Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

головуючої судді
Антипової Л.О.

при секретарі
Філімоновій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Страхова компанія «ПЗУ
Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування
шкоди в порядку регресу, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить стягнути з відповідача
на його користь матеріальні збитки в
розмірі 12 423,22 грн. та витрати по сплаті
судового збору в розмірі 229,40 грн. Свої
вимоги мотивує тим, що 06.04.2011 року в м.
Києві на б-рі Л. Українки сталася ДТП за
участю автомобіля «Лексус 350»,
державний номер НОМЕР_1, який
застрахований в ПАТ СК «ПЗУ» та
автомобіля «Форд Сіера» державний
номер НОМЕР_2 під керуванням водія
ОСОБА_1 Постановою Печерського
районного суду м. Києва від 11.05.2011 року
ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні
правопорушення та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 25 неоподаткованих
мінімумів доходів громадян. В
подальшому страхувальник звернувся до
позивача з заявою про пошкодження
транспортного засобу в в'язку із ДТП,
яка є страховим випадком відповідно до
умов договору страхування №АМ.014134.
02.08.2011 року позивачем, на підставі
страхових актів та розрахунку суми
страхового відшкодування було
здійснено виплату страхового
відшкодування на користь
страхувальника в розмірі 12 423,22 грн., в
зв'язку із чим до нього перейшло право
вимоги, яке страхувальник або інша
особа, що одержала страхове
відшкодування має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

В судове засідання представник надав
заяву, в якій підтримав позовні вимоги
та просив задовольнити позов з підстав,
викладених у позовній заяві. Проти
винесення заочного рішення не
заперечує.

Відповідач в судове засідання надав
заяву, в якій визнав позов та не
заперечував проти його задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що
06.04.2011 року в м. Києві на б-рі Л. Українки
сталася ДТП за участю автомобіля
«Лексус 350», державний номер НОМЕР_1,
який застрахований в ПАТ СК «ПЗУ» та
автомобіля «Форд Сіера» державний
номер НОМЕР_2 під керуванням водія
ОСОБА_1

Відповідно до постанови Печерського
районного суду м. Києва від 11.05.2011 року
ОСОБА_1 було визнано винним в порушенні
п.п. 10.1, 12.1 ПДР України та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 425 грн. (а.с. 13)

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України
вирок у кримінальному провадженні, що
набрав законної сили, або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду,
що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено вирок або
постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

02.08.2011 року позивач на підставі
страхових актів та розрахунку суми
страхового відшкодування до них,
виходячи із рахунків від 28.04.2011 року та
акта виконаних робіт від 30.05.2011 року,
враховуючи звіт №1677/11 від 15.04.2011 року
про вартість КТЗ здійснив виплату
страхового відшкодування на користь
страхувальника в розмірі 12 423,22 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№5146 від 10.05.2011 р. та №6073 від 02.08.2011 р. (а.с.
31-32)

Відповідно до ст. 993 ЦК України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Позивач звертався до відповідача з
регресною вимогою про добровільне
відшкодування шкоди, заподіяної
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, що трапилася з його вини, однак
відшкодування відповідачем не було
здійснено.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотньої
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про
страхування» до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги обгрунтовані та
доведені в судовому засіданні, а тому
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Відповідно до ст. 88 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
присуджує до стягнення з відповідача
на користь позивача понесені судові
витрати по сплаті судового збору в
сумі 229,40 грн.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 179, 209, 212-215 -218,
294 ЦПК України, ст.ст. 979, 993,1191 ЦК України,
ст. 27 ЗУ «Про страхування», суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Страхова компанія «ПЗУ
Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування
шкоди в порядку регресу -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Страхова компанія «ПЗУ Україна»
страхове відшкодування в розмірі 12 423,22
грн. та витрати по сплаті судового
збору в сумі 229,40 грн., а всього на
загальну суму 12 652,62 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: