АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/656/2014р.
Головуючий в І інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року лютого місяця 07 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого: Радченка С.В.

Суддів: Вербицької Л.І.,
Слюсаренко О.В.

при секретарі: Герасименко І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 20 грудня 2013 року по
справі за позовом Комунального
підприємства «Центр» виконавчого
комітету Херсонської міської ради до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
обслуговування будинку та
прибудинкової території, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2013 року Комунальне
підприємство «Центр» виконавчого
комітету Херсонської міської ради
(далі за текстом КП «Центр») звернулось
до суду з позовом посилаючись на те, що
ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 та
отримує від підприємства послуги з
обслуговування будинку та
прибудинкової території. Оскільки
відповідач тривалий час не здійснює
оплату за надані послуги утворилася
заборгованість. Просили суд стягнути
на користь КП «Центр» заборгованість
за надані послуги за період з 01.11.2008
року по 03.06.2013 року в сумі 2298,23 грн, а
також понесені судові витрати.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 20 грудня 2013 року позов КП
«Центр» задоволено частково. З
урахуванням строку позовної давності,
стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Центр»
1686,59 грн в рахунок погашення
заборгованості за обслуговування
будинку та прибудинкової території,
яка виникла за період з 01.01.2010 року по
03.06.2013 року. Вирішено питання про судові
витрати.

Не погоджуючись із рішенням суду,
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права, просить рішення суду скасувати
та ухвалити нове, яким відмовити
позивачу в задоволенні позовних вимог.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
що з'явились в судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив із того,
що позивач надає, а відповідач отримує
послуги з обслуговування будинку та
прибудинкової території, однак в
порушення вимог Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
відповідач належним чином не оплачує
отримані послуги, у зв'язку з чим
утворилась заборгованість, яка
підлягає стягненню з нього на користь
позивача.

Такий висновок суду відповідає
обставинам справи, підтверджується
дослідженими судом доказами, яким дана
належна юридична оцінка, ґрунтується
на вимогах закону.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
застосування строку позовної давності,
оскільки він ґрунтується на положеннях
ч.3 ст.267 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно довідки КП "Центр" № 2116, ОСОБА_1
є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.8).

З 01 жовтня 2008 року зазначений будинок
знаходиться на обслуговуванні КП
«Центр», що підтверджується договором
№1 про надання послуг з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій, укладеним між позивачем та
управлінням житлового господарства
Херсонської міської ради (а.с.10-11,12-13).

Правовідносини, що виникли між
сторонами по наданню послуг, в тому
числі, права і обов'язки, порядок
розрахунків, підстави і розмір
відповідальності, регулюються Законом
України «Про житлово-комунальні
послуги».

Пунктом 5 ч.3 ст.20 вказаного Закону
передбачено, що споживач зобов'язаний
сплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом.

У зв'язку з недотриманням відповідачем
зазначених вимог закону по належній
сплаті коштів за надані послуги з
утримання будинку та прибудинкової
території за період з 01.10.2008 року по
03.06.2013 року утворилася заборгованість у
розмірі 2 298,23 грн., про що свідчить
відповідний розрахунок (а.с.6).
Нарахування зазначеної заборгованості
здійснювалося у відповідності до
тарифів, затверджених рішенням
виконкому Херсонської міської ради
(а.с.7).

Виходячи з наведеного, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про стягнення, в межах строку
позовної давності, з відповідача на
користь позивача суми заборгованості
за надані послуги в розмірі 1686,59 грн,
оскільки в даному випадку було
правильно застосовані норми
матеріального права, а розрахунок
заборгованості повністю підтвердився
дослідженими в судовому засіданні
доказами.

Колегією суддів не приймаються до
уваги доводи апеляційної скарги щодо
відсутності між КП «Центр» та
відповідачем договірних відносин, як
того вимагає закон, на підставі якого у
споживача можуть виникати зобов'язання
по сплаті наданих послуг, як такі, що не
спростовують мотивованих висновків
суду щодо стягнення заборгованості за
фактично надані комунальні послуги.
Відсутність відповідного договору між
споживачем житлово-комунальних послуг
та їх виконавцем не є підставою для
нестягнення заборгованості з оплати
житлово-комунальних послуг, оскільки
згідно зі ст.11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають також із
дій осіб, які породжують ці права та
обов'язки, і такою дією є реальне
надання послуг та їх отримання
відповідачем.

Статтями 20,21 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» визначено
обов'язки споживача та виконавця
житлово-комунальних послуг. Зокрема,
обов'язком споживача є укладення
договору на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовленого виконавцем на основі
типового договору, а також оплата
житлово-комунальних послуг у строки,
встановлені договором або законом, а
обов'язком виконавця - надання
житлово-комунальних послуг вчасно та
відповідної якості згідно із
законодавством та умовами договору, а
також підготовка та укладення із
споживачем договору на надання житлово
комунальних послуг з визначенням
відповідальності за дотримання умов
його виконання згідно з типовим
договором.

Таким чином необхідність укладення
договору на надання
житлово-комунальних послуг
передбачено законом і його укладення
визначено як обов'язок, а не право
сторін.

Наявні в матеріалах справи ксерокопії
заяв жильців будинку АДРЕСА_1 до
керівництва КП «Центр» про укладення
індивідуального договору на певних
умовах (а.с.33,34-35) не є належним
підтвердженням прояву волевиявлення
ОСОБА_1 на укладення саме
двостороннього договору і не свідчить
про відсутність договірних відносин
між сторонами, відповідно до яких КП
«Центр» надає послуги з утримання
будинку та прибудинкової території, а
ОСОБА_1 користується цими послугами,
які зобов'язана сплачувати.

Належних і допустимих доказів на
підтвердження надання позивачем таких
послуг невчасно або невідповідної
якості, відповідач суду не надала.

Апеляційна скарга не містить доводів
які б спростовували висновки суду в
частині задоволення позовних вимог про
стягнення суми заборгованості за
надані послуги. Рішення в цій частинні
законне та обґрунтоване, а тому
скасуванню не підлягає.

При цьому, заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги щодо неправильного
застосування судом першої інстанції
норм процесуального права при
розподілення судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що КП
«Центр» звернулося до суду з позовною
заявою про стягнення з відповідачки
заборгованості за надані послуги у
розмірі 2298,23 грн. Рішенням суду позовні
вимоги задоволено частково, з ОСОБА_1 на
користь КП «Центр» стягнуто суму
заборгованості в розмірі 1686,59 грн.

Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи наведені вище обставини,
колегія суддів приходить до висновку,
що суд першої інстанції ухвалюючи
рішення в частині розподілу судових
витрат порушив ст. 88 ЦПК України, а саме
необґрунтовано стягнув з ОСОБА_1 229,40
грн, що є підставою для зміни рішення
суду в цій частині.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК
України колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного
суду м. Херсона від 20 грудня 2013 року
змінити.

Зменшити стягнену з ОСОБА_1 на
користь Комунального підприємства
«Центр» виконавчого комітету
Херсонської міської ради суму витрат
по оплаті судового збору з 229,40 грн до
167,46 грн.

В іншій частині зазначене рішення
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та з цього
часу може бути оскаржене в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: