АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

30 січня 2014 року Колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської
О.В.

суддів - Ящук Т.І.,
Чобіток А.О.

при секретарі -
Лужецькій І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агенство по збору
боргів» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення
Дніпровського районного суду м.Києва
від 13 листопада 2013 року,

В С Т А Н О В И Л А:

позивач у серпні 2013 року звернувся до
суду з позовом, в якому просив стягнути
на його користь з ОСОБА_1
заборгованість, посилаючись на те, що
13.08.2007 року між ТОВ «Банк Ренесанс
Капітал» та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір, за умовами якого
відповідач зобов'язався погашати
наданий кредит щомісячно, однак
порушив графік платежів, внаслідок
чого утворилась заборгованість.
Зазначав, що за договором факторингу
від 31.10.2008 року права за вказаним
договором були передані ПК «Буквелью
Інвестментс Лімітед», який 19.11.2008 року
уклав із ТОВ «АСД Україна» договір
уступки прав, відповідно до якого до
останнього перейшли всі права вимоги.
12.07.2011 року між ТОВ «АСД Україна» і ТОА
«Агенство по збору боргів» був
укладений договір уступки прав вимоги,
згідно якого всі права вимоги перейшли
до позивача.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 13 листопада 2013 року позов
було задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
представник відповідача подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення та ухвалити нове,
яким відмовити в задоволенні позову,
посилаючись на порушення норм
матеріального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді
Немировської О.В., пояснення осіб, які
з'явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Звертаючись до суду з позовом, ТОВ
«Агенство по збору боргів» посилався
на те, що відповідно до договорів
факторингу від 31.10.2008 року та договорів
уступки прав вимоги від 19.11.2008 року та
12.07.2011 року, до позивача перейшло право
вимоги за кредитним договором,
укладеним 13.08.2007 року між відповідачем
ОСОБА_1 та ТОВ «Банк Ренесанс Капітал»,
за умовами якого позичальнику було
надано кредит в розмірі 25 000 грн. на
строк 36 міс. зі сплатою комісії за
обслуговування кредиту - 1,09% та
процентів за кредитом - 24% річних та
зазначав, що відповідач не виконував
належним чином умови договору,
внаслідок чого утворилась
заборгованість в розмірі 49 597 грн. 48 коп.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 13 листопада 2013 року позов
було задоволено - стягнуто з ОСОБА_1 на
користь ТОВ «Агенство по збору боргів»
49 597 грн. 48 коп. суми боргу.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідачем не оспорюється наявність
заборгованості та не було оскаржено
жодний з договорів факторингу, а тому
заборгованість підлягає стягненню на
користь позивача.

Такий висновок суду першої інстанції є
законним та обґрунтованим, відповідає
встановленим по справі обставинам.

З матеріалів справи вбачається, що
13.08.2007 року між ТОВ «Банк Ренесанс
Капітал» та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір № GP 76009, за умовами
якого останній отримав від банку
кредит в розмірі 25000 грн строком
користування 36 місяців, зі сплатою
комісії за обслуговування кредиту - 1,09%
та процентів за користування кредитом -
24% річних.

31.10.2008 року між ПАТ «Банк Ренесанс
Капітал» та ПК «Буквелью Інвестментс
Лімітед» було укладено договір
факторингу №1008/1, за яким кредитор ПАТ
«Банк Ренесанс Капітал» змінився на ПК
«Буквелью Інвестментс Лімітед».

19.11.2008 року між ПК «Буквелью
Інвестментс Лімітед» та ТОВ «АСД
Україна» було укладено договір уступки
прав вимоги №1108/1, за яким право вимоги
до боржника перейшло до ТОВ «АСД
Україна».

12.07.2011 року між ТОВ «АСД Україна» та ТОВ
«Агенство по збору боргів» укладено
договір уступки прав вимоги №1, за яким
право вимоги до боржника перейшло до
ТОВ «Агенство по збору боргів».

В своїй апеляційній скарзі представник
ОСОБА_1 посилався на те, що в договорах
факторингу та уступки прав вимоги
відсутній реєстр боржників, а тому
уступка боргу на користь позивача є
незаконною. Такі доводи є
необґрунтованими та були предметом
перевірки при розгляді справи судом
першої інстанції. В матеріалах справи
наявний генеральний реєстр прав
(вимог), виписки по особовому рахунку, а
також відповідь ПАТ «Банк Ренесанс
Капітал» про стан заборгованості
ОСОБА_1 на момент переуступки прав
вимоги. Крім того, доводи апелянта про
те, що банк не мав права передавати
права вимоги до боржника без його згоди
також не можуть бути підставою для
скасування рішення суду.

Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у
зобов'язання може бути замінений іншою
особою внаслідок передання ним своїх
прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги). Статтею 516
ЦК України передбачено, що заміна
кредитора у зобов'язанні здійснюється
без згоди боржника, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Якщо боржник не був письмово
повідомлений про заміну кредитора у
зобов'язанні, новий кредитор несе ризик
настання несприятливих для нього
наслідків. У цьому разі виконання
боржником свого обов'язку первісному
кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст. 1078 ЦК України,
предметом договору факторингу може
бути право грошової вимоги, строк
платежу за якою настав, а також право
вимоги, яке виникне в майбутньому,
майбутня вимога вважається переданою
фактору з дня виникнення права вимоги
до боржника або якщо передання права
грошової вимоги обумовлене певною
подією, воно вважається переданим з
моменту настання цієї події.

Також необґрунтованими є посилання
апелянта на те, що сума заборгованості,
яку було стягнуто з відповідача,
розрахована без урахування сплачених
відповідачем на погашення кредиту
коштів та не відповідає дійсності. З
наявної в матеріалах справи довідки -
розрахунку ПАТ «Банк Ренесанс Капітал»
вбачається, що на погашення кредиту
ОСОБА_1 було сплачено 6000 грн. двома
платежами, які пішли на погашення пені,
відсотків та комісії, внаслідок чого
заборгованість по тілу кредиту не
змінилась. Сума заборгованості на
момент переуступки прав становила 31151,
61 грн.: по тілу кредиту - 25000 грн.,
нараховані відсотки за користування
кредитом - 4030,66 грн., комісія за
обслуговування кредиту - 3164, 52 грн. та
штрафні санкції - 2956, 43 грн.

Крім того, судом правильно застосовано
положення ст.625 ЦК України та стягнуто з
відповідача 14 445,87 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3% річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Пунктом 2.7.3 Основних умов кредитного
договору №GP 76009 передбачено, що
позичальник зобов'язується на вимогу
банку в порядку ст.625 ЦК України
сплатити 20% річних від суми
простроченої заборгованості, що
відповідно розрахунку становить 14 445,87
грн.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких обставин, судом першої
інстанції було повно та всебічно
встановлено обставини справи,
перевірено їх доказами, правильно
застосовано норми матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права, доводи, викладені в апеляційній
скарзі, висновків суду не спростовують,
а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- ОСОБА_2 відхилити, а рішення
Дніпровського районного суду м.Києва
від 13 листопада 2013 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1515/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Яровенко Н.О.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Немировська О.В.