Справа №477/3320/13-ц 03.02.2014 03.02.2014 03.02.2014
Провадження №22-ц/784/620/14
Суддя у 1-й інстанції Саукова А.А.
Доповідач апеляційної інстанції
Ухвала

Іменем України

03 лютого 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Лисенка П.П.,

суддів: Серебрякової Т.В.,
Самчишиної Н.В.,

із секретарем судового
засідання - Руднік Є.М.,

з участю:

- представника заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

Лучівського житлово-комунального
підприємства Шевченківської сільської
ради Жовтневого району Миколаївської
області

на ухвалу Жовтневого районного суду
Миколаївської області від 12 грудня 2013
року, постановлену за заявою
Лучівського житлово-комунального
підприємства Шевченківської сільської
ради Жовтневого району Миколаївської
області (далі - Лучівське ЖКП) про
видачу судового наказу про стягнення з
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованості за
послуги на утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій,

встановила:

18 листопада 2013 року
Лучівське ЖКП звернулося до суду із
заявою про видачу судового наказу про
стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4
заборгованості за послуги з утримання
будинку і споруд та прибудинкової
території у розмірі 2 762
грн. 52 коп. станом на 01 жовтня 2013 року.

Ухвалою Жовтневого районного
суду Миколаївської області від 12
грудня 2013 року заяву про
видачу судового наказу повернуто
Лучівському ЖКП за непідсудністю цьому
суду, на підставі п.3 ч.1 ст.100, п. 4 ч. 3 ст.
121 ЦПК України.

В апеляційній скарзі Лучівське
ЖКП, посилаючись на порушення судом
норм процесуального права, а саме не
застосування правил виключної
підсудності, згідно ч.1
ст. 114 ЦПК України, просило скасувати
оскаржувану ухвалу та направити справу
до суду першої інстанції для вирішення
по суті.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення представника заявника,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги та дослідивши матеріали справи,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про
повернення заяви Лучівському ЖКП для
звернення до належного суду за місцем
реєстрації та проживання боржників в м.
Житомир, суд першої інстанції виходив з
того, що хоча заяву про видачу судового
наказу і подано з приводу утримання
нерухомого майна, проте така заява
повинна розглядатися за
місцезнаходженням відповідачів, а не
за правилами виключної підсудності.

Проте, колегія суддів не
погоджується з такими висновками суду.

Згідно ст. 97 ЦПК України заява про
видачу судового наказу подається до
суду першої інстанції за загальними
правилами підсудності, встановленими
цим Кодексом.

Дійсно за ст. 109 ЦПК України, яка
носить загальний характер, позови до
фізичної особи пред'являються в суд за
зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її проживання
або за зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її перебування,
а до юридичних осіб - за їхнім
місцезнаходженням.

Між тим, положення вказаної норми
процесуального права застосовується,
якщо іншого не передбачено положеннями
ст.ст. 110-114 ЦПК України.

Зокрема, ч. 1 ст. 114 ЦПК України
передбачає виключну підсудність справ,
що виникають з приводу нерухомого
майна, які пред'являються за
місцезнаходженням майна або основної
його частини.

Виключна підсудність виключає
можливість застосування інших правил
територіальної підсудності, крім тих,
які встановленні у законі для цієї
категорії справ.

Із матеріалів справи вбачається,
що Лучівське ЖКП пред'явило вимогу про
стягнення комунальних послуг до
Жовтневого районного суду
Миколаївської області, за місцем
знаходження квартири боржників.

Отже, у даному випадку при
визначені підсудності справи слід
виходити з того, що вимоги заявника
виникли з приводу утримання нерухомого
майна, а тому застосуванню підлягають
відповідні правила ст. 114 ЦПК України,
які регулюють правила виключної
підсудності у цивільних справах щодо
нерухомого майна.

Оскільки суд першої інстанції був
іншої думки, то оскаржувана ухвала на
підставі п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
підлягає скасуванню, а справа
направленню до того ж суду першої
інстанції для повторного вирішення
питання про прийняття заяви.

Керуючись статтями 303, 312, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Лучівського
житлово-комунального підприємства
Шевченківської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду
Миколаївської області від 12 грудня 2013
року скасувати і направити справу до
того ж суду першої інстанції для
повторного вирішення питання про
прийняття заяви.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, і в
касаційному порядку оскарженню не
підлягає.

Головуючий
Судді: