Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №0609/2-231/12
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого: судді Товянської О.В.

суддів:
Микитюк О.Ю., Гансецької І.А.

при
секретарі: Гуковій О.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Житомирі справу за
позовом державного підприємства
«Житловик» відкритого акціонерного
товариства «Житомирінвест» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, Сектор
служби громадської імміграції і
реєстрації фізичних осіб
Корольовського РВ УМВС України в
Житомирській області про визнання
такими, що втратили право на
користування житловим приміщенням, за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті
особи ДП «Житловик», Сектор служби
громадської імміграції і реєстрації
фізичних осіб Корольовськогго РВ УМВС
України в Житомирській області, ОСОБА_4
про визнання такими, що втратили право
на користування житловим приміщенням
та позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5,
треті особи ОСОБА_4, ДП «Житловик» ВАТ
«Житомирінвест», Служба у справах
дітей Житомирської міської ради про
усунення перешкод у користуванні
житловим приміщенням і виселення за
апеляційною скаргою ОСОБА_6 -
представника ОСОБА_1 на рішення
Корольовського райсуду м. Житомира
Житомирської області від 26 листопада
2012р., -

в с т а н о в и л а:

В листопаді 2009р. ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом. Просила визнати ОСОБА_1
та ОСОБА_2 такими, що втратили право на
користування спірним житловим
приміщенням, зняти відповідачів з
реєстрації : АДРЕСА_1. Зазначала, що
згідно ордеру на житлове приміщення
вона правомірно займає кімнату.
Відповідачі зареєстровані в квартирі,
але протягом 10 років там не проживають,
що порушує її право користуватися
спірним житловим приміщенням.

В лютому 2010р. ДП «Житловик» ВАТ
«Житомирінвест» звернувся до суду з
позовом. Просив визнати ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 такими, що втратили право на
користування житлом - кім.606 по вул.
Бальзаківській у м. Житомирі,
зобов'язати Сектор СГІРФО
Корольовського РВ УМВС України в
Житомирській області зняти їх з
реєстрації. Зазначав, що вони
зареєстровані, проте не користуються
спірним житловим приміщенням понад 10
років без поважних причин, добровільно
знятись з реєстрації не бажають.

В червні 2010р. ОСОБА_1 звернулась до суду
з позовом. Просила усунути перешкоди у
користуванні АДРЕСА_1, виселити ОСОБА_3
та ОСОБА_5 зі спірного житла,
зобов'язати зняти їх з реєстрації за
вказаною адресою. Зазначала, що спірне
житло їй було надано у якості
службового приміщення під час роботи в
Житомирській обласній дитячій лікарні
з 1985р. по 2007р. З березня 2000р. вона
проживала в АДРЕСА_2 разом із матір'ю,
яка через похилий вік і тяжкий стан
здоров'я потребувала догляду та
утримання. Коли вийшла на роботу після
закінчення відпустки по догляду за
дитиною віком до 6 років, з невідомих
причин у спірній кімнаті проживала
ОСОБА_3 ОСОБА_1 не має доступу до свого
законного житла. Вважає, що незаконними
діями ОСОБА_3 вона та її неповнолітня
донька були позбавлені права на житло.

Останнім рішенням Корольовського
районного суду м. Житомира
Житомирської області від 26 листопада
2012р. позовні вимоги ДП «Житловик» ВАТ
«Житомирінвест» і ОСОБА_3 задоволено
частково, визнано ОСОБА_1 та ОСОБА_2
такими, що втратили право користування
жилим приміщенням - АДРЕСА_1, в решті
позову ДП «Житловик» ВАТ
«Житомирінвест» та ОСОБА_3 - відмовлено;
в задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено, стягнуто з ОСОБА_1 92грн.
судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 -
представник ОСОБА_1 просить рішення
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким в задоволенні позову ДП
«Житловик» ВАТ «Житомирінвест» та
ОСОБА_3 відмовити, позов ОСОБА_1
задовольнити. Зазначає, що ОСОБА_1 не
припиняла і продовжує трудові
відносини у Житомирській обласній
дитячій лікарні на посаді медичної
сестри неврологічного відділення, а
перебувала у відпустці у зв'язку з
вагітністю та догляду за дитиною та не
може бути виселена зі спірного
житлового приміщення. Відповідачі були
відсутні за місцем реєстрації протягом
тривалого часу з поважних причин. Крім
того, оскільки ОСОБА_2 є дитиною -
інвалідом, явка в судове засідання
представника органу опіки та
піклування є обов'язковою.

Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Як видно із матеріалів справи, 05.09.1985р.
ОСОБА_1 була зареєстрована у АДРЕСА_1.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї народилась дочка -
ОСОБА_2, яка також була зареєстрована у
спірній кімнаті.

Із 06.04.2000р. ОСОБА_3 була зареєстрована у
АДРЕСА_1, а 14 грудня 2006р. вона отримала
ордер на проживання у вказаному житлі.
Вона з часу поселення сплачує
комунальні послуги за проживання у
спірному житлі, заборгованості не має
(а.с.т.1 а.с.35,42, т.2 а.с.13-15).

Судом встановлено і ОСОБА_1 не
заперечується, що із 2000р. вона у спірній
кімнаті не проживає, комунальні
послуги не сплачувала.

Із довідки Вірлянської сільради
Баранівського району №89 від 12.02.2009р.
вбачається, що із березня 2000р. по 21
березня 2003р. вона здійснювала догляд за
своєю матір'ю - ОСОБА_7, 1927р.н. Проте
висновок МСЕК про необхідність такого
догляду у справі відсутній. Належних і
допустимих доказів про поважність
причин відсутності у спірному житлі
після смерті матері вона не надала.
Довідки про необхідність догляду за
дитиною до 6 років - по лютий 2006р. не
можуть свідчити про поважність причини
не проживання у гуртожитку.
Відповідного висновку про те, що дитині
було протипоказано проживати у
Житомирі, а тому тільки з цієї причини
вони вимушено мешкали у селі
Баранівського району - за місцем
проживання матері, ОСОБА_1 не надала і
клопотань з цього приводу не заявляла.

Матеріалами справи доведено, що вперше
з питання користування спірною
кімнатою ОСОБА_1 звернулась до
відповідачів по зустрічному позову у
жовтні 2009р.

Не відповідає вимогам закону посилання
апелянта на незаконність судового
рішення, оскільки орган опіки не дав
згоди на визнання малолітньої дитини -
ОСОБА_2 разом із матір'ю такими, що
втрачають право на проживання у
спірному житлі.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про
основи соціального захисту бездомних
громадян і безпритульних дітей" (ред.
02.06.2005р.) держава охороняє і захищає
права та інтереси дітей при вчиненні
правочинів щодо нерухомого майна.
Неприпустимо зменшення або обмеження
прав і охоронюваних законом інтересів
дітей при вчиненні будь-яких
правочинів стосовно жилих приміщень.
Для здійснення будь-яких правочинів
стосовно нерухомого майна, право
власності на яке або право
користування яким мають діти, потрібна
попередня згода органів опіки та
піклування.

Проте спірні правовідносини не є
правочином, права власності на спірне
житло дитина не мала.

Крім того, за час не проживання ОСОБА_1 у
спірному житлі змінився статус будинку
АДРЕСА_1. Рішенням виконкому
Житомирської міськради від 13.11.2008р. №811
будинку по АДРЕСА_1, який мав статус
гуртожитку, надано статус житлового
будинку.

На підставі наведеного суд першої
інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_1
разом із дитиною такими, що втратили
право на проживання у спірному житлі.

Судове рішення відповідає вимогам
закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст.209,218,303,304,307,308,313-315,319,324,325
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 -
представника ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Корольовського
районного суду м. Житомира
Житомирської області від 26 листопада
2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: