АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай
Л.Д.,

суддів: Левенця
Б.Б., Шиманського В.Й.

при секретарі:
Хилюк І.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 27 листопада 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування завданої шкоди,

в с т а н о в и л а :

у травні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просив
стягнути з останнього в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди 3 145
грн., витрати на правову допомогу 650 грн.
та в рахунок відшкодування моральної
шкоди 1 000 грн.

В обґрунтування позову зазначав, що він
являється членом Споживчого
товариства колективу індивідуальних
забудовників «Метролог» згідно
рішення загальних зборів членів СТКІЗ
від 08.02.1997 року. Рішенням виконавчого
комітету Київської міської ради про
відведення земельної ділянки для
ведення Індивідуального будівництва
від 20.10.1997 року № 1668, йому було виділено
земельну ділянку НОМЕР_1 по АДРЕСА_1. На
даній земельній ділянці побудовано
будинок НОМЕР_1 та введено в
експлуатацію. Рішенням Київської
міської ради від 29.11.2012 року № 481/8765 «Про
найменування вулиць в м. Києві» АДРЕСА_1
перейменовано на АДРЕСА_2, будинку було
присвоєно НОМЕР_2 замість НОМЕР_1. Таким
чином, на даний час його будинок
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2,
НОМЕР_2. 12.12.2012 року близько 12 години ним
було виявлено пошкодження частини
паркану з боку сусіда ОСОБА_2 внаслідок
падіння снігу з даху будинку
останнього, оскільки будинок
розташований на відстані меншій за
один метр від його паркану. Пошкодження
його паркану трапилось через
бездіяльність відповідача, що призвело
до спричинення шкоди, яку останній
добровільно відшкодувати відмовився.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 27.11.2013 року позов
залишено без задоволення.

№ апеляційного провадження: Справа №
22-ц-796/2510/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Плахотнюк
К.Г.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Махлай Л.Д.Не погоджуючись з
даним рішенням суду, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове про задоволення позову.
Посилається на неправильну оцінку
доказів у справі. А саме, суд не
врахував, що відповідач у запереченнях
та у судовому засіданні визнавав факт
падіння снігу із його будинку на
паркан. Судом також не враховано, що
відповідач не забезпечив дотримання
будівельних норм (ДНБ 360-92 п. 3.25) щодо
улаштування необхідних інженерно-
технічних заходів для запобігання
стікання атмосферних опадів з
покрівель та карнизів. Крім того, судом
безпідставно не взято дефектний акт,
який складений щодо вартості робіт і
матеріалів з облаштування нової секції
паркану, оскільки вся секція паркану
була пошкоджена і відновленню не
підлягала.

У судовому засіданні апелянт підтримав
апеляційну скаргу та просив її
задовольнити.

Відповідач та його представники
просили апеляційну скаргу відхилити, а
рішення суду першої інстанції
залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які з`явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
сторони є власниками садиб та членами
Споживчого товариства колективу
індивідуальних забудовників
«Метролог».

Будинки розміщені на земельних
ділянках, які примикають одна до одної.
Так, рішенням виконавчого комітету
Київської міської ради про відведення
земельної ділянки для ведення
індивідуального будівництва від 20.10.1997
року № 1668, ОСОБА_1 виділено земельну
ділянку НОМЕР_1 по АДРЕСА_1, на якій
зведено будинок НОМЕР_1. Надалі АДРЕСА_1
перейменовано на АДРЕСА_2 та присвоєно
НОМЕР_2 замість НОМЕР_1.

ОСОБА_2 виділено земельну ділянку
НОМЕР_3, на якій зведено житловий
будинок, якому присвоєно адресу
АДРЕСА_2, НОМЕР_4.

Згідно з Сертифікатом відповідності
державним будівельним нормам,
стандартам та правилам № КВ 001060 від
12.01.2011 року житловий будинок та
прибудови за адресою АДРЕСА_2, НОМЕР_4
діл. НОМЕР_5 відповідають державним
стандартам, будівельним нормам і
правилам.

З пояснень позивача вбачається, що
12.12.2012 року паркан, який ним зведений та
знаходиться між будинками сторін було
пошкоджено внаслідок падіння снігу з
даху будинку відповідача.

Згідно дефектного акту, складеного ТОВ
«БК Люкс-Груп» від 20.03.2013 року, вартість
робіт та матеріалів для
відновлювального ремонту пошкодженого
паркану складає 3 145 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачем не надано належних
доказів на підтвердження вини
відовідача у вчиненні шкоди та розміру
збитків.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
оскільки вони відповідають
встановленим обставинам справи та
нормам матеріального права.

Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Для настання відповідальності за
завдану шкоду необхідний наявний склад
цивільного правопорушення, елементами
якого є шкода, протиправна поведінка,
причинний зв'язок між шкодою і
протиправною поведінкою, при цьому
наявність вини має суттєве значення.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції правильно виходив з
відсутності доказів про те, що падіння
снігу, яке призвело до пошкодження
паркану сталося з вини відповідача (дій
чи бездіяльності).

Так, згідно з Сертифікатом № КВ 001060 від
12.01.2011 року житловий будинок та
прибудови за адресою АДРЕСА_2, НОМЕР_4
діл. НОМЕР_5, який належить відповідачу
відповідають державним стандартам,
будівельним нормам і правилам. Даним
документом спростовуються доводи
апеляційної скарги про
невідповідність будинку будівельним
нормам і правилам.

Із заперечень відповідача вбачається,
що останній не визнав позов та не
визнавав будь - яких обставин про
наявність його вини у вчиненні шкоди
позивачу. Навпаки, відповідач вказував
на те, що позивач зробив відстань між
парканами 25 см. та звів паркан вищий за
його паркан на 60 см., що призвело до
більшого навантаження на паркан
позивача і відповідно викликало
додатковий ризик його пошкодження.
Крім того, відповідач вказував на те, що
на фото, наданих позивачем видно, що
металеві кріплення зроблені на
половину балки, мають значні розколини
від попереднього пошкодження. У
запереченнях відповідач вказав, що
вважає, що до руйнування паркану
призвело неправильне металеве
кріплення, проміжок між парканами,
зменшення на половину несучої балки, а
також нависаючий дах гаражу позивача
над парканами.

А тому доводи апелянта про визнання
відповідачем обставин щодо
пошкодження паркану внаслідок його
бездіяльності колегія суддів не
приймає до уваги.

Суд першої інстанції дослідив усі
надані стронами докази в їх сукупності
та надав їм належну правову оцінку.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Виходячи з викладеного, колегія суддів
прийшла до висновку, що рішення є
законним і обґрунтованим і не може бути
скасоване з підстав, викладених у
апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 27 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді