Номер провадження № 22-ц/785/911/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Оверіна О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

Головуючого Оверіної О.В.

Суддів Мартинова К.П., Журавльова О.Г.

при секретарі Счастлівцевої Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 23 вересня 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя
особа Одеська міська рада про
відновлення межі між земельними
ділянками , встановлення порядку
користування земельними ділянками ,
усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою та перебудові
житлового будинку , відновлення та
усунення перешкод в користуванні
криницею та за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Одеська
міська рада про відновлення меж
земельної ділянки , зобов'язання надати
згоди на приватизацію земельної
ділянки , стягнення моральної шкоди ,-

В С Т А Н
О В И Л А

ОСОБА_3, звернулася до суду із
зазначеним позовом та просила
відновити межу та встановити порядок
користування земельними ділянками
НОМЕР_2 та НОМЕР_3, користувачами яких є
відповідач та вона, зобов'язати ОСОБА_2,
відремонтувати пошкоджену криницю, та
встановити порядок спільного
користування криницею та не
перешкоджати їй у перебудові її
будинку. В обґрунтування вимог
посилалася на те, що їй на праві
власності належить будинок АДРЕСА_1.
Після того, як ОСОБА_2, набув право
власності на будинок АДРЕСА_2. Він
самовільно переніс огорожу та почав
постійно збільшувати розмір земельної
ділянки, що знаходиться в його
користуванні. Крім того, внаслідок
встановлення огорожі вона не може
користуватися резервуаром із водою,
яким вона користувалася разом із
попереднім землекористувачем.

Відповідач вимоги позову не визнав та
пред'явив зустрічний позов, яким
просив зобов'язати ОСОБА_5, відновити
межі її земельної ділянки, повернути
самовільно захоплені 265 кв.м,
зобов'язати відповідачку надати йому
згоду на приватизацію земельної
ділянки, що знаходиться в його
користуванні та стягнути моральну
шкоду в розмірі 100 000 грн. В
обґрунтування вимог посилався на те, що
йому на праві власності належить
будинок НОМЕР_3. ОСОБА_3, в 1955 році було
виділено земельну ділянку площею 0,06 га,
на даний час площа її земельної ділянки
складає 890,80 кв.м, отже саме ОСОБА_3,
здійснила захоплення частини його
земельної ділянки. В частині криниці
зазначив, що ОСОБА_3 ніякого відношення
до неї не має. Оскільки викопана вона на
його земельній ділянці ще його дядьком
та матір'ю, ніколи ОСОБА_3, нею не
користувалася і ніякої домовленості
про спільне користування не було. В
частині завдання моральної шкоди
зазначив, що протягом останніх п'яти
років ОСОБА_3 звертається до суду із
різними надуманими позовами, що
призвело до постійних душевних
страждань, переживань та хвилювань, що
призвело до погіршення стану здоров'я,
підвищеної знервованості та позбавило
можливості вести нормальний образ
життя, обмежує в можливості реалізації
звичок. Розмір моральної шкоди позивач
оцінює в розмірі 100 000 грн.

Третя особа Одеська міська рада
надіслала до суду заяву про розгляд
справи за відсутності представника
міськради .

Рішенням Суворовського районного
суду м. Одеси від 23 вересня 2013 року
позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа
Одеська міська рада в частині вимог про
встановлення порядку користування
земельними ділянками, усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою та перебудові житлового
будинку - задоволено частково.

Суд встановив фактичний порядок
користування земельними ділянками
ОСОБА_3, та ОСОБА_2, який склався на час
ухвалення рішення та який описуються
наступним чином:

Земельна ділянка АДРЕСА_1, площею 890,80
кв.м, що знаходиться в фактичному
користуванні ОСОБА_3 та обмежена
огорожею описується:

від точки 1 по прямій лінії вздовж
вулиці Дунаєвського на відстані 14,70 м
до точки 2;

з наступним поворотом праворуч по
прямій лінії вздовж межі земельної
ділянки суміжного землекористувача
ОСОБА_2,на відстань 0,47 м до точки 3;

далі з невеликим відхиленням праворуч
по прямій лінії вздовж межі земельної
ділянки суміжного землекористувача
ОСОБА_2, на відстань 10,55 м до точки 4;

з наступним поворотом праворуч по
прямій лінії вздовж межі земельної
ділянки суміжного землекористувача
ОСОБА_2, на відстань 2,77 м до точки 5;

з наступним поворотом праворуч по
прямій лінії вздовж межі земельної
ділянки суміжного землекористувача
ОСОБА_2, на відстань 2,19 м до точки 6;

з наступним поворотом ліворуч по
прямій лінії вздовж межі земельної
ділянки суміжного землекористувача
ОСОБА_2, на відстань 11,99 м до точки 7;

далі з невеликим відхиленням ліворуч
по прямій лінії вздовж межі земельної
ділянки суміжного землекористувача
ОСОБА_2, на відстань 3,0 м до точки 8;

з наступним поворотом праворуч по
прямій лінії вздовж межі земельної
ділянки суміжного землекористувача
ОСОБА_2, на відстань 0,25 м до точки 9;

з наступним поворотом ліворуч по
прямій лінії вздовж межі земельної
ділянки суміжного землекористувача
ОСОБА_2, на відстань 16,69 м до точки 10;

далі з невеликим відхиленням праворуч
вздовж межі земельної ділянки
суміжного землекористувача ОСОБА_2, на
відстань 11,45 м до точки 11;

далі з невеликим відхиленням ліворуч
по прямій лінії вздовж межі земельної
ділянки суміжного землекористувача
ОСОБА_2, на відстань 9,39 м до точки 12;

далі з невеликим відхиленням праворуч
по прямій лінії вздовж межі земельної
ділянки суміжного землекористувача
ОСОБА_2, на відстань 6,10 м до точки 13;

з наступним поворотом праворуч по
прямій лінії вздовж межі земельної
ділянки суміжного землевласника
(землекористувача) земельної ділянки
АДРЕСА_4 на відстань 11,90 м до точки 14;

з наступним поворотом праворуч по
прямій лінії вздовж земельної ділянки
суміжного землекористувача земельної
ділянки АДРЕСА_3 на

далі з невеликим відхиленням ліворуч
по прямій лінії вздовж межі земельної
ділянки суміжного землекористувача
ОСОБА_2, на відстань 9,39 м до точки 12;

далі з невеликим відхиленням праворуч
по прямій лінії вздовж межі земельної
ділянки суміжного землекористувача
ОСОБА_2, на відстань 6,10 м до точки 13;

з наступним поворотом праворуч по
прямій лінії вздовж межі земельної
ділянки суміжного землевласника
(землекористувача) земельної ділянки
АДРЕСА_4 на відстань 11,90 м до точки 14;

з наступним поворотом праворуч по
прямій лінії вздовж земельної ділянки
суміжного землекористувача земельної
ділянки АДРЕСА_3 на відстань 11,96 м до
точки 15;

далі з невеликим відхиленням праворуч
по прямій лінії вздовж земельної
ділянки суміжного землекористувача
земельної ділянки АДРЕСА_3 на відстань
9,22 м до точки 16;

далі з невеликим відхиленням ліворуч
по прямій лінії вздовж земельної
ділянки суміжного землекористувача
земельної ділянки АДРЕСА_3 на відстань
16,32 м до точки 17;

далі з невеликим відхиленням ліворуч
по прямій лінії вздовж земельної
ділянки суміжного землекористувача
земельної ділянки АДРЕСА_3 на відстань
8,80 м до точки 18;

далі з невеликим відхиленням праворуч
по прямій лінії вздовж земельної
ділянки суміжного землекористувача
земельної ділянки АДРЕСА_3 на відстань
14,91 м до точки 19;

далі з невеликим відхиленням праворуч
по прямій лінії вздовж земельної
ділянки суміжного землекористувача
земельної ділянки АДРЕСА_3 на відстань
15,14 м до початкової точки 1, що
схематично відображено на малюнку № 6
(стор. 17 висновку експерта).

Земельна ділянка АДРЕСА_2 площею 974,10
кв.м, що знаходиться в фактичному
користуванні ОСОБА_2 та обмежена
огорожею описується:

від точки 2 по прямій лінії вздовж
вулиці Дунаєвського на відстань 9,35 м до
точки 20;

з наступним поворотом праворуч по
прямій лінії вздовж земельної ділянки
суміжного землевласника
(землекористувача) АДРЕСА_5 на відстань
71,69 м до точки 21;

з наступним поворотом праворуч по
прямій лінії вздовж межі земельної
ділянки суміжного землевласника
(землекористувача) АДРЕСА_6 на відстань
14,64 м до точки 13;

з наступним поворотом праворуч по
прямій лінії вздовж межі земельної
ділянки суміжного землекористувача
ОСОБА_3, на відстань 6,10 м до точки 12;

далі з невеликим відхиленням ліворуч
по прямій лінії вздовж межі земельної
ділянки суміжного землекористувача
ОСОБА_3, на відстань 9,39 м до точки 11;

далі з невеликим відхиленням ліворуч
по прямій лінії вздовж межі земельної
ділянки суміжного землекористувача
ОСОБА_3, на відстань 11,45 м до точки 10;

далі з невеликим відхиленням ліворуч
по прямій лінії вздовж межі земельної
ділянки суміжного землекористувача
ОСОБА_3, на відстань 16,69 м до точки 9;

з наступним поворотом праворуч по
прямій лінії вздовж межі земельної
ділянки суміжного землекористувача
ОСОБА_3, на відстань 0,25 м до точки 8;

з наступним поворотом ліворуч по
прямій лінії вздовж межі земельної
ділянки суміжного землекористувача
ОСОБА_3, на відстань 3,0 м до точки 7;

далі з невеликим відхиленням праворуч
по прямій лінії вздовж межі земельної
ділянки суміжного землекористувача
ОСОБА_3, на відстань 11,99 м до точки 6;

з наступним поворотом праворуч по
прямій лінії вздовж межі земельної
ділянки суміжного землекористувача
ОСОБА_3, на відстань 2,19 м до точки 5;

з наступним поворотом ліворуч по
прямій лінії вздовж межі земельної
ділянки суміжного землекористувача
ОСОБА_3, на відстань 2,77 м до точки 4;

з наступним поворотом ліворуч по
прямій лінії вздовж межі земельної
ділянки суміжного землекористувача
ОСОБА_3, на відстань 10,25 м до точки 3;

далі з невеликим відхиленням ліворуч
по прямій лінії вздовж межі земельної
ділянки суміжного землекористувача
ОСОБА_3, на відстань 0,47 м до початкової
точки 1, що схематично відображено на
малюнку № 6 (стор. 17 висновку експерта).

Суд зобов'язав ОСОБА_2 не перешкоджати
ОСОБА_3 у користуванні земельною
ділянкою АДРЕСА_1 та перебудові
належного їй на праві власності
будинку.

В частині вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
відновлення межі між земельними
ділянками , відновлення криниці та
усунення перешкод в користуванні
криницею відмовлено.

Суд задовольнив частиково зустрічний
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа
Одеська міська рада в частині вимог про
зобов'язання надання згоди на
приватизацію земельної ділянки.

Суд зобов'язав ОСОБА_3 не перешкоджати
ОСОБА_2 у здійснені приватизації
земельної ділянки на якій розташовано
домоволодіння АДРЕСА_2.

В частині вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
відновлення меж земельної ділянки,
стягнення моральної шкоди - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати, постановити
нове рішення, яким в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3 - відмовити у
повному обсязі, задовольнити його
позов у повному обсязі вважаючи,що
судом порушені норми матеріального та
процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю доповідача,
перевіривши доводи скарги, судова
колегія вважає, що скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно ст..303 ЦПК України
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції.

Відповідно ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає , що суд першої інстанції
ухвалив рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.

Розглядаючи справу суд повно та
всебічно з'ясував всі обставини справи,
дав належну оцінку зібраним доказам,
обґрунтовано керувався нормами ЦПК
України.

Судом встановлено і це
підтверджується матеріалами справи
відповідно до Свідоцтва про право
особистої власності на житловий
будинок від 11.03.1989 р. (а.с. 8), власником
житлового будинку з належними до нього
будівлями по АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 (зміна
прізвища ОСОБА_3 на ОСОБА_3 відбулося на
підставі копії Свідоцтва про одруження
від 28.07.1958р., бланк серії ЯР № 383847 (а.с.
114).

Відповідно до запису в Книзі №6,
господарство НОМЕР_5 вказано, що ОСОБА_3
виділено в 1955р. земельну ділянку площею
0,06га (а.с. 112, 164). Рішенням Суворовської
районної ради народних депутатів
Виконавчого комітету №127/4 від 17.02.89 р.
"Про прийняття в експлуатацію
домобудівництва АДРЕСА_1 "(а.с. 24, 122, 212)
вирішено: «Закріпити за
домобудівництвом земельну ділянку
площею 600 кв.м.. та надлишки площ. 262 кв.м.
залишити за домобудівництвом у
тимчасове користування.

Відповідно до архівних довідок (а.с.
127), № 190 від 25.02.2000р. (а.с. 119), № 1765 від
03.04.2008р. (а.с. 26, 120), виданими Фонтанською
сільською радою Комінтернівського
району Одеської області, встановлено,
що згідно архівних даних (алфавітна
книга Фонтанської сільської ради за 1955,
1956, 1957 p.p. книга №18, особистий рахунок
НОМЕР_4 сторінка 31, 32) за ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_1 числиться житловий
будинок 1950 року забудови та земельна
ділянка в розмірі 0,310 га виділена для
будівництва в хуторі Кісьолове
(колишня територія Фонтанської
сільської ради).

На підставі Довідки № 5249 від 19.08.2008р.
(а.с. 25, 111), Архівної довідки № 448 від
9.02.2009р. (а.с. 9), виданими Виконавчим
комітетом Фонтанської сільської ради
Комінтернівського району Одеської
області, встановлено, що згідно
архівних даних Фонтанської сільської
ради (погосподарська книга №6 за 1953, 1954,
1955 роки особовий рахунок НОМЕР_5
сторінка 32 та по господарська книга №23
сторінка №91, особистий рахунок НОМЕР_6
за 1958р., 1959р., 1960р. за гр. ОСОБА_3
числиться земельна ділянка площею 0,06
га, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_7
(колишня територія Фонтанської
сільської ради). Земельна ділянка
виділена в 1955р.

Відповідно до Архівної довідки № 449
від 9.02.2009р. (а.с, 10), виданою Фонтанською
сільською радою Комінтернівського
району Одеської області, встановлено,
що згідно архівних даних
погосподарської книги Фонтанської
сільської ради за 1958, 1959, 1960 p.p. книга №23,
особистий рахунок НОМЕР_6 сторінка 91, 92)
за ОСОБА_7 житловий будинок 1950 року
забудови. Наявність землі, що
знаходиться в особистому користуванні
на 1958 p., 1959 p.: всього землі 0,170 га, з них
під будівлями - 0,020 га. Наявність землі,
що знаходиться в особистому
користуванні на 01 січня 1960 p.: всього
землі - 0.070 га. з них під будівлями 0,020 га.

Згідно до листа № ср-17-230 від 23.04.2009 р.
(а.с. 27, 125), виданого Фонтанською
сільською радою Комінтернівського
району Одеської області, встановлено,
що виконком Фонтанської "сільської
ради повідомляє, до 1960 року хутір
Киселово був у складі Фонтанської
сільської ради. Станом на 01.01.1954 року
числиться земельна ділянка розміром
0,31га, в особливому рахунку є відмітка
що 0,06 га в 1955році виділено ОСОБА_3 . В
господарській книзі №32 за 1958-1959-1960 p.p.
за гр. ОСОБА_8 (особовий рахунок НОМЕР_6,
стор. №92) числиться жилий будинок та
земельна ділянка в АДРЕСА_7 станом на
01.01.1958 р. - 0,17 га, станом на 01.01.1959р. - 0,17 га,
станом на 01.01.1960р. - 0.17га. В листі №
ср-17-532 від 24.09.2009 року (а.с. 28, 126),
виданого Фонтанською сільською радою
Комінтернівського району Одеської
області, зазначено що для працівників
колгоспу на хуторі Киселово, в той час
коли він входив до складу Фонтанської
сільської ради Комінтернівського
району Одеської області в період з 1957
по 1958 роки великі земельні ділянки (0,3-0,4
га), як правило, розділялись на земельні
ділянки із розрахунку по 0,06-0,07 га на
родину.

Згідно особового рахунку НОМЕР_6, стор.
92 станом на 01.01.1960 року за ОСОБА_7 було
закріплено земельну ділянку по АДРЕСА_7
загальною площею 0,17га. Вказаний розмір
земельної ділянки був зумовлений тим,
що нею фактично користувалися три
родини одна з яких неповна, а саме
ОСОБА_9 та ОСОБА_10 - одна родина (0,07га);
ОСОБА_11 та ОСОБА_12 - друга родина (0,07га);
ОСОБА_13 - третя (неповна) родина (0,03 га).

Крім того, встановлено, що з 1955 року
ОСОБА_3 та ОСОБА_14 проживають окремою
родиною та користуються земельною
ділянкою площею 0,06 га. Згідно до
Архівної довідки № 5016 від 01.11.2010р. (а.с.
11), виданою Виконавчим комітетом
Фонтанської сільської ради
Комінтернівського району Одеської
області, встановлено, що згідно
архівних даних погосподарської книги
Фонтанської сільської ради (Книга №6 за
1953, 1954 p.p. (господарство НОМЕР_5 стор. 32,
33), Книга№18 за 1955, 1956, 1957р.р. (особистий
Рахунок НОМЕР_4 стор. 31, 32), Книга №23 за
1958, 1959, 1960р.р. (особистий рахунок НОМЕР_6
стор. 91, 92) за ОСОБА_7 числиться житловий
будинок 1950 року забудови. Наявність
землі, що знаходиться в особистому
користуванні станом: на 1953 р. всього
землі -0,300 га, з них під будівлями - 0,020
га; на 1954р. всього землі - 0,310 га, з них
під будівлями - 0,020 га; на 1955 р. всього
землі - 0,310 га, з них під будівлями - 0,020
га; на 1956р. всього землі - 0,340 га, з та під
будівлями - 0,020 га; на 1957р. всього землі -
0,340 га, з них під будівлями - 0,020 га; на 1958
р. всього землі - 0,170 га, з них під
будівлями - 0,020 га; на 1959р. всього землі
-0,170 га, з них під будівлями - 0,020 га; на 1960
р. всього землі - 0.070 га. з них під
будівлями - 0.020 га.

Відповідно до витягу про державну
реєстрацію прав № 34835250 від 16.07.2012 року,
реєстр. № 37138614 (а.с. 150) власником
житлового будинку з господарською
будівлею, що розташовані по

АДРЕСА_2, є ОСОБА_2. Згідно до висновку
про можливість передачі в приватну
власність земельної ділянки по АДРЕСА_2
№895пр- с/2101 від 27.06.06р. (а.с. 138)
встановлено, що можлива передача в
приватну власність ОСОБА_2, земельної
ділянки площею 0.0982 га по АДРЕСА_2, для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель. Згідно до висновку №3-1/3700 на
проект будівництва, реконструкції та
переобладнання від 18.11.2010р. (а.с. 148),
складеного Санітарно-епідеміологічною
станцією Суворовського району м. Одеси,
встановлено, що площа земельної
ділянки по АДРЕСА_2 складає 1051 кв.м.
Згідно до листа № від 20.04.2012 р.
(а.с. 118), виданого КП «ОМБТІ та РОН»,
зазначено, що домоволодіння яке
зареєстроване в КП по АДРЕСА_2
розташовано на частці земельної
ділянки яка була раніше надана в
користування ОСОБА_7 для будівництва
житлового будинку. Згідно до схеми
земельної ділянки по АДРЕСА_2 (а.с. 141),
виготовленої КП «Центр інженерних
досліджень» станом на 14.10.11р. площа
вищевказаної земельної ділянки
становила 972,65 кв.м. Згідно до
ситуаційного плану розміщення
земельної ділянки з Технічного звіту
«Топографо-геодезичні вишукування для
приватизації земельної ділянки за
адресою: АДРЕСА_2» складеного станом на
2013 р. (а.с. 261-271), виконаного КП «Центр
інженерних досліджень», площа
вищевказаної земельної ділянки
складала 972,65 кв.м.

Постанавляючи рішення, суд
обгрунтовано виходив з того ,що суд не
наділений правом встановлення меж
земельних ділянок, зазначене є
виключною компетенцією органів
місцевого самоврядування з питань
землеустрою, встановлення меж
земельних ділянок, повернення
самовільно захоплених часток
земельних ділянок, з підстав
викладених вище - задоволенню не
підлягають.

Судом встановлено що ОСОБА_2, набув
право власності на житловий будинок
НОМЕР_3 на підставі договору довічного
утримання від 10.10.2000 року (Том І, а.с. 80).
За зазначеним договором розмір
земельної ділянки на якому розташовано
домоволодіння складає 960 кв.м.

В силу ст. 120 ЗК України (в редакції до
31 грудня 2001 року), на підставі
цивільно-правових угод, в даному
випадку на підставі договору довічного
утримання, при переході права
власності на будинок, або його частину
за договором довічного утримання до
набувача переходило право на земельну
ділянку, де вони розташовані, на умовах,
на яких ця ділянка належала
відчужувану, без зміни цільового
призначення, у розмірах встановлених
договором (Постанова Пленуму ВСУ № 7
від 16.04.2004 року).

В 2000 році при переході права
власності на будинок НОМЕР_3 від ОСОБА_10
у власність ОСОБА_2, до останнього за
умовами договору довічного утримання
перейшла в користування земельна
ділянка площею 960 кв.м, яка на час
проведення експертизи складає 974,10 кв.м,
тобто є більшою ніж отримано ним за
договором.

Суд враховував те, що між суміжними
землекористувачами, на час розгляду
справи, склався фактичний порядок
користування земельними ділянками,
земельні ділянки розділені забором,
суд встановив фактичний порядок
користування земельними ділянками,
який визначений та описаний судовим
експертом у висновку № СЕ-2-1-4-47/13 із
його графічним відображенням (Том II,
а.с. 13-16, малюнок № 6) .

Вимоги ОСОБА_2, в частині зобов'язання
ОСОБА_3, надати згоду на приватизацію
не підлягають .

ОСОБА_2, не позбавлений права на
приватизацію земельної ділянки,
користувачем якої він є, і без згоди
ОСОБА_3, якщо вона не надає згоди з
формальних підстав, або в силу
неприязних (особистих) стосунків,
оскільки відсутність згоди суміжних
землекористувачів не є безумовною
підставою для відмови в приватизації
земельної ділянки.

В силу ст. 1167 ЦК України, моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Посилання ОСОБА_2, щодо підстав
відшкодування моральної шкоди, а саме
постійні звернення до суду ОСОБА_3, із
надуманими позовами до нього, суд також
до уваги не приймає, оскільки статтею 16
ЦК України визначено, що кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Відмова від звернення до суду є
недійсною, а у випадку безпідставності
(недоведенності) позову, суд відмовляє
у його задоволенні. Отже, звернення
будь якої особи до суду, яка вважає, що
її право або інтерес порушені, не може
бути визнана неправомірною дією, що
встановлено статтею 55 Конституції
України.

Постановляючи рішення суд
обґрунтовано керувався нормами
матеріального та процесуального права,
належним чином перевірив права і
обов'язки сторін.

Рішення відповідає вимогам ст.ст.. 214
,215 ЦПК України і підстав для його
скасування немає.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються матеріалами справи та
висновками суду.

Докази та обставини, на які
посилається апелянт в скарзі, були
предметом дослідження судом першої
інстанції та додаткового правового
аналізу не потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом були
дотримані норми матеріального і
процесуального права. Доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції,
обгрунтовано викладених в
мотивувальної частині оскаржуваного
рішення.

Суди розглядають цивільні справи
відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України,
тобто в межах заявлених вимог та на
підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 1 ст. 60. ч. З ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції розглянув справу
відповідно до ст. 11 ЦПК України: за
зверненням фізичних осіб, в межах
заявлених ними вимог та на підставі
наданих ними доказів, доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, які призвели
або могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 307 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає рішення без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено рішення
з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 209, 303. 307 ч.І п.1, 308. 314, 315,
319 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И
Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Суворовського районного
суду м. Одеси від 23 вересня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення , однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Головуючий
О.В. Оверіна

Судді

О.Г.Журавльов

К.П.
Мартинова