Справа № 369/5684/13-ц Головуючий у І
інстанції Дубас Т.В.Провадження №
22-ц/780/209/14 Доповідач у 2
інстанції КулішенкоКатегорія 49
УХВАЛА

Іменем України

29 січня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області у складі :

Головуючого судді: Кулішенка Ю.М.,

суддів: Лащенка В.Д.,
Сушко Л.П.,

при секретарі: Бевзюк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 05 листопада 2013
року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя
особа - Орган опіки та піклування
Києво-Святошинського району Київської
області про позбавлення батьківських
прав та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
Києво-Святошинського районного суду
Київської області з позовом до ОСОБА_1 з
позовом про позбавлення батьківських
прав та стягнення аліментів.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 05
листопада 2013 року позов задоволено.

Позбавлено батьківських прав ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно малолітнього
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки м. Київ, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2 на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7,
аліменти у розмірі 500 (п'ятсот) грн. 00
коп. щомісячно до досягнення дитиною
повноліття, починаючи з 17.06.2013 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 229
(двісті двадцять дев'ять) грн. 40 коп.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій
просила рішення скасувати та ухвалити
нове, яким відмовити у задоволенні
позову.

Посилалась на те, що рішення прийняте з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді апеляційного суду, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав:

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, що були
досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що
12.07.2007 року між позивачем та
відповідачем був укладений шлюб. Від
цього шлюбу сторони мають трьох дітей:
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_6 і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7.

На момент подачі позовної заяви шлюбні
стосунки між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
припинені, оскільки народивши третю
дитину відповідач залишила її у
пологовому будинку, написавши відмову
від неї. У зв'язку із цим, позивач забрав
дитину на виховання до себе.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 23.11.2012 року із ОСОБА_1 було
стягнено аліменти на користь ОСОБА_2 на
утримання ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Позивач не має можливості працювати і
знаходиться у скрутному матеріальному
становищі, маючи необхідність
підтримувати батьків похилого віку та
доглядати немовля.

ОСОБА_2 звернувся до голови
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації із заявою про
надання висновку щодо доцільності
позбавлення відповідача батьківських
прав щодо ОСОБА_3. За результатами заяви
комісією з питань захисту прав дитини
при Києво-Святошинській
райдержадміністрації 02 жовтня 2013 року
було прийнято рішення за № 5 про
доцільність позбавлення відповідача
батьківських прав відносно
малолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати,
батько можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вони
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

В п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»
зазначається, що особи можуть бути
позбавлені батьківських прав лише щодо
дитини, яка не досягла вісімнадцяти
років, і тільки з підстав, передбачених
ст. 164 СК.

Відповідно до ст. 164 СК України
підставами для позбавлення
батьківських прав батьків є: якщо мати,
батько не забрали дитину з полового
будинку або з іншого закладу охорони
здоров'я без поважної причини і
протягом шести місяців не виявляли
щодо неї батьківського піклування;
ухиляються від виконання своїх
обов'язків з виховання дитини; жорстоко
поводяться з дитиною; є хронічними
алкоголіками або наркоманами; вдаються
до будь-яких видів експлуатації дитини;
засуджені за вчинення умисного злочину
щодо дитини.

Відповідно до п. 16 зазначеної Постанови
Пленуму Верховного Суду України
ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідачка ухиляється від виконання
своїх обов'язків по вихованню свого
сина, тому з врахуванням інтересів
малолітньої дитини, суд прийшов до
обґрунтованого висновку про
необхідність позбавлення ОСОБА_1
батьківських прав відносно сина та
стягнення з неї на користь позивача на
утримання малолітнього сина аліментів
в розмірі 500 грн.

Посилання апелянтки про невірне
вирішення спору та наявність помилок у
справі не знайшли свого підтвердження
при апеляційному перегляді справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Суд, розглянувши спір, обґрунтовано
прийшов до висновку, що оскільки
відповідачка неналежно виконувала
свої батьківські обов'язки, то її
потрібно позбавити батьківських прав
на малолітню дитину.

Відповідно до положень ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

З викладених вище підстав колегія
суддів вважає, що рішення суду першої
інстанції про задоволення первісного
позову та відмову в задоволенні
зустрічного позову відповідає
матеріалам справи, ухвалене без
порушення норм матеріального та
процесуального права і повинно
залишатися без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 05
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М.Кулішенко

судді:
В.Д.Лащенко

Л.П.Сушко