АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

[1]

23 січня 2014 року Колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого -
Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І.,
Чобіток А.О.

при секретарі -
Лужецькій І.С.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства до ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Святошинського районного
суду м. Києва від 13.09.2013 року,

В С Т А Н О В И Л А:

позивач ПАТ АБ «Укргазбанк» у грудні
2012 року звернувся до суду з позовом до
відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про
солідарне стягнення заборгованості за
кредитним договором від 29.05.2008 р.,
укладеним між позивачем та ОСОБА_1 в
загальній сумі 46 956, 53 дол. США та 250 080
грн. 42 коп., штраф в сумі 9 721 грн. 25 коп. та
судовий збір. В ході розгляду справи
позивач збільшив свої позовні вимоги
відповідно до заяви від 28.08.2013 р. та
просив стягнути з відповідачів
солідарно заборгованість станом на
23.08.2013 р. в сумі: заборгованість по тілу
та процентам - 50 576,68 дол. США, пеню в
сумі 335 082 грн. 07 коп. та штраф в сумі 9 721
грн. 25 коп. за порушення умов Договору
застави щодо обов'язку страхування
предмета застави.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 13.09.2013 року позовні
вимоги було задоволено - стягнуто
солідарно з відповідачів на користь
позивача заборгованість за кредитним
договором в сумі 345 702 грн. 32 коп.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
відповідач ОСОБА_2 подала апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення в частині позовних вимог,
заявлених до неї та ухвалити в цій
частині нове рішення, яким в
задоволенні позову до неї відмовити, а
в іншій частині рішення залишити без
змін, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального
права.

Позивачем та відповідачем ОСОБА_1
рішення суду не оскаржувалось.

Заслухавши доповідь судді
Немировської О.В., пояснення осіб, які
з'явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню за
такими підставами.

Звертаючись до суду з даним позовом,
позивач обґрунтовував свої вимоги тим,
що 29.05.2008 р. між ним та ОСОБА_1 було
укладено кредитний договір на суму 34 650
дол. США строком по 28.05.2015 р. зі сплатою
процентів 13,5%. На забезпечення
виконання зобов'язання 29.05.2008 р. було
укладено Договір застави
транспортного засобу та Договір поруки
з ОСОБА_2 Оскільки позичальник допустив
порушення умов договору, позивач
просив стягнути заборгованість
солідарно з позичальника та
поручителя.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 13.09.2013 року позовні
вимоги було задоволено - стягнуто
солідарно з відповідачів на користь
позивача заборгованість за кредитним
договором в сумі 345 702 грн. 32 коп.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
позичальником ОСОБА_1 було порушено
умови кредитного договору щодо
своєчасного погашення тіла кредиту та
процентів, в зв'язку з чим у позивача є
право вимагати солідарного погашення
заборгованості та дострокового
стягнення тіла кредиту з позичальника
та поручителя.

Такий висновок суду першої інстанції є
законним та обґрунтованим та
відповідає встановленим по справі
обставинам.

Суд першої інстанції правильно
застосував норми матеріального права
та послався на положення ст. 525, 526, 553, 554,
610, 611, 629 ЦК України.

Доводи, викладені апелянтом в
апеляційній скарзі, про те, що позивач
пропустив строк, визначений в ч. 4 ст. 559
ЦК України, а тому порука була
припинена, є необґрунтованими та були
предметом перевірки суду першої
інстанції.

Як видно з матеріалів справи, за
заявою позивача приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 16.11.2009 р. було вчинено
виконавчий напис про звернення
стягнення на предмет застави -
належний ОСОБА_1 автомобіль.

В матеріалах справи міститься копія
заяви, яка була направлена ОСОБА_1 12.08.2009
р. з приводу погашення поточної
заборгованості та попередження про
можливе звернення стягнення на предмет
застави.

Постановою державного виконавця
Антонова А.В. від 03.04.2013 р. було
закінчено виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
напису від 16.11.2009 р. В наданому
позивачем розрахунку заборгованості
вказано про зарахування коштів,
отриманих від продажу автомобіля на
погашення поточної заборгованості за
Кредитним договором та пені.

Відповідно до п. 5.2 Договору поруки,
укладеного 29.05.2008 р. між позивачем та
ОСОБА_2 порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців з дня
настання строку виконання зобов'язання
позичальника за кредитним договором не
пред'явить вимогу до поручителя.

Таким чином, вимоги про дострокове
стягнення всієї суми заборгованості за
Кредитним договором позивачем в
жовтні 2009 р. до поручителя та
позичальника не заявлялось, термін дії
кредитного договору ще не закінчився, а
тому порука не припинена і позивач мав
право заявляти солідарну вимогу до
позичальника та поручителя.

За таких обставин, судом першої
інстанції було повно та всебічно
встановлено обставини справи,
перевірено їх доказами, правильно
застосовано норми матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права, доводи, викладені в апеляційній
скарзі, висновків суду не спростовують,
а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 313-317 ЦПК
України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 13.09.2013 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/490/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Величко Т.О.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Немировська О.В.