АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/1849/2014
Головуючий у 1 інстанції: Гребенюк В.В.
Доповідач: Гаращенко Д.Р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.

при секретарі - Калашник О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського
районного суду м. Києва від 10 вересня 2013
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Фольксбанк»
до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення боргу
за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

07 червня 2013 року ПАТ «Фольксбанк»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_1, у якому з урахуванням уточнень
просив стягнути з них солідарно на свою
користь заборгованість по кредитному
договору № KF 49729 від 04 червня 2008 року в
сумі 7 639, 44 дол. США, що станом на 29
травня 2013 року становить 61 062, 05 грн. і
судові витрати.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 04
червня 2008 року між ПАТ «ФОЛЬКСБАНК» та
ОСОБА_2 був укладений кредитний договір
№ КР49729, за умовами якого банк надав
ОСОБА_2 кредитні кошти у розмірі 3 932 дол.
США строком до 03 червня 2014 року зі
сплатою 12 % річних. У забезпечення
виконання зобов'язань ОСОБА_2, між ПАТ
«ФОЛЬКСБАНК» та ОСОБА_1 укладено
договір поруки № Р094275 від 04.06.2008 року,
відповідно до умов якого у випадку
порушення боржником своїх зобов'язань
перед кредитором по кредитному
договору боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники. ОСОБА_2 свої
зобов'язання за кредитним договором
належним чином не виконував, внаслідок
чого утворилась заборгованість у
розмірі 59 122, 47 грн. та неустойка 1 939, 58
грн.

Рішенням Подільського районного суду
м. Києва від 10 вересня 2013 року позов ПАТ
«Фольксбанк» було задоволено і
стягнено з ОСОБА_2 і ОСОБА_1 солідарно на
користь ПАТ «Фольксбанк»
заборгованість за кредитним договором
у розмірі - 59 122, 47 грн., неустойку у
розмірі 1 939, 58 грн., вирішено питання про
розподіл судових витрат.

04 листопада 2013 року ОСОБА_1 подала
апеляційну скаргу на вказане рішення, у
якій, посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин справи, порушення норм
матеріального права, просила суд його
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову ПАТ
«Фольксбанк». Свої вимоги
обґрунтовувала тим, що з травня 2012 року
почала вносити платежі на виконання
умов кредитного договору та звернулася
до банку із заявою, у якій просила
переглянути умови договору, зменшити
суму щомісячного платежу і продовжити
строк дії договору, однак будь-якої
відповіді не отримала. Також апелянт
зазначила, що ОСОБА_2 звернувся до банку
з заявою, у якій просив надати дозвіл на
добровільну реалізацію предмета
застави, однак відповіді не отримав. На
думку апелянта, розрахунки банку є
невірними, оскільки згідно умов
кредитного договору сума щомісячного
платежу становить 332 дол. США, тоді як у
розрахунку зазначена сума у розмірі 5340
дол. США за березень 2013 року. Додатково
апелянт зазначила, що не була належним
чином повідомлена про день, час та
місце розгляду справи у суді першої
інстанції.

У судовому засіданні ОСОБА_1, ОСОБА_2
апеляційну скаргу підтримали та
просили суд її задовольнити.

Представник ПАТ «Фольксбанк», що
змінило найменування на ПАТ «ВіЕс
Банк», за довіреністю - Большаков Д.К.
апеляційну скаргу просив відхилити, а
рішення суду першої інстанції залишити
без змін.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка
Д.Р., пояснення осіб, які беруть участь у
справі, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів прийшла до
наступного.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що 04 червня 2008 року між ПАТ
«ФОЛЬКСБАНК» та ОСОБА_2 (позичальник)
був укладений кредитний договір, за
умовами якого банк надав позичальнику
кредитні кошти у розмірі 23 932 дол.
строком до 03 червня 2014 року з
процентною ставкою 12 % річних (а.с. 8-11).

Того ж дня з метою забезпечення
виконання зобов'язань за вказаним
кредитним договором між ПАТ
«ФОЛЬКСБАНК» (кредитор) та ОСОБА_1
(поручитель) був укладений договір
поруки, відповідно до умов якого у
випадку порушення боржником своїх
зобов'язань перед кредитором по
кредитному договору боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.

Також судом першої інстанції було
вірно встановлено, що ОСОБА_2 свої
зобов'язання належним чином не
виконував, а тому 26 вересня 2012 року ПАТ
«Фольксбанк» було надіслано
відповідачам вимогу про дострокове
повернення боргу.

Станом на 29 травня 2013 року
заборгованість ОСОБА_2 за кредитом
становить 59 122, 47 грн., з яких:

- сума простроченої заборгованості по
тілу кредиту - 6 854, 1 дол. США, що в
еквіваленті за курсом НБУ станом на 29
травня 2013 року становить - 54 787, 30 грн.

- заборгованість за відсотками - 542, 37
дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ
станом на 29 травня 2013 року становить 4
335, 17 грн.;

і пеня - 242, 66 дол. США, що в еквіваленті
за курсом НБУ станом на 29 травня 2013 року
становить 1 939, 59 грн. (а.с. 6).

На підставі ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа зобов'язується
надати грошові кошти позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких вимог та умов -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 553 ЦК України
за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язань
боржником. Поручителем може бути одна
особа, або кілька

Згідно ст. 554 ЦК України поручитель
відповідає перед кредитором як
солідарні боржники, якщо договором
поруки не встановлено додаткову
(субсидіарну) відповідальність
поручителя. Поручитель відповідає в
тому ж обсязі, що і боржник, включаючи
сплату основного боргу, процентів,
неустойки, відшкодування збитків, якщо
інше не встановлено договором поруки.

Згідно п. 5.2.10 кредитного договору
позичальник зобов'язаний повністю
повернути кредит та сплатити
нараховані проценти, а також можливі
штрафні санкції (пеня, штраф) незалежно
від строку виконання зобов'язання за
цим кредитним договором уразі
затримання сплати частини кредиту або
процентів щонайменше на один
календарний місяць.

На підставі п. 6.2. кредитного договору
за несвоєчасне (неналежне) повернення
кредиту та/або процентів позичальник
сплачує банку пеню у розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України, що діяла у період за який
сплачується пеня, обрахованої від суми
простроченої заборгованості за кожен
день прострочення, але не менше ніж 3
календарні дні за кожен день
прострочення.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
до обґрунтованого висновку про
задоволення позову ПАТ «Фольксбанк».

Відхиляючи посилання апелянта на те, що
ПАТ «Фольксбанк» не надав будь-якої
відповіді на її заяву про зміну умов
кредитного договору, колегія суддів
виходить з того, що зміна умов
кредитного договору є правом, а не
обов'язком банку.

Також колегія суддів не приймає до
уваги доводи апеляційної скарги в тій
частині, що банк не надав дозвіл на
добровільну реалізацію предмета
застави з метою погашення кредитної
заборгованості, оскільки вибір
способів захисту свого належить
виключно позивачу.

На думку колегії суддів, є
необґрунтованими посилання апелянта
на невірність розрахунку
заборгованості, оскільки за березень
2013 року банком було виставлено суму у
розмірі 5 340, 00 дол. США у зв'язку із
застосуванням права на дострокове
повернення суми кредиту.

Доводи апелянта про те, що вона не була
належним чином повідомлена про день,
час та місце судового розгляду
висновків суду першої інстанції не
спростовують, а тому колегія суддів не
приймає їх до уваги.

Будь-яких інших доводів щодо
незаконності і необґрунтованості
рішення суду першої інстанції
апеляційна скарга не містить.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, п. 1 ч. 1 ст. 307,
ст.ст. 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Подільського районного суду м.
Києва від 10 вересня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
протягом 20 днів з дня набрання нею
законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді