інстанції Кошель Л.М.Провадження №
22-ц/780/550/14 Доповідач у 2
інстанції Волохов Категорія 56
УХВАЛА

Іменем України

6 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого Волохова Л.А.,

суддів: Матвієнко Ю.О.,
Таргоній Д.О.,

при секретарі Микитенко Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 3 грудня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 про визнання права спільної
сумісної власності на житловий
будинок, з заявою ОСОБА_3 про скасування
заходів забезпечення позову,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернулася
до суду із заявою про скасування
заходів забезпечення позову, вжитих
судом для забезпечення позову ОСОБА_1
до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права
спільної сумісної власності на
житловий будинок.

Свою заяву ОСОБА_1 мотивувала тим, що в
подальшому через незастосування
заходів забезпечення позову, може
утруднити або зробити неможливим
виконання рішення суду.

Ухвалою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 05 березня 2013 року заяву ОСОБА_1 про
забезпечення позову задоволено.

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернулася
до суду із заявою про скасування
заходів забезпечення позову, вжитих
згідно ухвали Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 05 березня 2013 року.

Ухвалою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 03 грудня 2013 року заяву ОСОБА_3
задоволено.

Скасовано арешт на житловий будинок
АДРЕСА_1, що зареєстрований за ОСОБА_3,
накладений згідно ухвали
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 05 березня 2013
року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила
скасувати ухвалу суду першої інстанції
та відмовити у задоволенні заяви про
скасування заходів забезпечення
позову, посилаючись на допущені при
розгляді вказаної заяви порушення норм
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
пояснення учасників процесу,
перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку про відхилення
апеляційної скарги з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
25 червня 2013 року рішенням
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області, яке набрало
законної сили 31 жовтня 2013 року, ОСОБА_1
було відмовлено в задоволенні її
позову до ОСОБА_3 про визнання права
спільної сумісної власності на
житловий будинок, підстави для
застосування заходів забезпечення
позову ОСОБА_1 відпали, а тому заява
ОСОБА_3 підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України суд
за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити, передбачені ЦПК
України, заходи забезпечення позову.
Частиною 3 цієї ж статті зазначено, що
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Види забезпечення позову передбачено
статтею 152 ЦПК України. Позов
забезпечується: 1) накладенням арешту
на майно або грошові кошти, що
належать відповідачеві і знаходяться у
нього або в інших осіб; 2) забороною
вчиняти певні дії; 3)
встановленням обов'язку вчинити певні
дії; 4) забороною іншим особам
здійснювати платежі або передавати
майно відповідачеві чи виконувати щодо
нього інші зобов'язання; 5) зупиненням
продажу арештованого майна, якщо
подано позов про визнання права
власності на це майно і про зняття з
нього арешту; 6) зупиненням стягнення на
підставі виконавчого документа, який
оскаржується боржником у судовому
порядку; 7) передачею речі, яка є
предметом спору, на зберігання іншим
особам.

Відповідно до ч.2 ст.152 ЦПК України у
разі необхідності судом можуть бути
застосовані інші види забезпечення
позову.

Відповідно до ст. 154 ЦПК України заходи
забезпечення позову можуть бути
скасовані судом, який розглядає справу.
Якщо у задоволенні позову було
відмовлено, провадження у справі
закрито або заяву залишено без
розгляду, вжиті заходи забезпечення
позову застосовуються до набрання
судовим рішенням законної сили. Проте
суд може одночасно з ухваленням
судового рішення або після цього
постановити ухвалу про скасування
заходів забезпечення позову.

Враховуючи зазначене вище, перевіривши
матеріали справи та дослідивши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що місцевий суд, діючи в межах
своїх повноважень, правильно дійшов
висновку про необхідність задоволення
заяви про скасування заходів
забезпечення позову шляхом накладання
арешту на житловий будинок АДРЕСА_1.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, оскільки при скасуванні
заходів забезпечення позову, суд
правомірно врахував положення ч. 3 ст. 154
ЦПК України та прийшов до
обґрунтованого висновку про
задоволення заяви ОСОБА_3 про
скасування заходів забезпечення
позову.

Доводи апелянта про порушення судом
першої інстанції норм процесуального
права законності та обґрунтованості
постановленої судом ухвали не
спростовують, в зв'язку з чим
відхиляються колегією суддів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Таким чином, оскільки судом першої
інстанції ухвалу про скасування
заходів забезпечення позову від 03
грудня 2013 року постановлено з
додержанням вимог закону, підстави для
її скасування відповідно до п. 1 ч. 1 ст.
312 ЦПК України відсутні.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 3 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і відповідно до ст.324
ЦПК України оскарженню не підлягає,
оскільки не перешкоджає подальшому
провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: