УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Головуючого: Ткачука О.С.суддів:
Висоцької В.С., Гримич М.К.,
Мазур Л.М., Умнової О.В.,

розглянувши у судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві і професійних
захворювань України в
Петропавлівському районі
Дніпропетровської області, публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Павлоградвугілля» про визнання
довідки недійсною та встановлення
розміру заробітної плати для подальших
страхових виплат, за касаційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення
Петропавлівського районного суду
Дніпропетровської області від 07 червня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 25 липня
2013 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві і професійних захворювань
України в Петропавлівському районі
Дніпропетровської області, публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Павлоградвугілля» про визнання
довідки недійсною та визначення
заробітної плати для призначення
страхових виплат в розмірі 868 грн 40 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
ОСОБА_3, працюючи в тяжких та шкідливих
умовах у вугільній промисловості на
шахті «Степова» ДХК
«Павлоградвугілля», яку було
реорганізовано у ПАТ «ДТЕК
Павлоградвугілля», при виконанні своїх
трудових обов'язків на підприємстві
втратив працездатність внаслідок
професійного захворювання, що
підтверджується актом Н-1 № 55 від 27
липня 2002 року. Відповідно до довідки
МСЕК від 02 грудня 2002 року позивачу
встановлено 5% стійкої втрати
працездатності з 29 жовтня 2002 року до 01
листопада 2003 року. Відповідно до
довідки про середню заробітну плату
(дохід), виготовленої ВСП шахта
«Степова» ВАТ «Павлоградвугілля»
розрахунок середньомісячної
заробітної плати позивача за січень 2002
року - червень 2002 року становить 638 грн 91
коп., яка була прийнята органом Фонду
для призначення страхової суми.
Позивач вказував, що при виготовленні
довідки про середню заробітну плату
(дохід) для призначення страхової
виплати підприємством невірно було
вказано щомісячні суми по заробітній
платі (доходу), що в свою чергу призвело
до заниження розміру сумарної
заробітної плати за розрахунковий
період, а також заниженню
середньоденної заробітної плати та
середньомісячної заробітної плати, яка
застосовується для призначення
страхової виплати, в зв'язку з чим
позивач звернувся до суду.

Рішенням Петропавлівського районного
суду Дніпропетровської області від 07
червня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 25 липня
2013 року, у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, справу направити
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати; 7) чи є
підстави допустити негайне виконання
судового рішення; 8) чи є підстави для
скасування заходів забезпечення
позову.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився і
апеляційний суд, виходив з
безпідставності та необґрунтованості
позовних вимог ОСОБА_3

Переглядаючи справу в касаційному
порядку, колегія суддів вважає
необхідним зазначити наступне.

Судами встановлено, що працюючи в
тяжких та шкідливих умовах на
вугільній промисловості на шахті
«Степова» ДХК «Павлоградвугілля», яку
було реорганізовано у ПАТ «ДТЕК
Павлоградвугілля», при виконанні своїх
трудових обов'язків на підприємстві,
втратив працездатність внаслідок
професійного захворювання. 12 серпня 2009
року позивач був звільнений з шахти
«Степова» ВАТ «Павлоградвугілля» за
станом здоров'я (а.с. 4-5).

27 липня 2002 року було складено акт про
нещасний випадок № 55 щодо ОСОБА_3, що
стався 25.07.2002р. (а.с. 6-7).

Відповідно до довідки МСЕК від 02.12.2002р.
позивачу первісно встановлено 5% втрати
професійної працездатності до
наступної дати переогляду, тобто до
01.11.2003р. (а.с. 8).

Відповідно до довідки про середню
заробітну плату (дохід) від 17 грудня 2002
року ОСОБА_3, його нарахована заробітна
плата за відпрацьований час за період з
січня 2002 року по червень 2002 року
включно становить: січень 2002 рік - 706, 96
грн за 23 відпрацьованих робочих дня;
лютий 2002 рік - 619, 91 грн за 20
відпрацьованих робочих дня; березень
2002 рік - 657, 69 грн за 21 відпрацьований
робочий день; квітень 2002 рік - 125, 83 грн
за 4 відпрацьованих робочих дня;
травень 2002 рік - 352, 83 грн за 12
відпрацьованих робочих дня; червень 2002
рік - 593, 73 грн за 20 відпрацьованих
робочих дня (а.с. 12).

Постановою Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України № 3003/1 від 29 грудня
2002 року позивачу було призначено
одноразову та щомісячну грошову суму в
разі часткової чи повної втрати
професійної працездатності, що
компенсує відповідну частину
втраченого заробітку в розмірі 31 грн 95
коп. (а.с. 9-10).

Як визначено ст. 2 Закону України «Про
оплату праці» структуру заробітної
плати складає: основна заробітна плата,
додаткова заробітна плата та інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати.

Абзацом 2 ст. 2 зазначеного Закону,
визначено, що додаткова заробітна
плата - це винагорода за працю понад
установлені норми, за трудові успіхи
та винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

Згідно з Інструкцією зі статистики
заробітної плати, затвердженої наказом
Міністерства статистики України від 11
грудня 1995 року №323 суми доплати за
нормативний час працівникам, постійно
зайнятим на підземних роботах, за
нормативний час пересування їх у
шахті (руднику) від ствола до місця
роботи і назад, відносились до фонду
оплати праці, як елементи додаткової
заробітної плати.

Разом з тим, суди першої та апеляційної
інстанцій залишили вищевказані норми
законодавства поза увагою та дійшли
помилкового висновку про відсутність
підстав для задоволення позовних
вимог.

Таким чином, судами обох інстанцій при
розгляді позовних вимог не повно
з'ясовані обставини справи і не надано
їм належної оцінки, за таких обставин
рішення судів підлягають скасуванню з
підстав, передбачених 338 ЦПК України, з
передачею справи на розгляд до суду
першої інстанції.

Керуючись статтями 336,
338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Петропавлівського районного
суду Дніпропетровської області від 07
червня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Дніпропетровської області від 25
липня 2013 року скасувати, справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.С. Ткачук судді:
В.С. Висоцька
М.К.
Гримич
Л.М. Мазур
О.В. Умнова