У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Кузнєцова В.О.,
Наумчук а М.І.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом
публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» до ОСОБА_1, товариства з
обмеженою відповідальністю «Промінь»,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, за касаційною
скаргою ОСОБА_3, який діє в інтересах
товариства з обмеженою
відповідальністю «Промінь», на рішення
Новоград-Волинського міськрайонного
суду Житомирської області від 04 липня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Житомирської області від 20 листопада
2013 року,

в с т а н о в и л а:

В лютому 2013 року ПАТ «Дельта Банк»
звернувся до суду із вищезазначеним
позовом, посилаючись на те, що 11 липня
2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1
було укладено кредитний договір №
0, за умовами якого Банк надав
Позичальнику кредит у розмірі 36 500
доларів США з розрахунку 13,5% річних на
строк з 11 липня 2007 року по 11 липня 2014
року. В якості забезпечення
зобов'язання перед банком зі сторони
відповідачів - ТОВ «Промінь» і ОСОБА_2,
були укладені договори поруки, за якими
вони взяли на себе зобов'язання
відповідати перед банком по борговим
зобов'язанням ОСОБА_1, що виникають з
умов кредитного договору. Відповідно
до договору купівлі - продажу прав
вимоги за кредитами 08 грудня 2011 року
позивач набув право вимоги по
вказаному кредитному договору.

Позичальник умови кредитного договору
належним чином не виконував, про що
неодноразово повідомлявся, в т.ч. і
шляхом направлення письмової вимоги
про виконання умов кредитного
договору.

З урахуванням наведеного позивач
просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_1,
ТОВ «Промінь», ОСОБА_2 на користь АТ
«Дельта Банк» заборгованість за
кредитним договором в розмірі 294 224, 32
грн.

Рішенням Новоград - Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 04 липня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Житомирської області від 20 листопада
2013 року позов задоволено, стягнуто з
ОСОБА_1, ТОВ «Промінь» і ОСОБА_2 на
користь ПАТ «Дельта Банк» в
солідарному порядку заборгованість за
кредитним договором в сумі 294 224, 32 грн.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування судових рішень
судів попередніх інстанцій, із
ухваленням нового рішення, яким у
задоволенні позову відмовити,
мотивуючи свої вимоги порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши доповідача,
обговоривши доводи скарги та вивчивши
обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, вважає, що підстави для
скасування судових рішень суду першої
та апеляційної інстанцій відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що заборгованість за
кредитним договором відповідачами не
спростована. Звернення стягнення на
предмет іпотеки не є перешкодою для
пред'явлення позову про стягнення
заборгованості за тим самим договором
кредиту у разі, якщо на час розгляду
справи заборгованість за кредитом не
погашена.

Суди попередніх інстанцій дійшли
правильного висновку про задоволення
позову, оскільки ОСОБА_1 порушила умови
кредитного договору по поверненню суми
боргу та сплаті процентів, унаслідок
чого утворилась заборгованість, яка,
відповідно до норм ст. ст. 1054, 536, 546, 554 ЦК
України підлягає стягненню у
солідарному порядку з боржника та
поручителів.

Також суди попередніх інстанцій дійшли
законного та обґрунтованого висновку
про недоведеність посилань
відповідачів щодо відсутності
правових підстав для стягнення з них
суми боргу, оскільки борг за кредитним
договором погашено на підставі
вчиненого нотаріусом виконавчого
напису № 211 від 07 лютого 2013 року, яким
звернуто стягнення на предмет іпотеки,
оскільки саме по собі вчинення
виконавчого напису, виконання якого не
здійснено вчасно, не припиняє
зобов'язальних правовідносин між
сторонами договору і не звільняє
боржника від відповідальності за
невиконання ним грошового зобов'язання
та не позбавляє кредитора права на
отримання відсотків за користування
кредитом.

Доводи касаційної скарги, перевірені
вивченням матеріалів справи, висновків
судів попередніх інстанцій не
спростовують та не дають підстав
вважати, що при розгляді справи було
неправильно застосовано норми
матеріального права або порушено норми
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК
України, за наслідками розгляду
касаційної скарги суд касаційної
інстанції має право постановити ухвалу
про відхилення касаційної скарги і
залишення судового рішення без змін,
оскільки судом першої та апеляційної
інстанцій не було допущено
неправильного застосування норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст.
332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_3, який діє в
інтересах товариства з обмеженою
відповідальністю «Промінь», відхилити.

Рішення Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 04 липня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Житомирської
області від 20 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Кадєтова В.О.
Кузнєцов М.І. Наумчук