Провадження № 2/461/149/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2014 року
м.Львів

Галицький районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді
Мисько Х.М.

при секретарі
Коружинець Н.В.

з участю: позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача ПАТ СК
«Універсальна» Зеленевича В.М.,

відповідача
ОСОБА_3,

відповідача
ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_4
ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Універсальна», ОСОБА_3,
ОСОБА_6, третя особа: ОСОБА_4 про
відшкодування майнової шкоди,-

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду
з позовом, уточнивши який, просить
стягнути солідарно з Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Універсальна», ОСОБА_4 в свою
користь 21444,62 грн. матеріальної шкоди,
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, 4355,43
грн. втрати товарного вигляду
автомобіля, 30000 грн. моральної шкоди,
судові витрати та 1593,80 грн. витрат
понесених по оплаті судової
автотоварознавчої експертизи. Крім
того, просить стягнути з ОСОБА_3 в свою
користь 510 грн. матеріальної шкоди.

В обґрунтування заявлених
позовних вимог покликається на те, що є
власником автомобіля марки «Toyota»,
моделі «Auris», реєстраційний номер
НОМЕР_1, 2008 року випуску. 23.08.2012 року
керуючим цим автомобілем проїжджала
вул. Січових Стрільців у м.Львові. В той
час, пішохід ОСОБА_4, не впевнившись у
відсутності транспортних засобів
переходила проїзну частину дороги з-за
запаркованого транспортного засобу,
поза зоною пішохідного переходу.
Внаслідок цього, водій мотоцикла марки
«HS250-S», реєстраційний номер НОМЕР_2,
ОСОБА_3, котрий рухався по правій смузі
руху здійснив наїзд на пішохода та
втративши контроль над керованим ним
транспортним засобом здійснив
зіткнення з належним їй автомобілем
марки «Toyota», моделі «Auris»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, під її
керуванням, спричинивши транспортним
засобам технічних пошкоджень, а
пішоходу ОСОБА_4 - тілесних ушкоджень.
Ствердила, що згідно висновку судової
автотоварознавчої експертизи №220,
складеного 30.04.2013р., вартість
матеріального збитку з технічної точки
зору становить 21444,82 грн., а втрата
товарної вартості автомобіля,
внаслідок його пошкодження у ДТП
складає 4355,43 грн. Постановою судді
апеляційного суду Львівської області,
ухваленої 11.07.2013 року ОСОБА_4 визнано
винною у вчиненні адміністративного
порушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а
провадження у справі щодо неї закрито у
зв'язку з закінченням строків
накладення адміністративного
стягнення. Суддею апеляційної
інстанції встановлено, що водій
мотоцикла марки «HS250-S» ОСОБА_3, з
моменту виникнення небезпеки для руху
своєчасно не застосував гальмування
для уникнення наїзду. Таким чином,
причиною настання ДПТ є взаємодія
порушень вимог п.п.4.10, 4.14 Правил
дорожнього руху України пішоходом
ОСОБА_4 та вимог підпункту «б» п.2.3., п.12.3
цих Правил водієм ОСОБА_3 Останній,
володіючи та користуючись на
відповідній правовій основі
мотоциклом марки «HS250-S», реєстраційний
номер НОМЕР_2, 16.03.2012 року уклав з
Львівською філією Страхової компанії
«Універсальна» договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів - поліс №АВ/6387588,
яким застрахована його
цивільно-правова відповідальність,
внаслідок заподіяння шкоди третім
особам під час дорожньо-транспортної
пригоди з участю застрахованого
транспортного засобу. Зважаючи на те, з
метою отримання відшкодування шкоди,
заподіяною внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, в
серпні 2012 року звернулась до
Львівської філії Страхової компанії
«Універсальна» з відповідною заявою,
необхідними даними про
дорожньо-транспортну пригоду та
забезпечила можливість огляду
пошкодженого транспортного засобу.
Оскільки, за результатами розгляду
поданої заяви, у виплаті страхового
відшкодування було відмовлено, тому
така підлягає відшкодуванню в
солідарному порядку страховиком /крім
франшизи у сумі 510 грн./ та ОСОБА_4 Окрім
того, вказаним ДТП їй спричинено й
моральну шкоду, яка виразилась у
порушенні звичного їй укладу
користування транспортним засобом, яку
оцінила у розмірі 30 000 грн. Просить
позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач
позов та уточнення до нього підтримала,
давши пояснення аналогічні доводам,
викладеним у таких. Просить позов
задовольнити.

Представник відповідача -
Публічного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Універсальна» в
судовому засіданні позов заперечив та
пояснив, що дійсно 16.03.2013 року між ПАТ СК
«Універсальна» та ОСОБА_3 укладено
договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів - поліс №АВ/6387588, відповідно до
умов якого забезпечено транспортний
засіб типу «А1», марки «HS250-S», номерний
знак НОМЕР_2, внаслідок заподіяння
шкоди третім особам під час
дорожньо-транспортної пригоди. Вірним
є те, що 23.08.2012 року на вул. Січових
Стрільців у м.Львові за участі
транспортних засобів: марки «Toyota»,
моделі «Auris», реєстраційний номер
НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1,
мотоцикла марки «HS250-S», реєстраційний
номер НОМЕР_2 під керуванням водія
ОСОБА_3 та пішохода ОСОБА_4 трапилась
дорожньо-транспортна пригода,
внаслідок якої транспортним засобам
спричинено технічних пошкоджень, а
пішоходу ОСОБА_4 - тілесних ушкоджень.
Стверджує, що постановою апеляційного
суду Львівської області від 11.07.2013 року
встановлено, що причиною
дорожньо-транспортної пригоди стало
порушення пішоходом ОСОБА_4 вимог
Правил дорожнього руху України.
Натомість, матеріали справи не містять
документів, які б підтверджували
наявність в діях водія ОСОБА_3 складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП, тому у
страхової компанії відсутні підстави
для виплати страхового відшкодування.
Вважає, що вимога позивача ОСОБА_1 про
солідарне стягнення по полісу
обов'язкового страхування суперечить
вимогам ст.541 ЦК України та це не
передбачено законодавством. Разом з
тим, розмір суми завданих збитків,
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, який встановлений висновком
експерта №220 від 30.04.2013 року вважає
надмірно завищеним, а суму моральної
шкоди - необґрунтованою. Просить у
задоволенні позову відмовити за
безпідставністю вимог.

У судовому засіданні відповідач
ОСОБА_3 позов заперечив та пояснив, що
дійсно, на відповідній правовій основі
володіє та користується мотоциклом
марки «HS250-S», реєстраційний номер
НОМЕР_2. Право власності на цей мотоцикл
належить ОСОБА_6 23.08.2012 року керував цим
мотоциклом на вул. Січових Стрільців у
м.Львові, рухаючись зі швидкістю 20-30
км/год. Пішохода-жінку, яка переходила
проїзну частину з права наліво з-за
стоячого автобуса побачив на віддалі - 1
метр та не гальмував. Остання, збивши
мотоцикл, впала. Мотоцикл змінив
траєкторію руху з права на ліво і
зіткнувся з автомобілем марки «Toyota»,
моделі «Auris», реєстраційний номер
НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1
Постановою апеляційного суду
Львівської області від 11.07.2013 року
ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні
адміністративного порушення,
передбаченого ст.124 КУпАП, а
провадження у справі щодо неї закрито у
зв'язку з закінченням строків
накладення адміністративного
стягнення. Оскільки постановою суду
його вина у вчиненні
дорожньо-транспортної пригоди, яка
мала місце 23.08.2012 року не встановлена,
відтак вважає, що правових підстав для
задоволення позову немає.

Відповідач ОСОБА_4 та її
представник у судовому засіданні позов
заперечили та пояснили, що дійсно
ОСОБА_4 23.08.2012 року разом з іншими людьми
переходила поза пішохідним переходом
вулицю Січових Стрільців у м.Львові,
попереду стоячого автобуса. Мотоцикла
не бачила. Відчула удар, силою якого її
віднесло на відстань двох метрів.
Внаслідок падіння отримала травму
хребта та інші ушкодження, в зв'язку з
якими отримує лікування. Стверджує, що
винним у даній дорожньо-транспортній
пригоді є саме водій мотоцикла ОСОБА_3
Крім того, наведене також встановлено
постановою апеляційного суду
Львівської області від 11.07.2013 року,
згідно з якою причиною ДТП з технічної
точки зору, є те, що водій ОСОБА_3, з
моменту виникнення небезпеки для руху
своєчасно не застосував гальмування
для уникнення наїзду. Запевнила, що є
потерпілою у вказаному ДТП, а тому
покладення на неї відповідальності за
шкоду, завдану джерелу підвищеної
небезпеки статтею 1193 ЦК України не
передбачено, а є лише підставою для
зменшення розміру відшкодування.
Просить у задоволенні позову відмовити
за безпідставністю вимог.

В судове засідання відповідач ОСОБА_6
не з'явився, будучи належним чином
повідомленим про час і місце розгляду
справи, заяви про розгляд справи за
його відсутності не направив, відтак
суд вважає за можливе розглянути
справу у його відсутності на підставі
наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши інші матеріали справи,
матеріали ВДАІ ЛМУ ГУМВСУ у Л/О, на
підставі яких було прийняте рішення
про відмову в порушенні кримінальної
справи, суд приходить до переконання,
що позов належить задовольнити
частково, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 23.08.2012 року в м.
Львові на вул. С.Стрільців, 14 водій
мотоцикла марки «HS 250-2» реєстраційний
номер НОМЕР_2 ОСОБА_3, рухаючись у правій
смузі руху, здійснив наїзд на пішохода
ОСОБА_4, яка переходила проїзну частину
дороги з-за стоячого транспортного
засобу, поза пішохідним переходом, не
впевнившись у відсутності
транспортних засобів. Маючи технічну
можливість уникнути наїзду, водій
ОСОБА_3 не застосував екстреного
гальмування (ніжним і ручним гальмами
одночасно), внаслідок чого здійснив
наїзд на пішохода ОСОБА_4 Надалі,
виїхавши на ліву смугу руху, вчинив
зіткнення з автомобілем марки «TOYOTA»,
моделі «AURIS», реєстраційний номер
НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1,
завдавши автомобілю технічні
пошкодження.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, п.4
Постанови Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» шкода, завдана
неправомірними діями майну фізичної
особи, підлягає відшкодуванню в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Обов'язок відшкодувати завдану шкоду
виникає у її завдавача за умови, що дії
останнього були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи, а коли це було наслідком дії
джерела підвищеної небезпеки, -
незалежно від наявності вини.

З доводів сторін, матеріалів справи та
оглянутих в судовому засіданні
матеріалів ВДАІ ЛМУ ГУМВСУ у Л/О по
факту даного ДТП судом встановлено, що
технічні пошкодження автомобілю
позивача були спричинені внаслідок
зіткнення з мотоциклом марки «HS 250-2»,
реєстраційний номер НОМЕР_2 під
керуванням ОСОБА_3 Відтак, саме він є
особою, яка безпосередньо завдала
шкоду майну фізичної особи.

Суд критично оцінює твердження
відповідачів ОСОБА_3 та страхової
компанії про відсутність вини ОСОБА_3 у
заподіянні позивачеві шкоди з
посиланням на відсутність постанови
про притягнення його до
адміністративної відповідальності.

Дійсно, положення ч. 4 ст. 61 ЦПК України
фактично позбавляють особу, вину якої
встановлено вироком у кримінальній
справі або постановою у справі про
адміністративне правопорушення,
можливості спростувати наявність
такої вини.

Проте вказана процесуальна норма не
дає підстав за будь-яких обставин
вважати не винною у
дорожньо-транспортній пригоді особу,
відносно якої не порушувалось
кримінальної справи і не складався
протокол про адміністративне
правопорушення. У цьому випадку вину
такої особи може бути підтверджено чи
спростовано іншими належними і
допустимими доказами, передбаченими
ст. 57 ЦПК України.

Вирішуючи питання щодо
винуватості ОСОБА_3 у скоєнні ДТП, яке
мало місце 23.08.2012р., суд виходить з
наступних встановлених обставин.

Так, по факту даної
дорожньо-транспортної пригоди
постановою старшого інспектора
сектору оформлення матеріалів ДТП,
дізнання та розшуку транспортних
засобів, що зникли з місця ДТП ВДАІ ЛМУ
ГУМВСУ у Львівській області 07.11.2012 року
прийнято рішення про відмову в
порушенні кримінальної справи з тих
підстав, що в результаті ДТП потерпіла
ОСОБА_4 отримала незначні тілесні
ушкодження, від проходження
судово-медичного дослідження
відмовилась, а отже, відсутній склад
злочину, передбачений ст. 286 КК України.

Протокол про адміністративне
правопорушення відносно водія ОСОБА_3
не складався.

Разом з тим винуватість відповідача
ОСОБА_3 у скоєнні зіткнення мотоцикла
під його керуванням з автомобілем
автомобілем марки «TOYOTA», моделі «AURIS»,
реєстраційний номер НОМЕР_1 під
управлінням водія ОСОБА_1,
стверджується матеріалами справи та
матеріалами ВДАІ ЛМУ ГУМВСУ у
Львівській області, зокрема: даними
протоколу огляду місця
дорожньо-транспортної пригоди від
23.08.2012 року зі схемою /з чітким
зазначенням місця зіткнення,
локалізацією і характером пошкоджень,
відсутності будь-яких слідів
гальмування мотоциклу/, даними
протоколів додаткового огляду місця
ДТП від 24.09.2012 року за участю ОСОБА_3,
додаткового огляду місця ДТП від 24.09.2012
року за участю ОСОБА_4., а також даними
висновку судової автотехнічної
експертизи № 783 від 12.06.2013 року.

Висновком судової автотехнічної
експертизи № 783 від 12.06.2013 року
встановлено, що водій мотоцикла ОСОБА_3
мав технічну можливість уникнути
скоєння наїзду на пішохода шляхом
застосування не тільки екстреного
гальмування /ніжним і ручним гальмами
одночасно, але й гальмування із меншою
ефективністю /однак ця ефективність
повинна була бути такою, щоб
забезпечити зупинку мотоцикла до лінії
руху пішохода/.

У даній дорожній ситуації водій ОСОБА_3
повинен був керуватися вимогами п.п. 1.5,
1.10 /в частині визначення терміну
«небезпека для руху»/, 2.3 /підпункту «б»
та 12.3 ПДР, у відповідності до яких водій
із моменту виникнення небезпеки для
руху повинен був своєчасно застосувати
гальмування /причому і ручним, і ніжним
гальмами одночасно/ достатньої для
зупинки до лінії руху пішохода
ефективності.

Причиною настання
дорожньо-транспортної пригоди з
технічної точки зору є те, що водій
ОСОБА_3 з моменту виникнення небезпеки
для руху своєчасно не застосував
гальмування для уникнення наїзду.

Даний висновок був взятий до уваги та
покладений в основу рішення
апеляційного суду Львівської області
від 11.07.2013 року у справі про
адміністративне правопорушення №
1309/7562/12 відносно ОСОБА_4

Приймаючи до уваги цей висновок
експертизи № 783 від 12.06.2013 року, суд
враховує, що відповідачем ОСОБА_3 не
заперечується та обставина, що
гальмування він не застосовував, що він
й ствердив в суді апеляційної
інстанції, згідно постанови
апеляційного суду Львівської області
від 11.07.2013 року.

Доводи відповідача ОСОБА_3 в тому, що
пішохід ОСОБА_4 позбавила його
можливості уникнути наїзду на неї та
зіткнення із автомобілем марки «TOYOTA»,
не заслуговують на увагу суду, з
наступних мотивів.

Висновок спеціаліста НДЕКЦ ГУМВСУ у
Львівській області № 1/384 від 02.11.2012
року про те, що водій ОСОБА_3 не мав
технічної можливості уникнути наїзду
на пішохода, покладений в основу
постанови старшого інспектора сектору
оформлення матеріалів ДТП, дізнання та
розшуку транспортних засобів, що
зникли з місця ДТП ВДАІ ЛМУ ГУМВСУ у Л/О
про відмову в порушення кримінальної
справи від 07.11.2012р., - ґрунтується на
неналежних вихідних даних.

Так, у протоколі додаткового огляду
місця ДТП, складеному за участю водія
ОСОБА_3 від 24.09.2012 року вказано, що водій
мотоцикла ОСОБА_3 рухався на вул.
Січових Стрільців в м. Львові по правій
смузі руху на віддалі 3,9м від правого
краю проїзної частини, а пішохода
виявив на віддалі 1,4м від правого краю
проїзної частини. За таких обставин
пішохід мала пройти в полі зору водія
до зіткнення віддаль 2,5 метри. Проте, в
основу дослідження та висновку
спеціаліста покладені вихідні дані,
згідно яких пішохід пройшла в полі зору
водія ОСОБА_3 віддаль 1,5метри.

Хоча в першому поясненні водія ОСОБА_3
від 23.08.2012 року він стверджував, що
мотоцикл рухався зі швидкістю 20-30
км/год., а при додатковому огляді місця
події - 30-40 км/год., проте, при
проведенні дослідження була врахована
швидкість руху мотоцикла лише 30-40
км/год., тобто задана ОСОБА_3 швидкість
руху у поясненні від 23.08.2012р. врахована
не була.

Зважаючи на наявність явних
суперечностей у вихідних даних,
висновок спеціаліста НДЕКЦ ГУМВСУ у
Львівській області № 1/384 від 02.11.2012
року, а також доводи постанови про
відмову в порушенні кримінальної
справи від 07.11.2012 року про те, що ОСОБА_3
був позбавлений технічної можливості
уникнути наїзду шляхом застосування
своєчасного екстреного гальмування -
не приймаються судом до уваги, з
наступних підстав.

При розгляді судом апеляційної
інстанції жоден з учасників
дорожньо-транспортної пригоди не
оспорював місце зіткнення, як це
зазначено в схемі ДТП, якій судом також
надано оцінку, відтак,
дорожньо-транспортна пригода
відбулась на проїжджій частині
відповідного напрямку по якій
рухались: автомобіль марки «TOYOTA»,
моделі «AURIS», реєстраційний номер
НОМЕР_1, мотоцикл моделі «HS 250-2»,
реєстраційний номер НОМЕР_2 та пішохід.

Аналізуючи наведене, судом
встановлено наявність складу
правопорушення у діях саме ОСОБА_3,
необхідного для покладення
відповідальності за завдану шкоду, що
полягає у пошкодженні майна в
результаті протиправної поведінки
правопорушника, причинний зв'язок між
протиправною поведінкою і шкодою та
суб'єктивну підставу деліктної
відповідальності - вину.

Виходячи з цього, суд вважає підставним
відшкодування завданих збитків саме з
відповідача ОСОБА_3, а не з ОСОБА_4 хоча
її вина у скоєнні ДТП встановлена
постановою судді.

Відповідно до наявного в матеріалах
справи полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ/ 6387588,
транспортний засіб - мотоцикл HS 250-2,
реєстраційний номер НОМЕР_2 на момент
ДТП був застрахований у ПАТ «Страхова
компанія «Універсальна».

Страховик забезпечує відшкодування
шкоди, завданої майну третіх осіб під
час ДТП, що сталася за участі
забезпеченого транспортного засобу та
внаслідок цієї пригоди настає
цивільно-правова відповідальність
особи, відповідальність якої
застрахована.

В передбаченому Законом порядку ОСОБА_1
звернулась з заявою щодо отримання
страхового відшкодування у ПАТ
«Страхова компанія «Універсальна»,
надала автомобіль для огляду.

Листом № 0227 від 28-08-2013 року у виплаті
страхового відшкодування їй було
відмовлено.

Проте, полісом № АВ/ 6387588 застрахована
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_3, яка настає у разі виникнення
страхового випадку - події, внаслідок
якої заподіяна шкода третім особам під
час дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася за участю забезпеченого
страховим договором транспортного
засобу - мотоциклу HS 250-2, реєстраційний
номер НОМЕР_2.

Відповідно до п.2, 3 ч.1. ст.988 ЦК України
страховик зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

Статтею 990 ЦК України встановлено, що
страховик здійснює страхову виплату
відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Як вбачається із висновку судової
автотоварознавчої експертизи №220 від
30.04.2013 року вартість матеріального
збитку, спричиненого пошкодженням
автомобіля марки «TOYOTA», моделі «AURIS»,
реєстраційний номер НОМЕР_1 становить
21444 грн.62 коп.

Доводи ПАТ СК «Універсальна» про те, що
вказана у висновку №220, складеному
30.04.2013 року сума завданих збитків є
надто завищена, тому не може братись до
уваги, навідміну від замовленого ними
звіту №26/13 про оцінку автомобіля,
виконаного 14.01.2013 року оцінювачем
ОСОБА_7, згідно з яким вартість
відновлювального ремонту автомобіля
складає 11 107,89 грн. не приймаються до
уваги суду, з наступних підстав.

Відповідно до п.1.8 Наказу Міністерства
юстиції України №53/5 від 08.10.98 «Про
затвердження Інструкції про
призначення та проведення судових
експертиз та Науково-методичних
рекомендацій з питань підготовки та
призначення судових експертиз та
експертних досліджень», експертизи та
дослідження проводяться фахівцями, які
мають відповідну вищу освіту,
освітньо-кваліфікаційний рівень не
нижче спеціаліста, пройшли
відповідну підготовку в державних
спеціалізованих установах,
атестовані та отримали кваліфікацію
судового експерта з певної
спеціальності і внесені до Державного
реєстру атестованих судових експертів.

Як вбачається зі звіту №26/13, виконаного
14.01.2013 року оцінювачем ОСОБА_7, таких
вимог ним не дотримано.

Натомість, суд приймає до уваги
висновок судової автотоварознавчої
експертизи №220, складений 20.04.2012 року
судовим експертом сектору
товарознавчих досліджень лабораторії
спеціальних досліджень Білим О.О.,
котрий має повну вищу технічну освіту
за спеціальністю «технологія
машинобудування» з присвоєнням
кваліфікації інженера-механіка,
кваліфікацію судового експерта
третього кваліфікаційного класу з
правом проведення судових експертиз за
експертною спеціальністю 12.2-
«Визначення вартості колісних
транспортних засобів та розміру
збитку, завданого власнику
транспортного засобу», володіє стажем
експертої роботи з 2000 року, а також
19.11.2002 року внесений до Державного
реєстру ФДМУ за НОМЕР_3

Більше того, експертиза проводилась за
ухвалою суду та з повідомленням сторін.
Її висновок є належно обґрунтованим,
містить необхідні відомості щодо
технічних пошкоджень автомобіля та
розрахунок вартості заподіяного
збитку.

Таким чином, у цій частині позовні
вимоги ОСОБА_1 знайшли своє ствердження
в суді та такі належить задоволити.

Визначена експертизою сума /з
врахуванням встановленої франшизи/
підлягає до відшкодування
відповідачем - страховою компанією,
оскільки нею застрахована
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_3 та безпосередньо забезпеченим
страховим договором транспортним
засобом було пошкоджено автомобіль
позивача.

Суму, що не підлягає відшкодуванню
страховиком у зв'язку з встановленням
франшизи в розмірі 510 грн., належить
стягнути з відповідача ОСОБА_3

З врахуванням наведеного, виходячи зі
змісту положень ст. 1166 ЦК України, якою
відшкодування шкоди покладається на
особу, яка її безпосередньо завдала,
суд не вбачає підстав до стягнення
збитків з відповідача ОСОБА_4

Суд погоджується й приймає до уваги
доводи відповідача ПАТ «Страхова
компанія «Універсальна» про те, що
відповідно до вимог ст.32.7 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик не відшкодовує
шкоду, пов'язану із втратою товарної
вартості транспортного засобу, відтак
правові підстави для задоволення
позову в цій частині вимог, відсутні.

Заслуговують на увагу суду й
твердження відповідача ПАТ «Страхова
компанія «Універсальна» щодо
необґрунтованості позовних вимог
позивача ОСОБА_1 про стягнення
моральної шкоди.

Так, для настання деліктної
відповідальності необхідна наявність
складу правопорушення, а саме:
наявність шкоди, протиправна поведінка
заподіювача шкоди, причинний зв'язок
між шкодою та протиправною поведінкою
заподіювача, вина, послідовність явищ.
Даний перелік обставин визнаний
загальними, так як його наявність
необхідна у всіх випадках
відшкодування шкоди.

Оскільки належних доказів того, що
позивачу ОСОБА_1 спричинено моральну
шкоду, внаслідок позбавлення
можливості користуватись транспортним
засобом протягом тривалого проміжку
часу суду не надано, як і не надано
доказів того, що в результаті
протиправних дій заподіювачів шкоди,
позивач не мала можливості
користуватись іншими, доступним
громадянам транспортними засобами, для
підтримання звичного життєвого укладу,
що з приводу дій відповідача позивач
понесла моральні страждання, відтак
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги в частині відшкодування
моральних збитків не знайшли
ствердження в судовому засіданні.

Крім того, згідно з вимогами ст.88
ЦПК України, в користь ОСОБА_1 належить
солідарно присудити з Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Універсальна» та ОСОБА_3
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати, зокрема
107,30 грн. судового збору та 1593,80 грн.
витрат за проведення судової
автотоварознавчої експертизи.

На підставі ст.ст. 1166, 1187 ЦК
України та керуючись ст.ст. 10, 58, 59, 60, 61,
88, 169, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

позов задоволити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Універсальна» на користь ОСОБА_1 21444,62
грн. збитків, спричинених пошкодженням
автомобіля TOYOTA AURIS р.н. НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 510,00
грн. заподіяної майнової шкоди.

Стягнути солідарно з Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Універсальна» та ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 1593,80 грн. витрат за
проведення судової автотоварознавчої
експертизи.

Стягнути солідарно з Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Універсальна» та ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 107,30 грн. сплаченого
судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, а у разі
якщо рішення було проголошено без
участі особи, яка його оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий суддя
Мисько Х.М.