Справа № 161/729/14-ц
Провадження № 6/161/99/14
У Х В А Л А

31 січня 2014 року
місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської
області в складі:

головуючого - судді Філюк Т.М.,

при секретарі Коритнюк А.П.

за участю державного виконавця Левчук
І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку подання
головного державного виконавця
Другого відділу державної виконавчої
служби Луцького міського управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_1,

в с т а н о в и в :

Головний держаний виконавець Другого
відділу державної виконавчої служби
Луцького міського управління юстиції
звернулась в суд з поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_1.

Своє подання мотивує тим, що на
виконанні у Другому відділі державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції у Волинській
області перебуває зведене виконавче
провадження № 41532208 про стягнення з
ОСОБА_1 в користь фізичних осіб боргу на
загальну суму 14683 гривні 80 копійок.

Зазначає, що з метою примусового
виконання виконавчих листів державним
виконавцем було винесено постанови про
відкриття виконавчого провадження та
надано термін для добровільного
виконання судових рішень.

Вказує, що боржником добровільно
рішення суду не було виконано. В ході
примусового виконання рішення суду
було встановлено, що за божником
зареєстровані транспортні засоби, на
які накладено арешт державним
виконавцем та оголошено в розшук,
нерухоме майно, яке зареєстроване за
ОСОБА_1, перебуває в іпотеці, місце
проживання боржника невідоме.

Зазначає, що згідно відповіді
управління ДМС України у Волинській
області у ОСОБА_1 наявний закордонний
паспорт серії НОМЕР_1, виданий 05.04.2013
року.

Враховуючи ту обставину, що
боржник ухиляється від покладених на
нього судовими рішеннями зобов'язань,
державний виконавець вважає, що наявні
підстави для обмеження боржника ОСОБА_1
у праві виїзду за межі України.

Просить суд тимчасово обмежити право
виїзду за межі України боржника ОСОБА_1

В судовому засіданні головний
державний виконавець Другого ВДВС
Луцького міського управління юстиції
Левчук І.О. подання підтримала з
підстав в ньому викладених та просила
його задовольнити.

Заслухавши пояснення державного
виконавця, дослідивши матеріали
справи, оглянувши матеріали
виконавчого провадження, суд прийшов
до висновку, що в задоволенні подання
слід відмовити за безпідставністю.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України»
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, якщо діють неврегульовані
аліменти, договірні чи інші невиконані
зобов'язання - до виконання зобов'язань.

Судом встановлено, що на виконанні у
Другому відділі Державної виконавчої
служби Луцького міського управління
юстиції перебуває зведене виконавче
провадження № 41532208 про стягнення з
ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 боргу в сумі 10230
гривень та в користь ОСОБА_4 4224 гривні 40
копійок боргу.

Відповідно до ст. 33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України, за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
у цій сфері.

Згідно з п. 2 ст. 6 цього Закону
передбачено як підставу для
тимчасового обмеження у праві виїзду
за кордон наявність невиконаних
зобов'язань або розв'язання спору за
погодженням сторін у передбачених
законом випадках, або забезпечення
зобов'язань заставою, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець під час здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника-фізичної особи
за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Ухилення від виконання зобов'язань,
покладених судовим рішенням, позначає
з об'єктивної сторони такі діяння (дії
чи бездіяльність) особи боржника, які
полягають у навмисному чи іншому
свідомому невиконанні нею зазначених
обов'язків.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК
наявність умислу та обставини, які є
предметом посилання суб'єкта подання
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України як на підставу його
вимог, підлягають доведенню.

Державним виконавцем не було надано
суду доказів, які свідчили про те, що
боржник ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього судом.

Із матеріалів оглянутого в судовому
засіданні виконавчого провадження
вбачається, що державним виконавцем в
ході виконання рішень суду не було
вчинено всіх дій, передбачених
Законом України «Про виконавче
провадження», спрямованих на погашення
боргу. Також не надано доказів того, що
боржник вчиняє дії що підтверджують
ухилення ОСОБА_1 від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовими рішеннями, а проведені
виконавчі дії по стягненню
заборгованості із ОСОБА_1 жодним чином
не свідчать про ухилення останнього
від виконання зобов'язань за рішеннями
суду.

В матеріалах виконавчого провадження
відсутні дані про те, чи боржник
перебуває на обліку як отримувач
пенсії, чи перебуває в Луцькому
районному центрі зайнятості на обліку
як безробітний, чи існує будь-яке
нерухоме майно, що належне боржнику
ОСОБА_1 на праві власності і на яке з
метою виконання судового рішення
можливо звернути стягнення , чи
відкриті в банківських установах
рахунки на ім»я ОСОБА_1

Сам по собі той факт, що боржник не
проживає за адресою, вказаною у
виконавчих листах, за відсутності
даних про вжиття державним виконавцем
передбачених законом заходів для
встановлення місця його фактичного
проживання, не свідчить про ухилення
боржника від виконання зобов'язань.

Із змісту вимог ст. 33 Конституції
України, ст. 313 ЦК України, п.18 ч.3 ст.12
Закону України "Про виконавче
провадження", ст. 6 Закону України "Про
порядок виїзду з України, і в'їзду в
Україну громадян України", в їх
системному зв'язку, вбачається, що
право ОСОБА_1 на свободу пересування
може бути обмежено лише у виключних
випадках у зв'язку з навмисними діями
останньої, що спрямовані на ухилення
від виконання обов'язків по виконанню
рішення суду.

Державним виконавцем у відповідності
до ст. 11 Закону України "Про виконавче
провадження" не використано надані
йому права у точній відповідності із
Законом, не надано доказів на
підтвердження обставин умисного
ухилення боржника від виконання
рішення суду та його намір вибути за
межі України з метою невиконання
рішень суду, а тому суд приходить до
висновку, що зазначене подання є
передчасним і в його задоволенні слід
відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 119, 210, 377-1 ЦПК
України, ст. 33 Конституції України, ст.
313 Цивільного кодексу України, ст. 6
Закону України "Про порядок виїзду з
України, і в'їзду в Україну громадян
України", ст.11 Закону України "Про
виконавче провадження", суд -

у х в а л и в :

В задоволенні подання головного
державного виконавця Другого відділу
державної виконавчої служби Луцького
міського управління юстиції про
тимчасове обмеження виїзду за межі
України ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд шляхом
подання апеляційної скарги на ухвалу
суду протягом п'яти днів з дня її
проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги на ухвалу суду. У
разі подання апеляційної скарги,
ухвала, якщо її не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя

Луцького міськрайонного суду
Філюк Т.М.