У х в а л а

10 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у
складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Дем'яносова
М.В., Колодійчука В.М.,

Касьяна
О.П., Штелик С.П.,

розглянувши заяву товариства з
обмеженою відповідальністю «Багіра»
про перегляд ухвали колегії суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 12 грудня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до Запорізького
колективного будівельного управління
«Машбуд» про визнання договорів
дійсними,

в с т а н о в и л а:

У червні 2004 року ОСОБА_3 звернувся в суд
з позовом до Запорізького колективного
будівельного управління «Машбуд» про
визнання договорів дійсними. Зазначав,
що на підставі договору
купівлі-продажу від 17 лютого 2003 року №
20-НФ, укладеного між Запорізьким
колективним будівельним управлінням
«Машбуд» та ОСОБА_3, останній набув
право власності на адміністративну
будівлю «А-3» і замощення 1, що
розташовані на земельній ділянці,
загальна площа якої складає 0,2412 га, за
адресою: АДРЕСА_1. Згідно з договором
купівлі-продажу від 17 лютого 2003 року №
21-НФ позивач набув право власності на
цілісний майновий комплекс
незавершеного будівництва виробничої
бази, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2, та розміщений на земельній
ділянці, загальна площа якої за
договором оренди земельної ділянки
від 11 вересня 2002 року № 1726, укладеного
між Виконавчим комітетом Запорізької
міської ради та продавцем - Запорізьким
колективним будівельним управлінням
«Машбуд», складає 0,6683 га. Позивач
вказував, що сторони домовились про всі
істотні умови зазначених договорів,
вони частково виконані шляхом передачі
відповідачем позивачу у власність за
актами передачі-прийому від 19 лютого 2003
року нерухомого майна, яке є предметом
купівлі-продажу за цими договорами.
Відповідач ухиляється від
нотаріального посвідчення зазначених
договорів, у зв'язку із чим позивач
просив задовольнити позов.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 14 липня
2004 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Запорізької області
від 30 липня 2013 року, позов ОСОБА_3
задоволено. Визнано договір
купівлі-продажу нерухомого майна від 17
лютого 2003 року № 20-НФ адміністративної
будівлі «А-3», що розміщена окремо та
замощення 1, розташованих за адресою:
АДРЕСА_1, які знаходяться на земельній
ділянці загальною площею 0,2412 га,
укладений між Запорізьким колективним
будівельним управлінням «Машбуд» та
ОСОБА_3 - дійсним і таким, що підлягає
виконанню з подальшою реєстрацією в
орендному підприємстві «Запорізьке
міжміське бюро технічної
інвентаризації». Визнано договір
купівлі-продажу нерухомого майна
від 17 лютого 2003 року № 21-НФ цілісного
майнового комплексу незавершеного
будівництва виробничої бази, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2,
розміщеного на земельній ділянці
загальною площею 0,6683 га, укладений між
Запорізьким колективним будівельним
управлінням «Машбуд» та ОСОБА_3 -
дійсним і таким, що підлягає виконанню
з подальшою реєстрацією в орендному
підприємстві «Запорізьке міжміське
бюро технічної інвентаризації».

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 12 грудня 2013 року касаційні
скарги представників ТОВ «Багіра»
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відхилено, рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 14 липня 2004 року та ухвалу
апеляційного суду Запорізької області
від 30 липня 2013 року залишено без змін.

У січні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ТОВ «Багіра» про
перегляд ухвали колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 12 грудня 2013 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах, а
саме, ст. ст. 220, 640 ЦК України .

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник посилається
на:

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Згідно з п. 6 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року «Про судову
практику застосування статей 353‒?360 ЦПК
України» під судовими рішеннями у
подібних правовідносинах слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Оскільки встановлені фактичні
обставини даної справи та справ, в яких
ухвалені зазначені вище рішення, є
різними, то наведені заявником доводи
не містять ознак неоднакового
застосування судами касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень.

Керуючись ст. ст. 355, 359 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

ухвалила:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_3
до Запорізького колективного
будівельного управління «Машбуд» про
визнання договорів дійсними, за заявою
товариства з обмеженою
відповідальністю «Багіра» про
перегляд ухвали колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 12 грудня 2013 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.О. Дьоміна

Судді:
М.В. Дем'яносов

О.П.
Касьян

В.М.
Колодійчук

С.П.
Штелик