Номер провадження № 22-ц/785/2255/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Станкевич В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Станкевича В.А.

суддів - Варикаші О.Д.

- Бабія А.П.

при секретарі - Стадніченко
А.І.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про індексацію
розміру відшкодування та стягнення
моральної шкоди, за апеляційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 09 грудня 2013 року, -

встановила:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом та
згідно доповнення до позовної заяви
просить стягнути з ОСОБА_4 суму індексу
інфляції за критерієм підвищення
вартості життя в розмірі 17136 грн. 39 коп.,
моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.,
витрати в розмірі 23 грн. 52 коп., судовий
збір в розмірі 229 грн. 40 коп., а також
витрати на юридичні послуги у розмірі
2500 грн.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що
згідно вироку Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 24.04.2008 року ОСОБА_4 визнано винним у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.
286 Кримінального кодексу України, а
його визнано потерпілим в зазначеній
кримінальній справі та на його користь
з ОСОБА_4 стягнута моральна і
матеріальна шкода в розмірі 50000 грн.

В свою чергу, ОСОБА_4 пообіцяв виплатити
всю суму зазначеної шкоди до кінця 2008
року, проте добровільно сплатити
вказану суму відповідач відмовився та
до кінця 2008 року її не сплатив.

В лютому 2009 року було отримано
виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4
моральної та матеріальної шкоди в
розмірі 50 000 грн., яку відповідач почав
виплачувати лише з 12.05.2009 року. Також,
позивач вважав, що правовідносини, які
виникли між ним та відповідачем з
приводу відшкодування шкоди
регулюються ст. 1208 Цивільного кодексу
України, якою передбачено, що за заявою
потерпілого у разі підвищення вартості
життя розмір відшкодування шкоди
завданої каліцтвом іншим ушкодженням
здоров'я або смертю, підлягає
індексації на підставі рішення суду. У
зв'язку із тим, що відповідач ОСОБА_4
суму матеріальної та моральної шкоди
визначену вищезазначеним вироком суду
почав виплачувати лише з 12.05.2009 року, а
не відразу після винесення
вищезазначеного вироку в зазначеній
справі то індекс інфляції на 50000 грн. з
урахуванням виплачених сум склав (за
період з 24 квітня 2008 року по 02 квітня 2013
року) 17136 грн. 39 коп., яку позивач просив
стягнути з відповідача.

В судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги підтримали
в повному обсязі та просили позов
задовольнити.

В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги не
визнав з підстав викладених у
запереченні та просив суд відмовити у
його задоволенні.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 09 грудня 2013
року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
індексацію розміру відшкодування та
стягнення моральної шкоди задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
компенсацію затрат на правову допомогу
в розмірі 2500 грн.

В апеляційній скарзі, поданій ОСОБА_4,
ставиться питання про скасування
рішення суду та ухвалення нового
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах скарги і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Тобто колегія суддів перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції тільки в межах
апеляційної скарги стосовно
задоволення позовних вимог та
стягнення з відповідача на користь
позивача моральної шкоди та судових
витрат.

Законність рішення суду першої
інстанції з приводу інших обставин
колегія суддів не перевіряє.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 було
визнано цивільним позивачем по
кримінальній справі за обвинуваченням
ОСОБА_4 у вчиненні злочину
передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та
ним в рамках розгляду вказаної
кримінальної справи заявлено
цивільний позов щодо стягнення
матеріальної шкоди на поховання
загиблого сина ОСОБА_7, поминальні
обіди та встановлення пам'ятнику.

Згідно вироку Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 24.04.2008 року ОСОБА_4 визнано винним у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.
286 Кримінального кодексу України та на
користь потерпілого ОСОБА_3 з ОСОБА_4
стягнута моральна та матеріальна шкода
в розмірі 50 000 грн. Зазначений вирок не
оскаржувався та набрав законної сили.

В подальшому, 24.02.2009р. ОСОБА_3 було
видано виконавчий лист Ізмаїльського
міськрайонного суду та після звернення
його до виконання ОСОБА_4 з 12.05.2009р. по
02.04.2013р. були вчинені виплати щодо
сплати стягнутої суми моральної і
матеріальної шкоди в розмірі 50 000 грн.

Суд першої інстанції задовольняючи
позовні вимоги в частині стягнення з
відповідача на користь позивача
моральної шкоди в розмірі 10 000 грн.,
судового збору в розмірі 229 грн. 40 коп.
та витрат на правову допомогу в розмірі
2500 грн. посилався на те, що згідно
позовної заяви заявленої ОСОБА_3 по
кримінальній справі обвинуваченням
ОСОБА_4 у вчиненні злочину
передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і
вказаному позові висувались вимоги
щодо стягнення виключно матеріальної
шкоди на поховання загиблого сина
ОСОБА_7, поминального обіду та
встановлення пам'ятнику і вимог щодо
стягнення моральної шкоди не
заявлялось.

На підставі наведеного суд першої
інстанції зробив висновок про те, що
вироком Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 24.04.2008 року на
користь потерпілого ОСОБА_3 з ОСОБА_4
стягнута виключно матеріальна шкода в
розмірі 50 000 грн. та посилання щодо
стягнення моральної шкоди у вказаному
вироку є фактичним виходом за рамки
позовних вимог заявлених ОСОБА_7

Однак колегія суддів не може
погодитись з таким висновком суду
першої інстанції.

Судом встановлено і зазначено в самому
рішенні суду, що вироком Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 24.04.2008 року ОСОБА_4 визнано винним у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.
286 Кримінального кодексу України та на
користь потерпілого ОСОБА_3 з ОСОБА_4
стягнута моральна та матеріальна шкода
в розмірі 50 000 грн. Зазначений вирок не
оскаржувався та набрав законної сили.

Згідно ч. 2 ст. 223 ЦПК України після
набрання рішенням суду законної сили
сторони та треті особи із самостійними
вимогами, а також їх правонаступники не
можуть знову заявляти в суді ту саму
позовну вимогу з тих самих підстав, а
також оспорювати в іншому процесі
встановлені судом факти і
правовідносини.

Оскільки вирок Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 24.04.2008 року, яким ОСОБА_4 визнано
винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального
кодексу України та на користь
потерпілого ОСОБА_3 з ОСОБА_4 стягнута
моральна та матеріальна шкода в
розмірі 50 000 грн. не оскаржувався та
набрав законної сили, то у суду першої
інстанції не було законних підстав для
його ревізування.

Зазначеним вироком з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 вже стягнута моральна шкода за
встановленими обставинами, а тому у
суду першої інстанції не було законних
підстав для задоволення зазначеної
позовної вимоги.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалене рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволення позовних вимог.

Оскільки правових підстав для
задоволення вище зазначених позовних
вимог не було, то і не було законних
підстав для задоволення позовних вимог
в частині стягнення судових витрат.

На підставі наведеного колегія суддів
вважає необхідним рішення суду першої
інстанції в частині задоволення
позовних вимог ОСОБА_3 та стягнення на
його користь з ОСОБА_4 моральної шкоди в
розмірі 10 000 грн., судового збору в
розмірі 229 грн. 40 коп. та витрат на
правову допомогу в розмірі 2500 грн.
скасувати. Ухвалити в цій частині нове
рішення, яким в позовних вимогах ОСОБА_3
про стягнення на його користь з ОСОБА_4
моральної шкоди в розмірі 10 000 грн.,
судового збору в розмірі 229 грн. 40 коп.
та витрат на правову допомогу в розмірі
2500 грн. відмовити.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319
ЦПК України, судова колегія, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 -задовольнити
частково.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 09 грудня 2013
року по справі за позовною заявою
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про індексацію
розміру відшкодування та стягнення
моральної шкоди в частині задоволення
позовних вимог ОСОБА_3 та стягнення на
його користь з ОСОБА_4 моральної шкоди в
розмірі 10 000 грн., судового збору в
розмірі 229 грн. 40 коп. та витрат на
правову допомогу в розмірі 2500 грн. -
скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення,
яким в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3 про стягнення на його користь з
ОСОБА_4 моральної шкоди в розмірі 10 000
грн., судового збору в розмірі 229 грн. 40
коп. та витрат на правову допомогу в
розмірі 2500 грн. - відмовити.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги протягом 20 днів з дня набрання
законної сили до суду касаційної
інстанції

Головуючий:
В. А. Станкевич

Судді :
А.П. Бабій

О.Д. Варикаша