Справа № 801/8497/2012
РІШЕННЯ

Іменем України

20 січня 2014 року
м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд
Запорізької області

у складі головуючого - судді Парій О.В.

при секретарі -
Мирошниченко Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Бердянського
міськрайонного суду справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зміну
черговості одержання права на
спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом,
який уточнив та доповнив до початку
розгляду справи по суті. Просить: -
встановити факт того, що позивач
протягом тривалого часу опікувався,
матеріально забезпечував, надавав іншу
допомогу спадкодавцеві ОСОБА_4, яка
через похилий вік та тяжку хворобу була
у безпорадному стані; - визнати за ним,
спадкоємцем п'ятої черги за законом,
право на спадкування майна ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 р., разом зі
спадкоємцями першої черги. Зазначив, що
він є сином відповідача ОСОБА_2 та
онуком ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2
р.. Після її смерті відкрилась спадщина
у вигляді двокімнатної квартири
АДРЕСА_1. Спадкоємцями померлої є її
діти: ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Через сварки між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свідоцтво про право на
спадщину в нотаріальній конторі не
оформлено. Вказує, що він проживав та
проживає в спірній квартирі, з
народження та проживав там сам з
бабусею ОСОБА_4. За час проживання в
квартирі він з 2004 року постійно надавав
допомогу бабусі, яка в той час серйозно
захворіла та потребувала догляду та
медичної допомоги до самої смерті. Він
є самостійною особою з окремим
заробітком та доходом, тому допомогу
надавав самостійно, а після смерті
бабусі організував її поховання. На
теперішній час в квартирі проживає він
та його донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1..
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3
достатньої допомоги бабусі не надавали
і після її смерті домовилися взагалі не
подавати заяв про прийняття спадщини.
Вказує, що він теж, як і відповідачі має
право спадкувати поряд з ними в рівних
частках, оскільки проживає в квартирі
понад 20 років і систематично надавав
необхідну допомогу спадкодавцеві.

В судовому засіданні позивач
заявлені вимоги підтримав. Додатково
до зазначеного в позовній заяві
пояснив, що проживав з бабусею постійно
на протязі 11 років. Вона хворіла на
гіпертонічну хворобу серця та
потребувала догляду. З 17 червня 2006 року
її паралізувало. Купував продукти та
медикаменти, прибирав приміщення,
допомагав пройти по квартирі, до
туалету. Допомагав посадити та
перевертав її. Викликав лікаря. Він
працює та за його відсутності за
бабусею доглядала його дружина -
ОСОБА_6.

Відповідач ОСОБА_2 та його
представник ОСОБА_7 в судовому
засіданні позовні вимоги визнали.
Зазначили, що ОСОБА_1 є онуком померлої.
Проживав разом з нею в спірній квартирі
тривалий час, доглядав її з 2004року по 2006
рік.

Відповідач ОСОБА_3 та її
представник ОСОБА_8 в судовому
засіданні позовні вимоги не визнали.
Зазначили, що дійсно позивач проживав
разом із бабусею приблизно з 1996 року,
але допомоги їй не надавав, бюджет у них
був окремий. Розмір пенсії був вищій за
заробітну плату позивача. Вона сама
могла себе обслужити, ходила до
магазину та в аптеку. В кінці липня 2006
року у неї стався інсульт, який
викликав необхідність постільного
режиму - цей період був близько двох
місяців. Вказує, що в перший місяць вона
перебувала в цій квартирі разом із
матір'ю та доглядала її, викликала
лікаря, купувала медикаменти. Іноді
приходили її чоловік - ОСОБА_9, син
ОСОБА_10 або медична сестра. На
наступний місяць стан мами поліпшився.

Аналізуючи докази, суд приходить до
наступного.

Відповідно до ст.ст. 1217, 1258, 1261, 1264,
1265, 1268, 1269 ЦК України спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом. Спадкоємці за законом
одержують право спадкування почергово.
Кожна наступна черга спадкоємців за
законом одержує право на спадкування у
разі відсутності спадкоємців
попередньої черги, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини або відмови від її прийняття,
крім випадків, встановлених статтею 1259
цього Кодексу. У першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, той з подружжя, який його
пережив, та батьки. У четверту чергу
право на спадкування за законом мають
особи, які проживали зі спадкодавцем
однією сім'єю не менш як п'ять років до
часу відкриття спадщини. У п'яту чергу
право на спадкування за законом мають
інші родичі спадкодавця до шостого
ступеня споріднення включно, причому
родичі ближнього ступеня споріднення
усувають від права спадкування родичів
подальшого ступеня споріднення. У п'яту
чергу право на спадкування за законом
одержують утриманці спадкодавця, які
не були членами його сім'ї. Спадкоємець
за заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який постійно проживав
разом зі спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї. Спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини.

Згідно ст. 1259 ЦК України черговість
одержання спадкоємцями за законом
права на спадкування може бути змінена
нотаріально посвідченим договором
заінтересованих спадкоємців,
укладеним після відкриття спадщини.
Цей договір не може порушити прав
спадкоємця, який не бере в ньому участь,
а також спадкоємця, який має право на
обов'язкову частку у спадщині. Фізична
особа, яка є спадкоємцем за законом
наступних черг, може за рішенням суду
одержати право на спадкування разом із
спадкоємцями тієї черги, яка має право
на спадкування, за умови, що вона
протягом тривалого часу опікувалася,
матеріально забезпечувала, надавала
іншу допомогу спадкодавцеві, який
через похилий вік, тяжку хворобу або
каліцтво був у безпорадному стані.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 є дітьми ОСОБА_4. Позивач ОСОБА_1
є сином ОСОБА_2 та онуком ОСОБА_4.
Зазначене підтверджується свідоцтвами
про народження позивача та
відповідачів, свідоцтвом про укладення
шлюбу ОСОБА_3.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2
(актовий запис про смерть від 28.10.06 року
№ 1652).

Після її смерті спадкоємцями
першої черги за законом є ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, які звернулися до Бердянської
держнотконтори з заявами про прийняття
спадщини.

Згідно рішення Бердянського
міськрайонного суду від 19 жовтня 2010
року ОСОБА_2 визначено додатковий строк
в три місяці для подання заяви до
нотаріуса про прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_4.

Відповідно до матеріалів спадкової
справи № 403/2007 після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 в Бердянську
держнотконтору звернулися: - 25.04.07 року
ОСОБА_3, донька померлої, з заявою про
прийняття спадщини за законом; - 16.10.09
року ОСОБА_3, донька померлої, з заявою
про прийняття спадщини за законом; -
03.02.11 року ОСОБА_2, син померлої, з заявою
про прийняття спадщини за законом.
Свідоцтво про право на спадщину не
видавалося.

Судом також встановлено, що спірна
квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_4 на
підставі свідоцтва про право власності
на житло від 10 березня 1994 року.

Відповідно до рішення Бердянського
міськрайонного суду від 11 квітня 2012
року за ОСОБА_3 визнано право власності
на ? частину квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 р..

Відповідно до інформаційної
довідки з Реєстру прав власності на
нерухоме майно квартира АДРЕСА_1
зареєстрована за: ? частина - ОСОБА_3 на
підставі рішення суду від 11.04.12 року; ?
частина - ОСОБА_4 на підставі свідоцтва
про право власності від 10.03.94 року.

Отже, на час розгляду справи до
складу спадкового майна після смерті
ОСОБА_4 входить ? частина квартири
АДРЕСА_1.

Судом також встановлено, що в
спірній квартирі разом із ОСОБА_4 з 1995
року проживав її онук ОСОБА_1 разом зі
своєю дружиною ОСОБА_6 та донькою
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначене визнано
сторонами в судовому засіданні та
відповідно до п. 1 ст. 61 ЦПК України не
підлягає доказуванню.

Згідно показів ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
допитаних за їх згоди в якості свідків,
а також показів свідків ОСОБА_11 та
ОСОБА_12, після приватизації квартири
ОСОБА_4 казала, що квартира залишиться
онуку - ОСОБА_1. Вона його «прописала» в
квартирі в 1995 році. Разом вони прожили в
квартирі 11 років, крім них в квартирі
проживала дружина та дитина позивача.
ОСОБА_4 з 2004 року хворіла. В червні 2006
року у неї стався інсульт. Останні 5
місяців до смерті вона не розмовляла
та була паралізована. За нею доглядали
ОСОБА_1 та його дружина - ОСОБА_6.

Відповідно до показів ОСОБА_3,
допитаної за її згоди в якості свідка,
мати робила по квартирі все. До липня 2006
року вони бачилися часто - кожного
тижня. Бюджет у матері з сім'єю ОСОБА_1
був окремий, мати їздила на ринок та
купувала собі окремо продукти. Інсульт
у матері стався в кінці липня 2006 року.
Після цього, вона кожної ночі протягом
місяця була з нею та знаходилася днем
до 16-17 годин. Потім приходила дружина
ОСОБА_1 - ОСОБА_6. Також за її проханням
за матір'ю доглядала днів п'ять ОСОБА_13 -
сусідка ОСОБА_3. ОСОБА_1 приходив з
роботи після 17-00.

Допитані в якості свідків ОСОБА_9 та
ОСОБА_10 показали, що ОСОБА_4 до липня 2006
року самостійно пересувалася,
приїздила на автобусі до них у гості,
купувала собі продукти, сама готувала
їжу. В липні 2006 року в неї стався
інсульт. Перший місяць за нею доглядала
ОСОБА_3, привозили невропатолога та
кардіолога.

Згідно показів свідка ОСОБА_13, вона
є сусідкою ОСОБА_3. ОСОБА_4 знала, вона
особисто приїздила автобусом до доньки
та розповідала, що купувала продукти,
сама харчується, скаржилася на онука
ОСОБА_1. Відомо, що ОСОБА_4 сильно
захворіла в кінці липня 2006 року. На
прохання ОСОБА_3 вона приходила та
разів 6 сиділа разом з ОСОБА_4 з 07-00 до
17-00, за цей час ніхто за нею не доглядав.
Приходила жінка на ім'я ОСОБА_9, яка на
прохання ОСОБА_3 робила уколи.

Відповідно до показів свідка
ОСОБА_15, вона знала ОСОБА_4 близько 25
років, бачила її як вона їздила на
автобусі на ринок, та розповідала що
купувала продукти. В липні 2006 року у неї
стався інсульт. Вказує, що їй
подзвонила ОСОБА_3 та попросила, щоб
вона приходила та робила уколи та
крапельниці. Погодилася, оскільки має
медичну освіту. Приходила, робила
внутрівенні уколи та крапельниці,
розтирала від пролежнів. Загалом
зробила 10 крапельниць.

Згідно листа КУ «Бердянська міська
лікарня» Бердянської міської ради від
29.12.12 р. № 1710 амбулаторна карта ОСОБА_4,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, яка на
момент смерті проживала в АДРЕСА_1, в
Бердянській міській поліклініці
відсутня, строк зберігання
амбулаторної карти ф025/у померлого
хворого становить 5 років.

Відповідно до листа ДП «Бердянськй
морський торгівельний порт» від 19.11.12 р.
№450/40-юр ОСОБА_1 працює на підприємстві
з 11.06.97 року, та згідно доданих довідок
середній заробіток в місяць становив: в
2004 році - 616,97 грн, в 2005 році - 630,73 грн., в
2006 році - 759,43 грн..

Згідно довідки Управління
Пенсійного фонду України в
м.Бердянську та Бердянському районі
від 25 лютого 2013 року № 769 середній
розмір пенсії ОСОБА_4 становив: в 2004
році - 310,93 грн., в 2005 році - 561,19 грн., в 2006
році - 678,54 грн..

Враховуючи викладене, суд
приходить до висновку, що позивачем
надано докази в підтвердження
обставини постійного проживання в
одній квартирі з ОСОБА_4 протягом 11
років до часу відкриття спадщини. Проте
доказів, в підтвердження обставин, що
позивач проживав з ОСОБА_4 однією
сім'єю, а також що він опікувався,
матеріально забезпечував та надавав
допомогу спадкодавцеві, не надав. Крім
цього, позивачем не надано докази в
підтвердження обставини, що ОСОБА_4
тяжко хворіла та перебувала у
безпорадному стані. Про складнощі в
отриманні доказів та клопотань про
витребування доказів судом в порядку
ст. 137 ЦПК України позивачем не
заявлено.

Умови надання позивачу права на
спадкування разом із спадкоємцями
першої черги - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які
мають право на спадкування після
смерті ОСОБА_4, відсутні.

Виходячи з викладеного, позовні
вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 3-6, 11, 57-62, 64, 73, 88,
212-215, 223, 256, 293, 294 ЦПК України, ст.ст. 1217,
1258, 1259, 1261, 1264, 1265, 1268, 1269 ЦК України
(2003рік), суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовної заяви
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зміну
черговості одержання права на
спадкування, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: О.В.Парій