі:

Головуючої судді
Арапіної Н.Є.,

при секретарі
Щербініній О.С.

за участі

позивача
ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Тореза
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
приватного-підприємця ОСОБА_2,
Товариства з обмеженою
відповідальністю "СТС-Центр" про
розірвання договору, стягнення
грошової суми за товар, відшкодування
моральної шкоди,

В с
т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до
приватного-підприємця ОСОБА_2,
Товариства з обмеженою
відповідальністю "СТС-Центр" про
розірвання договору, стягнення
грошової суми за товар, відшкодування
моральної шкоди. Свої вимоги мотивував
тим, що 07 серпня 2012 року уклав договір
купівлі-продажу балконної двері та
віконної конструкції з
приватним-підприємцем ОСОБА_2, та
сплатив 2328 грн. 00 коп. Після
встановлення позивачем віконної
конструкції та дверей були виявлені
недоліки товару, а саме:
невідповідність розмірів виготовлених
дверей розмірам встановленим у
договорі; відкриття дверей на іншу
сторону; двері на навісах перекошені.
Позивач просить розірвати договір №
015003 від 07 серпня 2012 року, стягнути з
відповідачів 2328 грн. 00 коп., моральну
шкоду у розміру 2500 грн. 00 коп.

Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримав. Дав пояснення,
аналогічні викладеним у позові.
Додатково пояснив, що з відповідачем
ОСОБА_2 укладено договір про
виготовлення вхідної двері, а фактично
виготовлено міжкімнатні двері, які
мають наступні недоліки: замість трьох
навісів тримаються на двох; перекошені.
Установку дверей відповідачем не
замовляв. Всі недоліки виявили особи,
які здійснювали установку дверей. У
додатку до договору розміри дверей
зазначила відповідач без будь-яких
замірів.У теперішній час двері
неможливо використовувати за
призначенням. Діями відповідачів
спричинена моральна шкода, яка
складається із того, що позивач до
теперішнього часу змушений вирішувати
питання про усунення недоліків
конструкції дверей, які дозволяють
безперешкодно потрапити до квартири.
Просив розірвати договір та повернути
гроші у зв'язку з продажем неякісного
товару та неможливістю виправити
недоліки, використовувати товар за
призначенням.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала.
Пояснила, позивачем були замовлені
міжкімнатні двері та інша продукція,
установка дверей позивачем не
замовлялася. Після установки дверей
позивач почав пред'являти претензії
щодо продажу неякісного товару.
Розміри дверей та віконної продукції
були надані позивачем при укладенні
договору, а не обмірювалися її
працівниками. Неправильна установка
дверей є причиною того, що вони
перекошені.

Представник відповідача товариства з
обмеженою відповідальністю "СТС Центр"
в судове засідання не з'явився, хоча
повідомлений належним чином про дату,
час та місце розгляду справи. До суду
надійшла письмова заява, в якій
зазначено, що позовні вимоги не визнає,
одночасно просив розглянути справу за
відсутності представника. Додатково
зазначив, що завод склопрозорих
конструкцій ТОВ "СТС Центр" виготовляє
вироби згідно з вимогами ДСТУ Б
В.2.6-15:2011-99 п.5.2.1-5.2.5, 5.2.12-5.2.16, 5.2.20-5.2.25; ДБН
В.2.6-31:2006; ДСТУ Б В.2.6-23:2009 п.5.2.2-5.2.7, 5.3.1.
Данні вимоги підтверджені
сертифікатом відповідності,
зареєстрованим в Реєстрі за №
UA1.039.0142129-13, виданий Державним
підприємством
"Луганськстандартметрологія" на
підставі щорічних випробувань. Також в
заяві зазначено, що за першою вимогою 03
січня 2013 року на вказану ОСОБА_1 адресу
виїжджали представники заводу ТОВ "СТС
Центр" і встановили ряд
невідповідностей, а саме: неправильна
підготовка отвору під дверну
конструкцію, внаслідок чого, вироб було
встановлено не в рівень, що прямо
впливає на функціональність
конструкції; невірне регулювання
елементів фурнітури. В момент
присутності представників заводу ТОВ
"СТС Центр" ОСОБА_1 відмовився від
будь-яких регулюваннях конструкцій,
пославшись на професіоналізм власних
фахівців (а.с.55).

Дослідивши матеріали справи, надані
сторонами докази, судом встановлені
наступні фактичні обставини.

Згідно договору № 015003 від 07 серпня 2012
року позивач та відповідач приватний
підприємець ОСОБА_2 уклали письмовий
договір, відповідно до умов договору
відповідач зобов'язався передати у
власність позивача, а позивач прийняти
товар: віконну конструкцію у кількості
1 шт., дверну конструкцію у кількості 1
шт., підвіконня у кількості 1 шт., відлив
у кількості 1 шт., на загальну суму 2328
грн. 00 коп. Строк поставки товару
складає 14 діб, гарантійний строк товару
в договорі не вказаний (а.с.2-2зв.).

18 липня 2013 року позивач надіслав
відповідачам претензію про розірвання
договору у зв'язку з продажем
неякісного товару (а.с.3,4).

Згідно Додатку до договору про
замовлення позивачем дверей та вікна
без заміра та установки, накреслено
ескіз конструкцій із зазначенням
розмірів, що затверджено підписом
позивача з поміткою "розміри
відповідають" (а.с.56).

Згідно дилерського договору № 100512 від
10 травня 2012 року, ОСОБА_2 є дилером
підприємства ТОВ "СТС-Центр". Згідно з
умовами договору, дилер купує у
підприємства товар та реалізує його
третім особам від свого імені, та не діє
від імені підприємства. Дилер є
самостійним у відносинах з клієнтами, в
тому числі він приймає замовлення від
свого імені, самостійно готує
комерційні пропозиції, визначає ціну
товару, розраховує вартість товару та
від свого імені проводить розрахунки з
клієнтами (а.с.59-60).

Згідно замовлення від 08 серпня 2012 року
відповідач ОСОБА_2 на підставі договору
від 07 серпня 2012 року здійснила
замовлення у ТОВ "СТС-Центр" на
виготовлення міжкімнатних дверей
білого кольору розміром 2100 мм на 800 мм,
та вікна білого кольору розміром 1400 мм
на 1300 мм, в яких вказані технічні
характеристика виробів (а.с.57,58).

Відповідно до виписки з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців відповідач
ОСОБА_2 з 22 вересня 2010 року
зареєстрована в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців та є платником
єдиного податку (а.с.24-24зв.).

Згідно сертифікату відповідності
продукція - профілі полівінілхлоридні
для віконних та дверних конструкцій
торгових марок згідно з додатком,
відповідають вимогам ДСТУ Б В.2.7-130:2007
п.п.5.2.3-5.2.5, 5.3.1 (рядки 5,7), 5.3.7 -
добровільні вимоги, сертифікат
зареєстровано в реєстрі за №
UA1.024.0006759-11, термін дії з 25 січня 2011 року
до 24 січня 2016 року (а.с.23).

Згідно сертифікату відповідності
продукція - блоки віконні та дверні
балконні з полівінілхлоридних
профілів відповідають вимогам ДСТУ Б
В.2.6-15-99 п.4.2.1-4.2.4, 4.2.6-4.2.11, 4.2.15-4.2.20, ДБН
В.2.6-31:2006, ДСТУ Б В.2.6-23-2009 п.5.2.1-5.2.7, 5.3.1
(приведений опір теплопередачі,
повітропроникність, звукоізоляція,
надійність приладів і завіс, циклів
відчинення - зачинення, опір
статистичним навантаженням),
сертифікат зареєстровано в реєстрі за
№ UA1.039.0104545-12, термін дії з 02 липня 2012
року до 17 червня 2013 року (а.с.61).

Згідно накладних ТОВ "СТС-Центр"
виконано замовлення відповідача
ОСОБА_2 на виготовлення міжкімнатних
дверей білого кольору розміром 2100 мм на
800 мм, та вікна білого кольору розміром
1400 мм на 1300 мм (а.с.63-64).

Дослідив добуті докази, суд доходить
наступного висновку.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про
захист прав споживачів" передбачено, що
продавець (виробник, виконавець)
зобов'язаний передати споживачеві
продукцію належної якості, а також
надати інформацію про цю продукцію.

Правові наслідки передання товару
неналежної якості та права споживача у
разі придбання ним товару неналежної
якості визначені статтями 678 ЦК України
та статтею 8 Закону України "Про захист
прав споживачів".

Відповідно до частини 1 ст. 679 ЦК України
продавець відповідає за недоліки
товару, якщо покупець доведе, що вони
виникли до передання товару покупцеві
або з причин, які існували до цього
моменту. Частиною 2 зазначеної статті
передбачено, у разі надання продавцем
гарантії щодо якості товару, продавець
відповідає за його недоліки, якщо він
не доведе, що вони виникли після його
передання покупцеві внаслідок
порушення покупцем правил
користування чи зберігання товару, дій
третіх осіб або непереборної сили.

Статтею 1209 ЦК України встановлено
підстави відшкодування шкоди, завданої
внаслідок недоліків товарів, робіт
(послуг).

Пунктом 14 статті 8 Закону України "Про
захист прав споживачів" встановлено, що
вимоги споживача, передбачені цією
статтею, не підлягають задоволенню,
якщо продавець, виробник (підприємство,
що задовольняє вимоги споживача,
встановлені частиною першою цієї
статті) доведуть, що недоліки товару
виникли внаслідок порушення
споживачем правил користування
товаром або його зберігання. Споживач
має право брати участь у перевірці
якості товару особисто або через свого
представника.

Пунктом 28 Правил роздрібної торгівлі
непродовольчими товарами,
затверджених наказом №104 від 19 квітня
2007 року Міністерства економіки України
передбачено забезпечення належної
роботи (застосування, використання)
товару, у тому числі комплектуючих
виробів, протягом гарантійного строку,
установленого нормативно-правовими
актами, нормативними документами чи
договором.

Відповідно до п.30 зазначених Правил
продавець, виробник (підприємство, що
задовольняє вимоги споживача)
зобов'язані прийняти товар неналежної
якості в споживача, видати йому
документ, що підтверджує одержання
товару, і задовольнити його вимогу на
підставі письмової заяви, яка
подається споживачем у двох
примірниках. Один примірник цієї заяви
повертається споживачу з відміткою
продавця, виробника (підприємства, що
задовольняє вимоги споживача), дати
прийняття заяви, прізвища, ініціалів та
посади працівника, який прийняв заяву,
другий - залишається у продавця,
виробника (підприємства, що
задовольняє вимоги споживача).

Пунктом 31 цих Правил передбачено, у
разі, коли під час гарантійного строку
необхідно визначити причини втрати
якості продукції, продавець
(виконавець, виробник) зобов'язаний у
триденний строк з дня одержання від
споживача письмової згоди
організувати проведення експертизи
продукції. Експертиза проводиться за
рахунок продавця (виконавця,
виробника). Якщо у висновках експертизи
буде доведено, що недоліки виникли
після передачі продукції споживачеві
внаслідок порушення ним установлених
правил використання, зберігання чи
транспортування або дій третіх осіб,
вимоги споживача не підлягають
задоволенню, а споживач зобов'язаний
відшкодувати продавцю (виконавцю,
підприємству, яке виконує його функції)
витрати на проведення експертизи.
Споживач, продавець (виконавець,
виробник) мають право на оскарження
висновків експертизи в судовому
порядку.

Судом встановлено, що 07 серпня 2012 року
сторони уклали письмовий договір №
015003, відповідно до умов договору
відповідач зобов'язався передати у
власність позивача, а позивач прийняти
товар: віконну конструкцію у кількості
1 шт., дверну конструкцію у кількості 1
шт., підвіконня у кількості 1 шт., відлив
у кількості 1 шт., на загальну суму 2328
грн. 00 коп. Товар замовлений позивачем
без заміра та установки вікон та
дверей. Строк поставки товару
встановлено протягом 14 діб,
гарантійний строк товару в договорі не
зазначений.

Позивач самостійно встановив дверну
конструкцію, виявив недоліки та
звернувся з позовом про зобов»язання
здійснити заміну товару неналежної
якості. Рішенням Торезького міського
суду від 12 лютого 2013 року у задоволенні
позову відмовлено.

У теперішній час позивачем пред'явлено
позов про розірвання договору,
стягнення грошової суми за товар.

Статтею 673 ЦК України передбачено
обов»язок продавця передати покупцеві
товар, якість якого відповідає умовам
договору купівлі-продажу. У разі
відсутності в договорі купівлі-продажу
умов щодо якості товару продавець
зобов»язаний передать покупцеві товар,
придатний для мети, з якою товар такого
роду звичайно використовується. У разі
продажу товару за зразком та(або) за
описом продавець повинен передати
покупцеві товар, який відповідає
зразку та(або) опису.

Відповідно до ч.1 ст. 675 ЦК України товар,
який продавець передає або
зобов»язаний передати покупцеві, має
відповідати вимогам щодо його якості в
момент його передання покупцеві, якщо
інший момент визначення відповідності
товару цим вимогам не встановлено
договором купівлі-продажу.

Частиною 2 ст.8 Закону України «Про
захист прав споживачів» передбачено,
що у разі виявлення протягом
встановленого гарантійного строку
істотних недоліків, які виникли з вини
виробника товару (продавця, виконавця),
або фальсифікації товару,
підтверджених за необхідності
висновком експертизи, споживач, в
порядку та у строки, що встановлені
законодавством і на підставі
обов'язкових для сторін правил чи
договору, має право за своїм вибором
вимагати від продавця або виробника,
зокрема, розірвання договору та
повернення сплаченої за товар грошової
суми.

Нормативне визначення істотних
недоліків міститься в статті 1 Закону
України «Про захист споживачів».

Відповідно до п.12 ч.1 ст.1 зазначеного
Закону під істотним недоліком
розуміється недолік, який робить
неможливим чи недопустимим
використання товару відповідно до
його цільового призначення, виник з
вини виробника ( продавця, виконавця),
після його усунення проявляється
знову з незалежних від споживача
причин і при цьому наділений хоча б
однією з нижченаведених ознак: а) він
взагалі не може бути усунутий; б) його
усунення потребує понад
чотирнадцять календарних днів; в) він
робить товар суттєво іншим, ніж
передбачено договором.

В позовній заяві однією з підстав
пред"явлених вимог зазначено, що під
час установки дверної конструкції
встановлено невідповідність її
розміру, який зазначений в додатку до
договору про замовлення позивачем
дверей, а саме, дверна конструкція
збільшена на 100 мм.

Позивач підтримав заявлені вимоги та
пояснив, що додаток до договору про
замовлення дверей містить його підпис
про відповідність розмірів, які
накреслені на листку замовлення,
виправлення розмірів дверної
конструкції у бік збільшена на 100 мм
виконані відповідачем за власною
ініціативою.

Відповідач стверджувала, що позивачу
передана дверна конструкція розміром,
який визначений договором
купівлі-продажу.

Відповідно до ч.1 ст.662 ЦК України
продавець зобов'язаний передати
покупцеві товар, визначений договором
купівлі-продажу.

Частиною 1 статті 664 ЦК України
передбачено, що обов'язок продавця
передати товар покупцеві вважається
виконаним у момент, зокрема, вручення
товару покупцеві, якщо договором
встановлений обов'язок продавця
доставити товар.

Відповідно до ч.1 ст. 671 ЦК України, якщо
за договором купівлі-продажу переданню
підлягає товар у певному
співвідношенні, зокрема, за розмірами,
продавець зобов»язаний передати
покупцеві товар в асортименті,
погодженому сторонами.

Статтею 672 ЦК України передбачені
правові наслідки порушення умов
договору щодо асортименту товару.

Так,частиною 1 зазначеної статті
передбачено, якщо продавець передав
товар в асортименті, що не відповідає
умовам договору купівлі-продажу,
покупець має право відмовитися від
його прийняття та оплати, а якщо він вже
оплачений,- вимагати повернення
сплаченої за нього грошової суми.

Відповідно до частини 4 цієї статті,
товар, асортимент якого не відповідає
умовам договору купівлі-продажу, є
прийнятим, якщо покупець в розумний
строк після його одержання не
повідомив продавця про свою відмову
від нього.

Позивач підтвердив, що після доставки
дверної конструкції, яка була
замовлена без замірів, здійснив
кінцевий розрахунок. Під час установки
дверної конструкції, зобов»язав
спеціалістів збільшити проріз та
встановити двері, хоча вони стали
відкриватися в іншій бік, мали перекіс.

Дії позивача свідчать, що він прийняв
товар, та після встановлення дверей
звернувся до відповідача з вимогами
про заміну товару неналежної якості.

Зазначені обставини також встановлені
в рішенні Торезького міського суду від
12 лютого 2013 року про відмову у
задоволенні позову про зобов»язання
здійснити заміну товару неналежної
якості, стягнення пені, моральної шкоди
(а.с.107-109). 11 квітня 2013 року ухвалою
апеляційного суду Донецької області
рішення Торезького міського суду від 12
лютого 2013 року залишено без змін
(а.с.110-111).

Також в позовній заяві зазначено, що
виявлені недоліки перешкоджають
використовувати двері за призначенням.

Відповідач заперечує проти неналежної
якості товару та стверджує, що
неправильна установка дверей стала
причиною зміни якості товару.

Судом запропоновано сторонам провести
судову-товарознавчу експертизу, на
вирішення якої поставити наступні
питання: чи є установлені у позивача
дверні конструкції товаром, який
придбаний по договору від 07 серпня 2012
року; чи відповідає якість виробів
вимогам стандартів, технічним умовам,
характерним для даного виду товарів; чи
не порушена технологія виготовлення,
транспортування, зберігання; які
дефекти є у дверній конструкції; чи
можлива експлуатація за наявності
виявлених дефектів; під впливом яких
чинників змінилась якість товару та
виникли різного роду дефекти; чи мають
останні виробничий характер або
виникли у результаті механічних або
інших пошкоджень при транспортуванні,
зберіганні, під час установки дверей
позивачем; чи можливо усунути виявлені
недоліки; чи можна вважати виявлені
дефекти істотними недоліками товару в
розумінні ст.8 Закону України "Про
захист прав споживачів".

До суду надійшли письмові заяви про
відмову від проведення експертизи. 28
січня 2014 року ухвалою суду скасовано
ухвалу Торезького міського суду про
призначення судово-товарознавчої
експертизи.

Статею 679 встановлює розподіл
обов»язків щодо доказування причин
виникнення недоліків товарів.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України передбачено,
що кожна сторона зобов'язана довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не доведено виявлення
істотного недоліка - недоліка, який
робить неможливим чи недопустимим
використання товару відповідно до його
цільового призначення, що є його
обов"язком відповідно до засад
змагальності процесу, чим не виконано
вимоги ст.10 ЦПК України. При цьому суд
створив всі умови для змагальності
процесу, роз"яснював сторонам їх права
та обов"язки при розгляді справи.

У зв»язку з наведеним, підстави для
задоволення його вимог про розірвання
договору, стягнення грошової суми за
товар відсутні, а відповідно не має і
підстав для стягнення з відповідача
моральної шкоди, заподіяної порушенням
прав позивача як споживача, оскільки ці
вимоги є похідними від вимог про
розірвання договору, стягнення
грошової суми за товар.

Таким чином, у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 до приватного-підприємця
ОСОБА_2, Товариства з обмеженою
відповідальністю "СТС-Центр" про
розірвання договору, стягнення
грошової суми за товар, відшкодування
моральної шкоди слід відмовити.

Згідно частини 3 ст. 22 Закону України
"Про захист прав споживачів"позивач
звільнений від сплати судового збору.

Керуючись Законом України "Про захист
прав споживачів", ст.ст. 662 ч.1, 664 ч.1, 671,
672,673, 675, 678, 679, 1209 ЦК України, Правилами
роздрібної торгівлі непродовольчими
товарами, затвердженими наказом № 104
від 19 квітня 2007 року Міністерства
економіки України, ст.ст.10, 11, 60, 79, 80, 88,
179, 197, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 223 ЦПК України,

В и р
і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
приватного-підприємця ОСОБА_2,
Товариства з обмеженою
відповідальністю "СТС-Центр" про
розірвання договору, стягнення
грошової суми за товар, відшкодування
моральної шкоди відмовити.

Повний текст рішення виготовлений 31
січня 2014 року.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через Торезький
міський суд шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк з дня
проголошення рішення. У разі якщо
судове рішення було постановлено без
участі особи, яка його оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Н. Є. Арапіна