Справа № 106/9511/13-ц
Євпаторійський міський суд АР Крим у
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Євпаторії АР Крим
позовну заяву публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося
до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про виселення. Позовні вимоги
мотивують тим, що 20.05.2008 року між ПАТ КБ
«Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір відповідно до якого
банк зобов'язався надати відповідачу
кредит у вигляді кредитної лінії у
20.05.2018 року, а він зобов'язався
повернути кредит та сплатити відсотки
за користування коштами в строки та в
порядку встановлених кредитним
договором. В забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором ПАТ
КБ «Приватбанк» і відповідачка ОСОБА_2
уклали договір іпотеки на нерухоме
майно , а саме на квартиру загальною
площею 52,50 кв. м., житловою площею 30,60 кв.
м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.
Дане майно належить ОСОБА_2 на праві
власності на підставі договору купівлі
продажу. Свої зобов'язання за кредитним
договором ПАТ КБ «Приватбанк» виконав
в повному обсязі, надавши відповідачу
кредит у розмірі, передбаченому
умовами кредитного договору. Однак,
відповідач не надав банку своєчасно
грошові кошти для погашення
заборгованості за кредитом ,
відсотками, комісією, а також іншими
витратами відповідно до умов договору.
Рішенням Євпаторійського міського
суду від 17.04.2009 року позов ПАТ КБ
«Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення кредитної заборгованості
задоволено та було звернуто стягнення
на предмет іпотеки вищезазначену
квартиру. Після прийняття рішення про
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення всі мешканці зобов'язані на
письмову вимогу іпотеко держателя або
нового власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільняють житловий будинок або
житлове приміщення у встановлений або
інший погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду,
така вимога була відправлена
відповідачам. В зв'язку з чим, просять
виселити відповідачів та інших осіб,
які зареєстровані та/або проживають у
квартирі , що розташована за адресою:
АДРЕСА_1 без надання іншого житлового
приміщення.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала у в
позовному обсязі та просила позов
задовольнити, не заперечувала проти
винесення заочного рішення.

Відповідачі до судового засідання
не з'явилися, про день, час та місце
слухання справи сповіщені належним
чином, у відповідності до положень,
передбачених ст. ст. 74, 76 ЦПК України.
Причини неявки суду не повідомили, з
заявами та клопотаннями до суду не
зверталися. При таких обставинах , суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням ст. 224
ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.05.2008 року між
ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір
відповідно до якого банк зобов'язався
надати відповідачу кредит у вигляді
кредитної лінії у розмірі 34750 доларів
США строком до 20.05.2018 року, а відповідач
зобов'язався повернути кредит та
сплатити відсотки за користування
коштами в строки та в порядку
встановлених кредитним договором
(а.с.6-11).

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором ПАТ КБ
«Приватбанк» і відповідачка ОСОБА_2
уклали договір іпотеки на нерухоме
майно , а саме на двокімнатну квартиру
загальною площею 52,50 кв. м., житловою
площею 30,60 кв. м., яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12-16), дане майно
належить ОСОБА_2 на праві власності на
підставі договору купівлі продажу.

Відповідно до п. 16.7.1 договору іпотеки
іпотекодержатель має право звернути
стягнення на предмет іпотеки у випадку,
якщо на момент настання термінів
виконання якого-небудь із зобов'язань
передбачених кредитним договором вони
не будуть виконані.

Рішенням Євпаторійського міського
суду від 17.04.2009 року, яке набрало
чинності позов ПАТ КБ «Приватбанк» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення кредитної
заборгованості задоволено та було
звернуто стягнення на предмет іпотеки
квартиру, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, з правом продажу предмета
іпотеки від імені ОСОБА_2 , правом на
отримання витягу з Державного реєстру
права власності та наданням інших
повноважень для здійснення продажу.
Відповідачі були зобов,язані
виселитися із квартири та скасувати
свою реєстрацію (а.с.19, зворот. бік), чого
зроблено не було ( а.с.50).

У виконання вимог ст.40 ЗУ «Про
іпотеку» 21.11.2013 р. ПАТ «КБ «Приватбанк»
звертався до відповідачів та інших
осіб, які зареєстровані чи проживають
за адресою: АДРЕСА_1 із вимогою про
добровільне звільнення квартири, що
є предметом іпотеки (а.с.21).

Відповідно ст.40 ЗУ «Про іпотеку»
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення є підставою для виселення
всіх мешканців, за винятком наймачів та
членів їх сімей. Виселення проводиться
у порядку, встановленому законом. Після
прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
шляхом позасудового регулювання на
підставі договору всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги. Якщо мешканці не звільняють
житловий будинок або житлове
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

П.43 Постанови Пленуму ВССУ№5 от
30.03.2012 р. «Про практику застосування
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
роз'яснено, що при розгляді позову
іпотекодержателя про виселення
мешканців із житлового будинку чи
житлового приміщення в разі
задоволення вимог про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд має
враховувати таке.

Згідно з частиною четвертою статті 9,
статті 109 Житлового кодексу України,
статей 39-40 Закону України «Про іпотеку»
виселення мешканців із житлового
будинку чи житлового приміщення, яке є
предметом іпотеки, проводиться в
порядку, встановленому законом. При
цьому суд за заявою іпотекодержателя
одночасно з рішенням про звернення
стягнення на предмет іпотеки за
наявності підстав, передбачених
законом, ухвалює рішення про виселення
мешканців цього житлового будинку чи
житлового приміщення. При цьому
примусове виселення здійснюється на
підставі рішення суду тільки за певних
умов: якщо мешканці добровільно не
звільнили житловий будинок чи житлове
приміщення, на яке звернуто стягнення
як на предмет іпотеки, протягом одного
місяця з дня отримання письмової
вимоги іпотекодержателя або нового
власника або в інший погоджений
сторонами строк.

Судом встановлено, що ПАТ «КБ
«Приватбанк» 23.11.2013р.надсилав
відповідачам письмову вимогу про
звільнення квартири( а.с.21-22), яка не
була добровільно виконана.

Відповідно до довідки КП
«Заожилводоконал» ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 зареєстровані за адресою :
АДРЕСА_1 (а.с.50). Даних про проживання у
квартирі за зазначеною адресою інших
осіб суду не надано .

Відповідно ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, межах заявлених ними вимог
і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, законних підстав
для виселення інших осіб у даній
справі, які не мали процесуального
статусу відповідачів, немає.

На підставі викладеного, суд
задовольняє вимоги позивача про
виселення ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 із
квартири 14, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1 без надання іншого житлового
приміщення.

Крім того згідно ст. 88 ЦПК України
на користь позивача слід стягнути з
відповідачів в солідарному порядку
витрати по оплаті судового збору в сумі
365 грн. 40 коп.

Керуючись ст. 1, 3, 7, 33, 35, 39, 40 Закону
України «Про іпотеку», ст.ст.526,527,530 ЦК
України, ст.109 Житлового Кодексу, ст. ст.
10, 11, 57 - 61, 88, 209, 212, 214 - 215, 224 - 226 Цивільного
процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про виселення - задовольнити.

Виселити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 із
квартири АДРЕСА_1 без надання іншого
житлового приміщення.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на користь позивача судові
витрати у розмірі 365 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в
Апеляційний суд АР Крим через
Євпаторійський міський суд в 10 - денний
строк з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії

Під час судового засідання, яке
відбулося 10.02.2014., була оголошена
вступна та резолютивна частини
рішення. Відповідно до ст.209 ЦПК України
рішення складено 11.02.2014р.

СУДДЯ
Л.В.КРОТОВА