22-ц/773/163/14 Головуючий у 1 інстанції:
Пахолюк А.М. Категорія: 25 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого судді - Свистун О.В.,

суддів - Грушицького А.І.,
Завидовської-Марчук О.Г.,

при секретарі - Мельничук Т. .,

за участю: представника
позивача - ОСОБА_1,

представника
відповідача - Сорочук М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луцьку цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до приватного
акціонерного товариства «Страхова
група «ТАС» про стягнення пені,
інфляційних втрат та трьох відсотків
річних,

за апеляційною скаргою представника
відповідача Сорочук Мар’яни Юріївни
на рішення Луцького міськрайонного
суду від 05 грудня 2013 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 05 грудня 2013 року
позов ОСОБА_3 до ПАТ «Страхова група
«ТАС» про стягнення пені, інфляційних
втрат та трьох відсотків річних
задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Страхова група «ТАС» в
користь ОСОБА_3 - 8474,76 грн. пені, 7214,10 грн.
- трьох відсотків річних від
простроченої суми боргу, 8862,00 грн.
інфляційних втрат, а всього на загальну
суму 24550,86 грн.

Стягнуто з ПАТ «Страхова група «ТАС» в
користь в користь ОСОБА_3 сплачений
судовий збір в розмірі 245.50 грн., 2000.00
грн. витрат на правову допомогу
адвоката.

В решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду
від 12 грудня 2013 року виправлено
допущену арифметичну помилку в абзаці
тринадцятому мотивувальної частини
рішення Луцького міськрайонного суду
від 05 грудня 2013 року в даній справі, а
саме замість суми « 8474,76 грн.» зазначено
« 8772,12 грн.».

Виправлено допущену арифметичну
помилку в абзаці двадцять четвертому
мотивувальної частини рішення, а саме
замість суми « 24550,86 грн.» зазначено
«24848,22 грн.».

Виправлено допущену арифметичну
помилку в абзаці другому резолютивної
частини рішення в даній справі, а саме
замість суми « 8474,76 грн.» зазначено «
8772,12 грн.», замість суми « 24550,86 грн.»
зазначено « 24848,22 грн.».

Виправлено допущену арифметичну
помилку в абзаці третьому резолютивної
частини рішення в даній справі, а саме
замість суми « 245,50 грн.» зазначено « 248,48
грн.»

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, представник
відповідача Сорочук М.Ю. подала
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду першої інстанції
скасувати, ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позову частково,
оскільки судом були порушені норми
матеріального та процесуального права.
Зазначає, що суд першої інстанції не
врахував усіх обставин справи та
помилково визначив строк настання у
страховика зобов'язання з виплати
страхового відшкодування 17 листопада
2010 року, тоді як датою, з якої слід
проводити нарахування штрафних
санкцій є 30 листопада 2010 року. Також
вказує, що судом першої інстанції
необґрунтовано не застосовано строк
спеціальної позовної давності щодо
стягнення пені.

В судовому засіданні представник
відповідача Сорочук М.Ю. апеляційну
скаргу підтримала, покликаючись на
доводи, викладені в ній.

Представник позивача ОСОБА_1
апеляційну скаргу заперечив, оскільки
вважає, що рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Просив
апеляційну скаргу відхилити, а рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які беруть участь у справі,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до часткового
задоволення з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що
18.01.2010 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Страхова
група «ТАС» укладено договір
№ДКТЗ/21/44/48 добровільного комплексного
страхування автотранспортного засобу
та супутніх ризиків (далі - договір
страхування), згідно якого позивач
застрахував належне йому рухоме майно -
автомобіль «Хонда», 2006 року випуску,
державний номерний знак НОМЕР_1, на
загальну суму 170 767 грн. (а.с.9-25).

Судом встановлено, що у зв'язку із
настанням страхового випадку 23 вересня
2010 року, позивач 27 вересня 2010 року
звернувся до відповідача із завою про
виплату страхового відшкодування,
однак, відповідач своїм листом від
03.11.2010 року відмовив позивачу у виплаті
страхового відшкодування із
посиланням на умови укладеного між
ними договору страхування (а.с. 26).

19.09.2012 року Луцьким міськрайонним судом
ухвалено рішення про стягнення з ПАТ
«Страхова група «ТАС» в користь ОСОБА_3
страхового відшкодування в сумі 106261,00
грн., 1062,00 грн. судового збору, 3500,00 грн.
витрат на правову допомогу адвоката
(а.с.46-49). Дане рішення набрало законної
сили. 20.02.2013 року відповідач на
виконання зазначеного рішення суду
виплатив позивачу страхове
відшкодування та судові витрати в сумі
110270 грн. згідно заяви на видачу готівки
№3659802 (а.с.27).

Згідно до п.п. 14.3., 16.3. договору
страхування, виплата страхового
відшкодування /страхова виплата/
здійснюється страховиком протягом
десяти робочих днів з дати підписання
страхового акту. За невиконання або
неналежне виконання обов'язків за
договором сторони несуть
відповідальність відповідно до
законодавства України, в тому числі
шляхом сплати пені в розмірі 0,01 % суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення платежу, але не більш
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла в період, за який сплачується
пеня (а.с. 18 зворот, 19 зворот).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Отже, суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку, що з відповідача
слід стягнути індекс інфляції за весь
час прострочення грошового
зобов'язання, а також три проценти
річних від простроченої суми.

Колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції вірно визначено період для
проведення розрахунків, оскільки
відповідач особисто надав відзив на
позовну заяву (а.с. 54-56), де чітко, з
покликанням на умови договору,
визначив даний період, а саме з 17
листопада 2010 року. А отже, доводи
апеляційної скарги відповідача в цій
частині суперечать встановленим
обставинам і умовам договору
страхування, а також обставинам, які
викладені у відзиві на позовну заяву.

Судом першої інстанції вірно визначено
суму трьох відсотків річних, і під час
розгляду справи апеляційним судом,
представник відповідача погодився з
сумою трьох відсотків річних - 7214.10 грн.

Також вірно визначено судом й суму
інфляції за весь час прострочення
грошового зобов'язання, оскільки сума
визначена з врахуванням розмірів
індексу інфляції у 2010 - 2013 роках за
даними Державного комітету статистики
України, і становить 8862 грн.

Враховуючи наведене, в частині
стягнення трьох відсотків річних від
простроченої суми та інфляційних втрат
рішення суду підлягає залишенню без
змін.

Згідно до ст. 992 ЦК України у разі
несплати страховиком страхувальникові
або іншій особі страхової виплати
страховик зобов'язаний сплатити
неустойку в розмірі, встановленому
договором або законом.

Відповідно до ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Однак, при стягненні пені за
прострочення платежу суд першої
інстанції не врахував вимог ст. 258 ЦК
України, якою передбачено, що для
окремих видів вимог законом може
встановлюватися спеціальна позовна
давність: скорочена або більш тривала
порівняно із загальною позовною
давністю.

Згідно п.1 ч.2 ст.258 ЦК України позовна
давність в один рік застосовується,
зокрема, до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені).

Таким чином, при визначені розміру пені
суд першої інстанції не врахував вимог
ст. 258 ЦК України, а тому в цій частині
рішення суду підлягає зміні.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач звернувся в суд із позовом 08
липня 2013 року. Повний розрахунок по
страховому випадку відповідач провів 20
лютого 2013 року. Отже, рік, з часу
звернення із позовом, становитиме з 08
липня 2013 року по 08 липня 2012 року. Однак,
повний розрахунок було проведено в
лютому 2013 року, тому пеню слід стягнути
за період з 20 лютого 2013 року по 08 липня
2012 року. Отже, сума пені становитиме
2293.92 грн. ( 10.62 грн. * 216 днів), яку слід
стягнути з відповідача в користь
позивача.

Зміні також підлягає і сума судового
збору, яка становитиме 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317, 319, 218, 60
ЦПК України, на підставі ст.ст. 549, 258, 549,
625, 992 ЦК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника
відповідача Сорочук Мар’яни Юріївни
задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду
від 05 грудня 2013 року у даній справі в
частині стягнення пені та судового
збору змінити.

Стягнути з приватного акціонерного
товариства «Страхова група «ТАС» в
користь ОСОБА_3 пеню в розмірі 2293 грн. 92
коп. та 243 грн. 60 коп. судового збору.

В решті рішення залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: