АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22ц/796/1607/2014
Головуючий у І інстанції - Вовк С.В.
Доповідач Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2014 року Колегія суддів судової
палати з цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі
:

головуючого судді
Рубан С.М.

суддів
Кабанченко О.А., Желепа О.В.

при секретарі
Онищенко О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну
скаргу представника Публічного
акціонерного товариства «Креді
Агріколь Банк» - Дивисенко Тетяни
Олексіївни на заочне рішення
Печерського районного суду м. Києва
від 06 грудня 2013 року у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Креді Агріколь Банк» до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Відділ
державної виконавчої служби
Печерського районного управління
юстиції у м. Києві, Печерська районна у
м. Києві державна адміністрація, про
виселення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Печерського
районного суду м. Києва від 06 грудня
2013 року позов Публічного акціонерного
товариства «Креді Агріколь Банк» до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Відділ
державної виконавчої служби
Печерського районного управління
юстиції у м. Києві, Печерська районна у
м. Києві державна адміністрація, про
виселення - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з заочним рішенням
суду, представник Публічного
акціонерного товариства «Креді
Агріколь Банк» - Дивисенко Тетяна
Олексіївна подала апеляційну скаргу,
в якій просить заочне рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позову, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав апеляційну скаргу.

Інші учасники процесу в судове
засідання не з'явились, про час і місце
розгляду справи повідомлені належно,
тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх
неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду та матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, дійшла
наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи і це
було встановлено судом, у ВДВС
Печерського РУЮ у м. Києві триває
виконавче провадження ВП № 34783405 по
виконанню заочного рішення
Печерського районного суду м. Києва від
28.05.2012 pоку, яким задоволено позов ПАТ
«Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_3 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, у рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_3 за кредитним
договором № 65/08-Ж від 18.04.2008 року у
розмірі 228599 доларів США 11 центів, що за
курсом НБУ станом на 10.02.2012 року складає
1 826 484,03 грн., звернуто стягнення на
трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка
належить ОСОБА_3 на праві власності,
шляхом реалізації вказаного майна на
публічних торгах в межах процедури
виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 109 ЖК Української PCP,
звернення стягнення на передане в
іпотеку жиле приміщення є підставою
для виселення всіх громадян, що
мешкають у ньому, за винятками,
встановленими законом. Після прийняття
кредитором рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
шляхом позасудового врегулювання на
підставі договору всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги, якщо сторонами не погоджено
більший строк. Якщо громадяни не
звільняють жиле приміщення у
встановлений або інший погоджений
сторонами строк добровільно, їх
примусове виселення здійснюється на
підставі рішення суду.

Згідно положення ст. 40 Закону України
«Про іпотеку», звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей. Виселення
проводиться у порядку, встановленому
Законом.

Після прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове
приміщення шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору всі
мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільняють житловий будинок або
житлове приміщення у встановлений або
інший погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Встановлено, що з вимогою про виселення
вих. № 13206/6502 від 20.11.2012 року позивач
звертався до відповідачів (а. с. 53).

Вимога про виселення була направлена
поштою, однак конверти повернулися до
банку з позначкою «за закінченням
терміну зберігання» не отриманими
відповідачами (а. с. 54-55).

Також, позивач ПАТ «Креді
АгрікольБанк» розмістив вимогу про
виселення в газеті «Урядовий кур'єр» №
77 (4963). Позивач зазначає, що відповідачі
вважаються такими, що отримали вимогу
про виселення 24.04.2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції вірно виходив з того,
що правові підстави для задоволення
позову відсутні, так як відсутні
належні дані про отримання письмової
вимоги іпотекодержателя
відповідачами, а відтак строк на
добровільне звільнення житлового
приміщення у відповідачів не почав
перебігати.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
стороназобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Виходячи з приписів ст. 60 ЦПК України,
колегія суддів вважає, що ні суду
першої інстанції, ні суду апеляційної
інстанції позивач не надав належних
доказів про отримання письмової
вимоги про виселення відповідачами.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що
відповідачами вимога про виселення
від 20.11.2012 року була направлена поштою,
однак конверти повернулися до банку з
відміткою «за закінченням терміну
зберігання» не отримані відповідачами
(а.с.54-55).

Повторного направлення вимоги про
виселення не було, що встановлено в
суді апеляційної інстанції.

Розміщення вимоги про виселення в
газеті «Урядовий кур»єр» не
передбачено Законом, як таке, що
підтверджує отримання відповідачами
вимоги про виселення.

Інші доводи апеляційної скарги були
предметом розгляду суду першої
інстанції, висновків суду не
спростовують і не впливають на
правильність ухваленого у справі
рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
обґрунтовані, відповідають обставинам
справи, колегія суддів не вбачає
підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст.303,304,307, 308,313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
Публічного акціонерного товариства
«Креді Агріколь Банк» - Дивисенко
Тетяни Олексіївни - відхилити.

Заочне рішення Печерського районного
суду м. Києва від 06 грудня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий :
Судді: