У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого
Олійник А.С.,

суддів:
Амеліна В.І., Гончара В.П.,

Карпенко С.О., Савченко
В.О.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Фольксбанк»
до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Фольксбанк»
на рішення апеляційного суду
Львівської області від 17 жовтня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2010 року публічне акціонерне
товариство «Фольксбанк» (далі - ПАТ
«Фольксбанк») звернулось до суду з
указаним позовом, просило стягнути з
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 173 998, 10 доларів США.

Свої вимоги мотивував тим, що 5 червня
2008 року між відкритим акціонерним
товариством «Електрон Банк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Фольксбанк», та ОСОБА_3 укладено
кредитний договір, за умовами якого
останньому надано кредит у розмірі 160 000
доларів США до 21 квітня 2023 року. У
забезпечення виконання зобов'язань за
зазначеним кредитним договором 5
червня 2008 року між відкритим
акціонерним товариством «Електрон
Банк», ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено
договір поруки, за умовами якого
остання поручилась перед банком за
виконання позичальником умов
кредитного договору.

Станом на 1 вересня 2010 року
заборгованість позичальника за
кредитним договором становить 173 998, 10
доларів США, яка складається із
заборгованості за кредитом - 156 268,0
доларів США, за процентами - 16 819,97
доларів США, пені - 910,13 доларів США.

Рішенням Сихівського районного суду м.
Львова від 15 травня 2013 року позов
задоволено. Стягнуто з відповідачів
солідарно на користь позивача
заборгованість у розмірі 1 372 270 грн 82
коп. Вирішено питання про розподіл
судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Львівської
області від 17 жовтня 2013 року рішення
суду першої інстанції скасовано у
частині позовних вимог до ОСОБА_4 та
відмовлено в позові у цій частині. В
іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі публічне
акціонерне товариство «Фольксбанк»
просить скасувати судові рішення у
справі, посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права,
порушення норм процесуального права,
та залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Судами встановлено, що 5 червня 2008 року
між відкритим акціонерним товариством
«Електрон Банк», правонаступником
якого є ПАТ «Фольксбанк», та ОСОБА_3
укладено кредитний договір № KF 49777, за
умовами якого останньому надано кредит
у розмірі 160 000 доларів США до 21 квітня
2023 року зі сплатою 12 % річних за
користування кредитом (далі - Кредитний
договір).

У забезпечення виконання зобов'язань
за Кредитним договором, 5 червня 2008 року
між відкритим акціонерним товариством
«Електрон Банк», ОСОБА_3 та ОСОБА_4
укладено договір поруки № РО 94300, за
умовами якого остання зобов'язалась
солідарно відповідати у випадку
невиконання чи неналежного виконання
зобов'язання боржником (далі - Договір
поруки).

Відповідно до п. 2.2 Договору поруки
поручитель зобов'язується у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником своїх зобов'язань перед
кредитором в строки і на умовах,
визначених кредитним договором,
виконати в повному обсязі зобов'язання
боржника, а саме: сплатити кредитору
заборгованість за кредитом (основний
борг) в межах суми 160 000 доларів США;
сплатити кредитору заборгованість за
процентами, нарахованими на суму
основного боргу із розрахунку 12,00 %
річних; у випадку виникнення
простроченої заборгованості за
кредитом (основним боргом) чи
процентами, сплатити кредитору
проценти за ставкою 22 % річних із
моменту виникнення цієї прострочки до
повного погашення зазначеної
заборгованості; сплатити кредитору
неустойку.

12 листопада 2008 року між відкритим
акціонерним товариством «Фольксбанк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Фольксбанк», та ОСОБА_5 укладено
додаток № 4 до Кредитного договору,
відповідно до якого встановлено нову
процентну ставку за користування
кредитом у розмірі 13,50 % річних.

Задовольняючи позов та стягуючи з
відповідачів солідарно заборгованість
за кредитним договором, суд першої
інстанції виходив із того, що ОСОБА_3 не
виконав умов Кредитного договору, тому
з нього та поручителя ОСОБА_4 необхідно
стягнути заборгованість, розмір якої
на 1 вересня 2010 року становить 173 998,10
доларів США.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в позові до
ОСОБА_4, апеляційний суд дійшов
висновку, що укладений із нею Договір
поруки було припинено на підставі ч. 1
ст. 559 ЦК України після укладення 12
листопада 2008 року між банком та
боржником додатку № 4 до Кредитного
договору, тому заборгованість за
Кредитним договором необхідно
стягнути з боржника.

Із висновком апеляційного суду у
частині припинення поруки та відмови в
позові до ОСОБА_4 погодитись не можна з
огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором
є домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Ухвалюючи нове рішення, апеляційний
суд не погодився із доводами банку про
те, що після підписання 25 березня 2009
року додаткової угоди до договору
поруки від 5 червня 2009 року поручитель
надала згоду нести відповідальність
перед банком на змінених умовах,
оскільки зміни можуть бути внесені до
чинного правочину, а на час підписання
ОСОБА_4 указаної додаткової угоди
порука від 5 червня 2009 року була
припинена.

Таких висновків апеляційний суд дійшов
без належної оцінки додаткової угоди
до Договору поруки від 25 березня 2009
року.

Як установлено апеляційним судом, 25
березня 2009 року між відкритим
акціонерним товариством «Фольксбанк»,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено додаткову
угоду до Договору поруки, відповідно до
п. 1 якої сторони дійшли згоди змінити
розмір процентів за користування
кредитом боржником, отриманого
відповідно до Кредитного договору, а
саме: на період з 1 березня 2009 року по 31
березня 2010 року включно процент за
користування кредитом встановлюється
у розмірі 11,5 % річних, а з 1 квітня 2010
року в розмірі 13,5 % річних (а.с. 28, т.2).

Із п. 2 додаткової угоди до Договору
поруки випливає, що сторони дійшли
згоди змінити термін користування
кредитом, отриманого боржником згідно
умов кредитного договору KF 49777 від 5
червня 2008 року, а саме встановити, що
кредит надається банком строком на 15
років. Останній платіж сплачується в
розмірі залишку заборгованості по
кредиту в термін не пізніше 21 квітня 2023
року.

Згідно із п. 6 зазначеної додаткової
угоди до Договору поруки умови
Договору поруки № Р094300 від 5 червня 2008
року не змінені цією додатковою угодою
залишаються в силі і підписуючи цю
Додаткову угоду сторони підтверджують
свої зобов'язання за Договором поруки
№ Р094300 від 5 червня 2008 року.

За таких обставин, підписавши
додаткову угоду до Договору поруки від
25 березня 2009 року, ОСОБА_4 підтвердила
свої зобов'язання за Договором поруки,
погодилась із підняттям відсоткової
ставки та новим строком погашення
кредиту - 21 квітня 2023 року, а тому
відсутні правові підстави для
припинення поруки відповідно до ч. 1 ст.
559 ЦК України.

Ураховуючи викладене, рішення
апеляційного суду підлягає скасуванню
із залишенням рішення суду першої
інстанції в силі з підстав,
передбачених ст. 339 ЦПК України,
відповідно до якої, встановивши, що
апеляційним судом було скасовано
судове рішення, ухвалене згідно із
законом, суд касаційної інстанції
скасовує судове рішення суду
апеляційної інстанції і залишає в силі
судове рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справах

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Фольксбанк»
задовольнити.

Рішення апеляційного суду Львівської
області від 17 жовтня 2013 року скасувати
та залишити в силі рішення Сихівського
районного суду м. Львова від 15 травня 2013
року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
А.С. Олійник

Судді:
В.І. Амелін

В.П. Гончар

С.О. Карпенко

В.О. Савченко