СУДАЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
Справа 118/1314/13-ц
04 лютого 2014 року Судацький міський суд
Автономної Республіки Крим в складі:
Головуючого, судді Сича М.Ю.,
за участю секретаря судового засідання
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Судаку цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1, яка
діє у власних інтересах та в інтересах
неповнолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3, до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Судацька
державна нотаріальна контора, про
поділ домоволодіння та земельної
ділянки, визнання права власності в
порядку спадкування,
ОСОБА_1 звернулася у власних інтересах
та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до суду звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання
права власності в порядку спадкування
на частку земельної ділянки,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1, та
поділ нерухомого майна у вигляді
домоволодіння та земельної ділянки, що
є спільною власністю сторін та
знаходяться за вказаною адресою.
Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивачка разом із своїми дітьми
ОСОБА_3, ОСОБА_1 набули в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_8,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право
власності по 1/3 частки кожному на 31/100
частку житлового будинку разом з
надвірними спорудами, що знаходяться
за адресою: АДРЕСА_1, шляхом отримання
свідоцтв про право на спадщину за
законом, виданих державним нотаріусом
Судацької державної нотаріальної
контори Журбою Н.В. 24 листопада 2011 року,
зареєстрованих в реєстрі за № 2122, 2126,
За життя ОСОБА_8 придбав 5/16 частки
земельної ділянки, яка знаходиться за
вказаною адресою: АДРЕСА_1, згідно
договору дарування, посвідченого
державним нотаріусом Судацької
державної нотаріальної контори
Шевченко 24 листопада 2001 року,
зареєстрованого в реєстрі за № 3918,
отримавши після вказаної угоди
державний акт на право приватної
власності на землю серії ІІ-КМ №069760 від
28 грудня 2001 року.
При оформленні спадку на земельну
ділянку позивачці та її дітям було
відмовлено з причин того, що не надано
витягу з державного земельного
кадастру або витягу з поземельної
книги на вказану земельну ділянку.
Співвласниками решти частки
домоволодіння є ОСОБА_4, а земельної
ділянки є відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5
У судове засідання позивачка не
з'явилася, надала заяву про розгляд
справи за її відсутністю, заявлені
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі, наполягала на їх задоволені.
Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 у судове
засідання не з'явилися, про час та місце
судового засідання повідомлені
належним чином, про причини неявки суд
З урахуванням змісту заяви
позивачки та дотримання розумних
строків розгляду справи суд вбачає за
можливе розглянути справу в тому
обсязі доказів, які містяться в
матеріалах справи.
У разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
повідомлення про причини неявки, суд
може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК
Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
Дослідивши матеріали справи, повно та
всебічно з'ясувавши обставини справи
та перевіривши їх наявними у справі
доказами, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.
Згідно ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим кодексом.
Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.
Частиною 1 ст. 60 ЦПК України
встановлено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
Судом встановлено, що згідно свідоцтв
про право на спадщину за законом,
виданих державним нотаріусом
Судацької державної нотаріальної
контори Журбою Н.В. 24 листопада 2011 року,
зареєстрованих в реєстрі за № 2122, 2126,
2124, ОСОБА_1 разом із своїми дітьми
ОСОБА_3, ОСОБА_1 набули в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_8,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право
власності по 1/3 частки кожному на 31/100
частку житлового будинку разом з
надвірними спорудами та будівлі, які
знаходяться на стадії будівництва,
розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (арк.
справи 8-10).
Решта частки домоволодіння (69/100 часток)
належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва
про право власності на нерухоме майно,
видане на підставі рішення виконавчого
комітету Судацької міської ради № 175
від 29 квітня 2004 року (арк. справи 147-148).
Згідно Державного акту на право
приватної власності на земельну
ділянку серії ІІ-КМ № 069760, виданого на
підставі договору дарування від 07
грудня 2001 року, серії АЕЕ № 758595,
співвласниками земельної ділянки 0,0722
га., розташованої за адресою: АДРЕСА_1,
для індивідуального житлового
будівництва стали ОСОБА_4 (5/16 часток),
ОСОБА_8 (5/16 часток) та ОСОБА_5 (3/8 частки)
(арк. справи 6, 7).
Листом Судацької державної
нотаріальної контори № 272/02-04 від 20
березня 2013 року ОСОБА_1 відмовлено у
вчиненні нотаріальної дії - у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на частку спірної земельної
ділянки з причин того, що нею не надано
витягу з державного земельного
кадастру або витягу з поземельної
книги на вказану земельну ділянку (арк.
справи 4).
Листом відділу Держземагенства у м.
Судаку № 19-35/10-22 від 12 лютого 2013 року
ОСОБА_1 повідомлено щодо неможливості
надання вищевказаного витягу (арк.
справи 5).
Згідно з п. 4.20 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 22 лютого 2012 року
№296/5, видача свідоцтва про право на
спадщину на земельну ділянку
нотаріусом проводиться на підставі
державного акта на право власності на
земельну ділянку, витягу з Державного
земельного кадастру про відсутність
обмежень на земельну ділянку, витягу з
Поземельної книги, а також витягу з
технічної документації з нормативної
грошової оцінки земель.
З 01 січня 2013 року ведення Поземельної
книги здійснюється відповідно до
порядку, встановленого Порядком
ведення Державного земельного
кадастру, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 17
жовтня 2012 року №1051.
Дата відкриття Поземельної книги є
датою державної реєстрації земельної
Поземельна книга ведеться за формою,
встановленою Порядком ведення
Державного земельного кадастру, під
час державної реєстрації земельної
ділянки, внесення до Державного
земельного кадастру відомостей (змін
до них) про зареєстровані земельні
ділянки (в тому числі у разі їх поділу
чи об'єднання, а також відновлення їх
Поземельна книга в електронній
(цифровій) формі відкривається шляхом
її формування за допомогою програмного
забезпечення Державного земельного
кадастру з використанням даних
електронного документа.
Внесення відомостей до Поземельної
книги в електронній (цифровій) формі є
внесенням відомостей до Державного
земельного кадастру. До Поземельної
книги в електронній (цифровій) формі
додаються електронні копії документів,
що є підставою для внесення відомостей
Поземельна книга в паперовій формі
відкривається шляхом роздрукування за
допомогою програмного забезпечення
Державного земельного кадастру
відповідної Поземельної книги в
електронній (цифровій) формі. До
Поземельної книги в паперовій формі
додаються всі документи, що є підставою
для внесення відомостей до неї.
З відповіді відділу Держземагенства у
м. Судаку вбачається, що відомості про
земельну ділянку, яка належала на
підставі державного акта на право
приватної власності на землю серії
ІІ-КМ № 069760, відсутні. Зазначена
земельна ділянка в Державному
земельному кадастрі не зареєстрована,
а тому витяг з цього кадастру надати
Згідно статті 1216 Цивільного кодексу
України (далі ЦК України) спадкуванням
є перехід прав та обовязків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
Абзацом 2 частини 2 статті 373 ЦК України
визначено, що право власності на землю
(земельну ділянку) набувається і
здійснюється відповідно до закону.
За правилами частини 1 ст. 125, ст. 126
Земельного кодексу України (далі ЗК
України) право власності та право
постійного користування на земельну
ділянку виникає після одержання її
власником або користувачем документу,
що посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою, та його державної реєстрації.
Частка спірної земельної ділянки
належала померлому ОСОБА_8 на підставі
державного акта на право приватної
власності на землю серії ІІ-КМ № 069760.
Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.
За таких обставин, зволікання відділу
Держземагенства у м. Судаку по
виконанню дій щодо відкриття та
ведення Поземельної книги на спірну
земельну ділянку не позбавляє
спадкоємців ОСОБА_1 разом із дітьми
ОСОБА_3, ОСОБА_1 права на спадщину.
Встановлені обставини у справі сторони
визнали, їх не оспорювали, а тому згідно
з ч.1 ст.61 ЦПК України ці обставини не
підлягають доказуванню.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» від 01
липня 2004 року №1952-ІV державна
реєстрація прав проводиться, зокрема,
на підставі рішень судів, що набрали
Беручи до уваги те, що у ОСОБА_1 виникли
труднощі із оформленням в
установленому законом порядку свого
права на спадщину після смерті ОСОБА_8,
суд прийшов до висновку про наявність
підстав для задоволення позову.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, той з подружжя,
який його пережив, та батьки, право на
спадкування виникає у день відкриття
Статтею 1218 ЦК України передбачено, що
до складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.
Прийняття спадкоємцем за законом або
за заповітом частки спадкового майна
визнається прийняттям спадщини у
Абзацом 2 п. 10 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року № 7 «Про судову практику у справах
про спадкування» роз'яснено, що правило
статті 1225 ЦК України про те, що при
переході до спадкоємців права
власності на житловий будинок, інші
будівлі та споруди до них переходить
право власності або право користування
земельною ділянкою, на якій вони
розміщені, і у розмірі, який необхідний
для їх обслуговування, якщо інший її
розмір не визначений заповітом,
необхідно розуміти так, що така ділянка
власність або користування
спадкоємців, якщо її було надано в
установленому порядку, в межах,
визначених при наданні, за умови, що
спадкодавець не складав заповіту щодо
розпорядження земельною ділянкою,
належною йому на праві власності.
З урахуванням встановлених обставин та
змісту закону, який регулює спірні
правовідносини, ОСОБА_1 разом із дітьми
ОСОБА_3, ОСОБА_1 є спадкоємцями за
законом, тому за ними після смерті
ОСОБА_8 повинно бути визнано право
власності на 5/16 часток спірної
земельної ділянки, власником якої був
померлий по 1/3 часки кожному.
Згідно ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник
має право на виділ у натурі частки із
майна, що є у спільній частковій
Відповідно до частин 1 і 2 ст. 367 ЦК
України, майно, що є у спільній
частковій власності, може бути
поділене в натурі між співвласниками
за домовленістю між ними. У разі поділу
спільного майна між співвласниками
право спільної часткової власності на
Суд дійшов висновку, що вимоги закону
дозволяють здійснити поділ
домоволодіння, оскільки воно не є
майном з особливим режимом
використовування, при якому
використання, розпорядження та
володіння встановлюється спеціальним
законодавством. Крім того, між
власниками вказаного домоволодіння
складений порядок користування своєю
власністю, який їх повністю влаштовує.
Вказане майно не є неподільною річчю в
розумінні ч. 2 ст. 183 ЦК України,
відповідно до якої неподільною є річ,
яку не можна поділити без втрати її
цільового використання. Об'єкт
нерухомості, що знаходиться в
загальній частковій власності, можливо
розділити без втрати його цільового
використовування, що відповідно до
вимог ч. 1 ст. 183 ЦК України, характеризує
об'єкт нерухомого майна в цілому, як
Відповідно до ч. 1 ст. 183 ЦК України до
подільних відносяться речі, які
унаслідок розподілу в натурі не
змінюють свого господарського
Згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 252
від 06 грудня 2013 року поділ спірного
житлового будинку та господарських
споруд між співвласниками з технічної
точки зору можливий. При цьому,
запропонований варіант поділу
максимально відповідає інтересам
співвласників, не порушує їх право на
реалізацію повноважень власника,
відповідає фактичному користуванню
З урахуванням встановлених обставин та
приписів закону, який регулює спірні
правовідносини, суд вважає можливим
задовольнити позовні вимоги в частині
проведення поділу домоволодіння,
зазначеним у додатках до висновку
експерта № 252 від 06 грудня 2013 року.
Згідно ч.ч. 4, 5 ст. 89 Земельного Кодексу
України співвласники земельної
ділянки, що перебуває у спільній
сумісній власності, мають право на її
поділ або на виділення з неї окремої
частки. Поділ земельної ділянки, яка є у
спільній сумісній власності, з
виділенням частки співвласника, може
бути здійснено за умови попереднього
визначення розміру земельних часток,
які є рівними, якщо інше не передбачено
законом або не встановлено судом.
З огляду на викладене та з урахуванням
встановлених обставин, суд вважає
можливим задовольнити позовні вимоги в
частині поділу спірної земельної
При вирішенні питання про поділ
земельної ділянки суд приймає до уваги
висновок експерта № 252 від 06 грудня 2013
року, та вважає за можливе застосувати
запропонований експертом варіант
поділу із використанням сервітутів,
який не порушує права співвласників.
На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 60, 88, 169, 212-218, 224-226 ЦПК України,
ст.ст. 356, 358, 367, 372, 1218, 1220, 1225, 1261, 1268 ЦК
України, ст.ст. 81, 89 ЗК України, суд
Позов ОСОБА_1, яка діє у власних
інтересах та в інтересах неповнолітніх
ОСОБА_2, ОСОБА_3, до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя
особа - Судацька державна нотаріальна
контора, про поділ домоволодіння та
земельної ділянки, визнання права
власності в порядку спадкування -
Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 право
власності (по 1/3 частки кожному) на 5/16
частки земельної ділянки площею 0,0722
га., розташованої за адресою: АДРЕСА_1.
Поділити між співвласниками земельну
ділянку, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, наступним чином:
Виділити в натурі у власність ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 частку земельної
ділянки площею 215,00 кв.м., у тому числі
площу зайняту під будовами, зазначену у
додатку № 8 до висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 252
від 06 грудня 2013 року зеленим кольором.
Виділити в натурі у власність ОСОБА_4
частку земельної ділянки площею 237,00
кв.м., у тому числі площу зайняту під
будовами, зазначену у додатку № 8 до
висновку судової будівельно-технічної
експертизи № 252 від 06 грудня 2013 року
На частині земельної ділянки, яка
виділяється ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
встановити сервітути: площею 20,0 кв.м.
для встановлення будівельних
риштувань та складування будівельних
матеріалів з метою ремонту будівель та
споруд, що належать співвласнику
ОСОБА_4; площею 9,0 кв.м. для спільного
користування співвласників під
будівлями, зазначені у додатку № 8 до
висновку судової будівельно-технічної
експертизи № 252 від 06 грудня 2013 року
темним зеленим кольором.
На частині земельної ділянки, яка
виділяється ОСОБА_4; площею 9,0 кв.м. для
спільного користування співвласників
під будівлями, зазначені у додатку № 8
до висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 252
від 06 грудня 2013 року темним блакитним
Припинити право спільної часткової
власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 з
одного боку та ОСОБА_4 з іншого боку на
земельну ділянку, розташовану за
Поділити між співвласниками
домоволодіння АДРЕСА_1, наступним
Виділити в натурі у власність ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 частину жилого будинку
літер «А», (кімнату № 2-5, площею 13,4 кв.м.),
господарські будівлі та споруди
(підвал під літер «а2», площею 5,9 кв.м.,
літня кухня літер «В», навіс літер «М»,
огорожа № 2), а також наступні будівлі
на стадії будівництва: житлові
прибудови літер «А2», «а2», санблок
літер «Н», сарай літер «П», зазначені у
додатках №№ 4, 6 до висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 252
від 06 грудня 2013 року зеленим та білим
Виділити в натурі у власність ОСОБА_4
частину жилого будинку літер «А»
(кімната № 1-7, площею 18,3 кв.м., кімната №
1-8, площею 11,1 кв.м.), житлову прибудову
літер «А1» (передпокій № 1-2, площею 7,6
кв.м., кухня № 1-4, площею 10,3 кв.м., кімната
№ 1-5, площею 8,9 кв.м., комора № 1-6, площею
5,9 кв.м.), тамбур літер «а», мансарда над
літер «А», «А1» (мансарди № І, площею 10,5
кв.м., № ІІ, площею 3,6 кв.м., № ІІІ, площею
11,0 кв.м., № ІV, площею 6,7 кв.м., № V, площею
12,8 кв.м., № VІ, площею 14,9 кв.м.),
господарські споруди та будівлі
(відкрита веранда на літер «А1», «а»,
госпблок літер «Л», «л1», огорожа № 1,
мощення № ІІ, гараж літер «К»),
зазначені у додатках №№ 4, 5, 6 до
висновку судової будівельно-технічної
експертизи № 252 від 06 грудня 2013 року
блакитним та рожевим кольорами.
Припинити право спільної часткової
власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 з
одного боку та ОСОБА_4 з іншого боку на
домоволодіння АДРЕСА_1.
Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим у м.
Феодосії через Судацький міський суд
шляхом подання апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
Судацьким міським судом за заявою
відповідача, яка подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
судового рішення за формою, змістом та
в порядку, передбаченими ст.ст. 228, 229 ЦПК
України.

Суддя