У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом
Харківського національного
університету внутрішніх справ до
ОСОБА_4, третя особа - Головне
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Автономній Республіці
Крим, про стягнення грошових коштів за
навчання, за зустрічним позовом ОСОБА_4
до Харківського національного
університету внутрішніх справ,
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Автономній
Республіці Крим, про розірвання
договору за касаційною скаргою ОСОБА_4,
поданою представником - ОСОБА_5, на
рішення Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим від
11 червня 2013 року та рішення
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 20 листопада 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року Харківський
національний університет внутрішніх
справ звернувся до суду з вищевказаним
позовом, посилаючись на те, що наказом
від 15 серпня 2007 року № 415 о/с
відповідача було зараховано до складу
курсантів університету. За рахунок
державних коштів університет
забезпечив проживання ОСОБА_4,
продовольче, речове забезпечення,
безоплатне навчання за спеціальністю
«Правоохоронна діяльність». Після
закінчення навчання 18 червня 2011 року
відповідача відраховано зі складу
курсантів та відкомандировано до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Автономній
Республіці Крим (далі - ГУ МВС України в
АРК). Наказом ГУ МВС України в АРК від 20
листопада 2012 року № 300 о/с ОСОБА_4
звільнено з органі внутрішніх справ за
власним бажанням.

Ураховуючи викладене, позивач просив
суд стягнути з ОСОБА_4 на його користь
грошові кошти за навчання в розмірі 32 832
грн 69 коп.

У травні 2013 року ОСОБА_4
звернувся до суду із зустрічним
позовом до Харківського національного
університету внутрішніх справ, ГУ МВС
України в АРК про розірвання договору
про підготовку фахівця у вищому
навчальному закладі МВС України,
укладеного 1 вересня 2007 року між ним та
університетом, посилаючись на
невиконання останнім умов договору.

Рішенням Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим від
11 червня 2013 року в задоволенні
позову Харківського національного
університету внутрішніх справ та
зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 20
листопада 2013 року рішення суду першої
інстанції в частині відмови в
задоволенні позову Харківського
національного університету внутрішніх
справ скасовано, ухвалено нове рішення,
яким позов Харківського національного
університету внутрішніх справ
задоволено та стягнуто з ОСОБА_4 на його
користь грошові кошти за навчання в
розмірі 32 832 грн 69 коп. У решті - рішення
суду залишено без змін. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
оскаржувані судові рішення скасувати,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального й процесуального права,
та передати справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Зокрема, апеляційний суд на підставі
належним чином оцінених доказів,
поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України),
правильно встановивши фактичні
обставини та застосувавши норми
матеріального права, дійшов
правильного висновку про стягнення з
ОСОБА_4 грошових коштів за навчання в
університеті.

Разом з тим належних та допустимих
доказів на підтвердження зустрічного
позову ОСОБА_4 суду не надав.

Ураховуючи наведене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу, залишити рішення
суду першої інстанції у нескасованій
частині та рішення апеляційного суду
без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану
представником - ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим від
11 червня 2013 року в нескасованій
частині та рішення Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 20
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник Б.І. Гулько С.Ф.
Хопта