№ справи:2/123/389/13-ц Головуючий суду
першої інстанції:Тонкоголосюк О.В. №
провадження:22-ц/190/869/14Доповідач суду
апеляційної інстанції:Любобратцева Н.
________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2014 р. колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

головуючого судді:Любобратцевої Н.І.,
суддів:Філатової Є.В., Харченко І.О., при
секретарі:Урденко Г.В.,

за участю представника банку
Висоцького АО.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Сімферополі цивільну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Банк Форум»
до ОСОБА_7 про стягнення
заборгованості,

за зустрічним позовом ОСОБА_7 до
публічного акціонерного товариства
«Банк Форум» про розірвання кредитного
договору, визнання кредитного договору
та договору іпотеки недійсними,

за апеляційною скаргою ОСОБА_8 -
представника ОСОБА_7 на рішення
Київського районного суду м.
Сімферополя АР Крим від 18 листопада 2013
року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2013 року ПАТ «Банк Форум»
звернулося з позовом до ОСОБА_7 про
стягнення заборгованості, мотивуючи
свої вимоги тим, що 30 травня 2008 між
ОСОБА_7 та АКБ «Форум»,
правонаступником якого є ПАТ « БАНК
ФОРУМ», був укладений кредитний
договір № 0112/08/21 - СLNv про надання
відновлювальної кредитної лінії на
споживчі цілі в сумі 80000 доларів США
строком до 30 травня 2018 року зі сплатою
13,5 % річних за користування кредитними
коштами. Відповідно до п. 3.1.1
зазначеного кредитного договору
позивачем були видані наступні транші
на підставі письмових заяв № 27606 від
14.08.2008 року - 30000 дол. США; № 22914 від 11.07.2008
року - 20000 дол. США; № 4374 від 04.06.2008 року -
20000 дол. США; № 57521 від 30.05.2008 року - 10000
дол. США. На підставі додаткової угоди 1
до кредитного договору № 0112/08/21 - СLNv ввд
30.05.2008 р. яку сторони уклали 19 листопада
2008 р. відповідачці за її заявою № 0648 від
19.11.2008 року було надано додатково 19000
дол. США зі сплатою 16 % річних за їх
користування. Проте у порушення умов
кредитного договору ОСОБА_7 лише
частково повернула кредит та сплатила
відсотки за користування кредитом і
станом на 29.10.2012 року заборгованість
останньої перед банком становить 697630,64
грн., яка складається: з поточної
заборгованості з оплати кредиту 50360
дол. США, що еквівалентно 402527,48 грн.;
поточної заборгованості за
нарахованими відсотками в розмірі
19669,94 дол. США, що еквівалентно 157221,83 грн.
та 675,98 дол. США - 5403,11грн.; простроченої
заборгованості за нарахованими
відсотками 15310,80 дол. США, що
еквівалентно 122379,22 грн. та пені - 10 099
грн. Уточнивши згодом свої вимоги,
позивач просив станом на 27.02.2013 року
стягнути з відповідачки ОСОБА_7
заборгованість в розмірі 724 213 грн., і
судові витрати в розмірі 3219 грн.

ОСОБА_7 звернулася із зустрічним
позовом до ПАТ «Банк Форум» про
розірвання кредитного договору,
визнання кредитного договору і
договору іпотеки недійсними, мотивуючі
свої вимоги тим, що кредитний договір №
0112/08/21 - СLNv від 30 травня 2008 року та
договір іпотеки від 30.05.2008 року,
укладений з метою забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором № 0112/08/21 - СLNv від 30 травня 2008
року, містять чисельні порушення норм
діючого законодавства, їх зміст
приховує реальні умови кредитування,
що призвело до того, що вона була
невірно інформована щодо строків та
порядку повернення коштів. Про
наявність заборгованості її взагалі не
було повідомлено, як й про збільшення
процентної ставки, тому саме з вини
банку в неї виникла заборгованість.
ОСОБА_7 просила розірвати кредитний
договір, визнати його та договір
іпотеки недійсними, посилаючись також
на те, що розрахунок заборгованості,
наданий позивачем, не відповідає
дійсності.

13 листопада 2013 року представником
позивача ОСОБА_8 подано заяву про
залишення без розгляду вимоги ОСОБА_7
про розірвання кредитного договору №
0112/08/21 - СLNv від 30 травня 2008 року (т.3
а.с.188). Ухвалою Київського районного
суду м. Сімферополя від 15 листопада 2013
р. зазначену заяву задоволено, позовні
вимоги ОСОБА_7 про розірвання
кредитного договору залишено без
розгляду (т.3 а.с.192).

Рішенням Київського районного суду м.
Сімферополя АР Крим від 18 листопада 2013
року позов ПАТ «Банк Форум» задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь
ПАТ «Банк Форум» суму заборгованості
за кредитним договором № 0112/08/21- СLNv від
30.05.2008 року, станом на 27.02.2013 року, в
розмірі 89252,84 доларів США, що за курсом
НБУ еквівалентно 713397,95 грн., з яких:
заборгованість за кредитом 69527,44
доларів США (555732,83 грн.), заборгованість
за процентами - 19624,47 доларів США (156858,39
грн.), заборгованість за пенею за
несвоєчасне повернення процентів - 100,93
доларів США (806,73 грн.). Стягнуто з ОСОБА_7
на користь ПАТ «Банк Форум» судовий
збір в розмірі 3219 грн. В іншій частині
позову відмовлено.

В зустрічному позові ОСОБА_7 до
ПАТ «Банк Форум» про визнання
кредитного договору та договору
іпотеки недійсними, відмовлено у
повному обсязі.

Не погодившись з таким рішенням суду,
ОСОБА_8 - представник ОСОБА_7 - подала
апеляційну скаргу, в якій просить його
скасувати та ухвалити по справі нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову ПАТ «Банк Форум» і задовольнити
зустрічні позовні вимоги ОСОБА_7 Доводи
апеляційної скарги зводяться до того,
що судом першої інстанції неповно
з'ясовані обставини справи, оскільки не
враховано, що кредитний договір і
договір іпотеки укладені без
дотримання вимог чинного
законодавства, сторонами не підписані
додаткові угоди, банк не повідомив
ОСОБА_7 про виникнення прострочення
платежів і не направив рекомендованим
листом попередження про термінове
погашення зобов'язань, збільшив в
односторонньому порядку процентну
ставку за користування кредитом з 13,5 %
до 16 %, без укладання додаткової угоди.
Також суд першої інстанції не
застосував строк позовної давності,
який пропущений позивачем і не
поновлений судом.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги в межах вимог ст. 303 ЦПК України,
колегія суддів знаходить, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ПАТ «Банк Форум», суд першої інстанції
виходив з того, що зобов'язання повинні
виконуватися належним чином і у
встановлений строк відповідно до умов
договору. Наслідками порушенням
боржником обов'язку щодо повернення
чергової суми кредиту є право
кредитора вимагати дострокового
повернення всієї суми кредитних
коштів. Відмовляючи у задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_7, місцевий
суд виходив з його необґрунтованості і
недоведеності заявлених вимог.

З такими висновками місцевого суду
погоджується колегія суддів, оскільки
вони відповідають фактичним
обставинам, встановленим в судовому
засіданні, а також вимогам чинного
законодавства.

Так, відповідно до вимог ст. 526, 530, ч. 2 ст.
1050 ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства і у встановлений строк
(термін). Якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то у
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення про договір
позики. Відповідно до ст.ст. 1048, 1049 ЦК
України позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Позика
вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок.

З матеріалів справи вбачається, що 30
травня 2008 між ОСОБА_7 та АКБ «Форум»,
правонаступником якого є ПАТ « БАНК
ФОРУМ», був укладений кредитний
договір № 0112/08/21 - СLNv про надання
відновлювальної кредитної лінії на
споживчі цілі в сумі 80000 доларів США,
строком до 30 травня 2018 року зі сплатою
13,5 % річних за користування кредитними
коштами. На підставі кредитних заявок
від 30.05.2008 р., 04.06.2008 р., 11.07.2008 р., 14.08.2008 р.,
ОСОБА_7 видано відповідно грошові кошти
10000, 20000, 20000, 30000 доларів США (т.1 а.с.15-24).

Додатковою угодою від 19 листопада 2008
року до кредитного договору № 0112/08/21 -
СLNv від 30.05.2008 р. в межах відкритої
відновлювальної кредитної лінії за
кредитним договором № 0112/08/21 - СLNv від 30
травня 2008 року ОСОБА_7 надано транш в
розмірі 19000 доларів США зі сплатою за
користування траншем в розмірі 16 %
річних (т.1 а.с.14, 19-20).

Пунктами 3.2.2, 3.2.4, 3.2.6 кредитного
договору встановлено, що банк має право
вимагати дострокового повернення
кредитних коштів та сплати процентів
за користування кредитними коштами у
випадку невиконання чи неналежного
виконання позичальником своїх
зобов'язань за цим договором, а також у
випадку невиконання чи неналежного
виконання позичальником та/або
поручителем зобов'язань за договорами,
які є забезпеченням виконання
зобов'язань; у разі несвоєчасного
погашення кредиту або несвоєчасної
сплати процентів за користування
кредитними коштами здійснювати
договірне списання заборгованості з
будь - яких рахунків, відкритих
позичальникові; стягувати з
позичальника неустойку, штраф, пеню за
невиконання чи неналежне виконання
умов договору (т.1 а.с.10-13).

Позичальник ОСОБА_7 належним чином не
виконувала умови договору, а тому
станом на 27.02.2013 р. у неї утворилася
заборгованість по кредиту в певній
сумі. Оскільки відповідачка та її
представник з розрахунками банку
заборгованості за кредитним договором
не погодились, за їх клопотанням
ухвалою Київського районного суду м.
Сімферополя від 01 квітня 2013 року у
справі було призначено і проведено
судову бухгалтерську експертизу (а.с.75).

Відповідно до висновків експертизи
загальна заборгованість ОСОБА_7 за
кредитним договором станом на 27 лютого
2013 року складає 89252,84 доларів США, що
еквівалентно 713397,95 грн., в тому числі:

- 69527,44 доларів США, що в
еквіваленті за курсом НБУ станом на
27.02.2013 р. складає 555732,83 грн., - загальна
заборгованість за кредитом;

- 19624,47 дол. США, що еквівалентно
156858,39 грн. - загальна заборгованість за
процентами;

- 100,93 дол. США, що еквівалентно 806,73
грн. - заборгованість за пенею за
несвоєчасне повернення процентів.

Розбіжність між даними експерта та
даними уточненого розрахунку
заборгованості за кредитним договором
№ 0112/08/21 - СLNv від 30.05.2008 р. станом на
27.02.2013 р. по загальній сумі
заборгованості ОСОБА_7 перед банком за
кредитом, за процентами та пені за
несвоєчасне повернення процентів за
користування кредитом складає 1353,16 дол.
США, що в еквіваленті за курсом НБУ
станом на 27.02.2013 р. складає 10815,81 грн. у
бік зменшення, та виникла в результаті:

1. розбіжності між даними експерта та
розрахунку банку по загальній сумі
заборгованості за кредитом в розмірі
502,50 дол. США у бік зменшення;

2. по загальній сумі заборгованості за
процентами в розмірі 311,89 дол. США у бік
збільшення;

3. по сумі заборгованості за пенею за
несвоєчасне повернення процентів у
розмірі 467,20 дол. США у бік зменшення;

4. неможливістю визначення суми
простроченої заборгованості за
кредитним договором станом на 27.02.2013 р.
та суми нарахованої пені та
заборгованості за пенею за
простроченим кредитом у період з 27.02.2012
р. по 26.02.2013 р. включно (т.3 а.с.150-162).

Висновки судової економічної
експертизи № 1667 від 17 вересня 2013 року
позивачем не оспорено, під сумнів не
поставлено, вони підтверджені
відповідними платіжними і
банківськими документами,
узгоджуються з іншими матеріалами
справи, у зв'язку з чим судом першої
інстанції їх обґрунтовано прийнято до
уваги і покладено в основу
оскаржуваного рішення.

Колегія суддів не може взяти до уваги
довід апеляційної скарги про те, що
банк не повідомив ОСОБА_7 про
виникнення прострочення платежів, і не
направив рекомендованим листом
попередження про термінове погашення
зобов'язань, оскільки з матеріалів
справи вбачається, що банком на ім'я
ОСОБА_7 була направлена вимога №
1276/3813-3200 від 17 жовтня 2012 року про
повернення кредитних коштів та сплати
процентів за користування кредитом в
розмірі 85340,74 доларів США у тридцяти
денний строк, яка отримана ОСОБА_7
особисто 19 жовтня 2012 року (а.с.25-28 т.1).

Також не заслуговує на увагу колегії
суддів довід апеляційної скарги про те,
що банк в односторонньому порядку
змінив процентну ставку за
користування кредитом з 13,5 % до 16 % без
укладання додаткової угоди, оскільки
цей довід не заснований на матеріалах
справи.

Так, між сторонами 19 листопада 2008 року
було укладено додаткову угоду 1 до
кредитного договору 0112/08/21 - СLNv від
30.05.2008 р., згідно з якою ОСОБА_7 надано в
межах відкритої відновлювальної
кредитної лінії за кредитним
договором 0112/08/21 - СLNv від 30.05.2008 р.
додатковий транш в розмірі 19000 доларів
США, за користування яким встановлена
плата в розмірі 16 % річних. Ця
додаткова угода, яка є невід'ємною
частиною кредитного договору,
підписана як банком, так і ОСОБА_7 (а.с.
14 т.1) і лише за цією угодою було
встановлено іншу процентну ставку за
користування додатковим траншем в
розмірі 19000 доларів США. Будь-яких даних
про те, що за кредитним договором про
надання кредиту в розмірі 80000 доларів
США банком підвищено процентну ставку
з 13,5 % до 16% відповідачем не надано.

Довід апеляційної скарги про
незастосування судом першої інстанції
строків позовної давності не
заслуговує на увагу колегії суддів,
оскільки кредитний договір № 0112/08/21 -
СLNv від 30.05.2008 р., укладений строком до
30.05.2018 року. Відповідно до ст. 256, 257, 261 ЦК
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки і
початок її перебігу за зобов'язаннями
з визначеним строком виконання
перебіг позовної давності починається
зі спливом строку виконання. Строк
виконання за кредитним договором не
наступив, банком заявлено вимоги про
дострокове повернення всій суми
кредиту відповідно до вимог частини 2
ст. 1050 ЦК України, оскільки
позичальником допущено прострочення
повернення чергової за графіком
частини кредиту.

Крім того, не заслуговує на увагу
колегії суддів довід апеляційної
скарги про те, що кредитний договір
укладений без дотримання вимог чинного
законодавства, в тому числі
недотримання нотаріального його
посвідчення. Так, статтею 209 ЦК України
встановлено, що правочин, який вчинений
у письмовій формі, підлягає
нотаріальному посвідченню лише у
випадках, встановлених законом або
домовленістю сторін. Кредитні
правовідносини врегульовані
Параграфом 2 Підрозділом 1 Розділу Ш
Цивільного кодексу України, яким не
передбачено обов'язкова нотаріальна
форма кредитного договору.

Також відповідно до ст. 627 ЦПК України
сторони є вільними в укладанні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості. Отже,
підписуючи кредитний договір, ОСОБА_7
погодилась з усіма істотними його
умовами. Щодо визнання договору
іпотеки від 30 травня 2008 року, який був
укладений між банком та іпотекодавцем
ОСОБА_7, то у зустрічному позові
відсутнє посилання на будь-які
підстави для цього, у зв'язку з чим суд
першої інстанції обґрунтовано
відмовив ОСОБА_7 в цій частині позову за
його безпідставністю.

За таких обставин оскаржуване рішення
суду першої інстанції ухвалено з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, воно є законним
та обґрунтованим і підстав для його
скасування немає.

На підставі викладеного і
керуючись статтями 303, 307, 308, 313, 314
Цивільного процесуального кодексу
України, колегія суддів судової палати
по цивільних справах,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 -
представника ОСОБА_7 відхилити. Рішення
Київського районного суду м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 18 листопада 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів.

Судді:

Любобратцева Н.І. Філатова Є.В.
Харченко І.О.