У х в а л а

03 лютого 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючогоДьоміної О.О.,
суддів:Дем'яносова М.В., Касьяна О.П.,
Кафідової О.В., Коротуна В.М.,
розглянувши заяву ОСОБА_5 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 10 жовтня 2013 року
у справі за позовом представництва по
управлінню комунальною власністю
Одеської міської ради до ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_5, третя особа - Одеська
міська рада, про визнання недійсним
договору купівлі-продажу та
витребування нерухомого майна від
добросовісного набувача,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2010 року представництво по
управлінню комунальною власністю
Одеської міської ради звернулось до
суду із вказаним позовом, мотивуючи
свої вимоги тим, що на підставі рішення
Одеської обласної ради народних
депутатів від 25 листопада 1991 року «Про
розмежування державного майна між
власністю обласної ради, міст
обласного підпорядкування та районів
області», рішенням виконавчого
комітету Одеської міської ради від 26
травня 2005 року № 196 «Про реєстрацію
об'єктів комунальної власності»,
територіальною громадою м. Одеси було
набуто право комунальної власності на
нежитлове приміщення підвалу площею
105,5 кв.м, розташованого по АДРЕСА_1.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 25 липня 2006 року
визнано за ОСОБА_6 право власності на
вказане нежитлове приміщення. 1
листопада 2006 року ОСОБА_6 на підстав
договору купівлі-продажу продала
спірне приміщення ОСОБА_7, яка у свою
чергу 13 липня 2007 року продала
його ОСОБА_5

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 29 липня 2009 року рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 25 липня 2006 року скасовано, та справу
направлено на новий розгляд.

Під час нового розгляду справи, ухвалою
від 7 червня 2010 року позов ОСОБА_6
залишено без розгляду.

Ураховуючи, що ОСОБА_6 не мала права
відчужувати нежитлове приміщення, яке
належить представництву по управлінню
комунальною власністю Одеської
міської ради, з урахуванням уточнень
позивач просив суд визнати недійсним
договір купівлі-продажу від 1 листопада
2006 року, витребувати майно із чужого
незаконного володіння та виселити
ОСОБА_5 з зазначеного приміщення.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 14 листопада 2012 року у
задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 24 травня 2013 року рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 14 листопада 2012 року скасовано та
ухвалено нове про часткове задоволення
позову.

Визнано недійсним договір
купівлі-продажу від 1 листопада
2006 року, укладений між ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 про продаж нежитлового
приміщення підвалу площею 105,5 кв.м,
розташованого по АДРЕСА_1.

Витребувано у ОСОБА_5 нежитлове
приміщення підвалу площею 105,5 кв.м,
розташованого по АДРЕСА_1 та передано
зазначене приміщення представництву
по управлінню комунальною власністю
Одеської міської ради. У задоволенні
інших позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 10 жовтня 2013 року
касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилено,
рішення апеляційного суду Одеської
області від 24 травня 2013 року залишено
без змін.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_5 про перегляд зазначеної ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ з підстав неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції зазначених
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
заявник посилається на ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 квітня 2012 року, 24 квітня та 19
червня 2013 року.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Відповідно до п. 6 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 «Про судову практику
застосування статтями 353-360 ЦПК
України» під судовими рішеннями у
подібних правовідносинах слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин.

Із доданих до заяви судових рішень
судів касаційної інстанції вбачаються
різні фактичні обставини у порівнянні
з правовідносинами, з приводу яких
ухвалено судове рішення, про перегляд
якого подається заява.

Оскільки наведені заявником доводи не
містять ознак неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, то у допуску справи до
провадження слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 359 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом
представництва по управлінню
комунальною власністю Одеської
міської ради до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5,
третя особа - Одеська міська рада, про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу та витребування
нерухомого майна від добросовісного
набувача, за заявою ОСОБА_5 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 10 жовтня 2013 року
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді:
М. В.
Дем'яносов

О.П. Касьян

О.В. Кафідова

В.М. Коротун