Справа № 307/3312/13-ц
Провадження № 2/307/104/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2014 року
м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської
області в особі головуючого судді
Бобрушко В.І., при секретарях Баник А.А.,
Герич Є.І., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду міста
Тячів цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління освіти, молоді та
спорту Тячівської районної державної
адміністрації, Дулівської сільської
ради, третьої особи - заступника
начальника Управління освіти, молоді
та спорту Тячівської районної
державної адміністрації про
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
Управління освіти, молоді та спорту
Тячівської районної державної
адміністрації, Дулівської сільської
ради, третьої особи - заступника
начальника Управління освіти, молоді
та спорту Тячівської районної
державної адміністрації про
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди В позовній заяві зазначила, що 20
серпня 2013 року заступником начальника
Управління освіти, молоді та спорту
Тячівської районної державної
адміністрації Шеверя І.І. було видано
наказ за №375-К «Про внесення змін до
наказу від 12.07.2013 року №318-К «Про
звільнення з посади завідувача
Дулівським ДНЗ ОСОБА_1», яким викладено
в новій редакції пункт №1 зазначеного
наказу від 12 липня 2013 року, в результаті
чого підставу її звільнення
відповідачем Шеверя І.І.
перекваліфіковано з норми пункту 3
статті 40 КЗпП України на норму пункту 1
статті 41 КЗпП України. До дня подання
позовної заяви відповідачем Шеверя І.І.
трудову книжку їй не видано. Таким
чином, в контексті цього та зважаючи на
ту обставину, що з 20 серпня 2013 року, коли
відповідачем Шеверя І.І. було видано
наказ, яким змінено підстави її
звільнення з п.3 ст. 40 КЗпП України на п.1
статті 41 КЗпП України місячний термін
ще не минув, позов подано в межах
строків, встановлених нормою статті 233
КЗпП України. Незаконність її
звільнення на підставі наказу від 12
липня 2013 року №318-К в редакції його
пункту 1, що викладена наказом №375-К від
20 серпня 2013 року пояснюється двома
обставинами: перевищення заступником
начальника управління освіти, молоді
та спорту Тячівської районної
державної адміністрації Шеверя І.І.
власних повноважень під час видачі ним
наказу №375-к від 20 серпня 2013 року та
відсутністю доказів, які б вказували на
порушення нею трудових обов'язків або,
як це зазначено в наказі - порушення
фінансової дисципліни, зокрема абзацу
«а» підпункту 3 пункту 4 наказу
Міністерства освіти і науки України
від 26 вересня 2005 року №557 «Про
впорядкування умов оплати праці та
затвердження схем тарифних розрядів
працівників навчальних закладів,
установ освіти та наукових установ». Як
вбачається з тексту наказу відповідача
Шеверя І.І. від 20 серпня 2013 року №375-К,
цей наказ підписано заступником
начальника Управління освіти, молоді
та спорту Тячівської районної
державної адміністрації Шеверя Іваном
Івановичем саме в статусі заступника, а
не виконуючого обов'язки голови
державної адміністрації.
Безпосередньо з тексту наказу
вбачається, що Шеверя І.І. цей наказ
видає як заступник начальника, а не як
начальник управління чи в.о.
начальника. Подвійне тлумачення щодо
кваліфікації статусу посадової особи,
яка підписала наказ, в цьому випадку
виключається: в наказі чітко зазначено
- «Заступник начальника І.І. Шеверя», а
не «В.о. начальника І.І. Шеверя». Також
зазначила, що навіть за умови, якщо б
зазначений наказ було підписано
начальником чи в.о. начальника
Управління освіти, молоді та спорту
Тячівської районної державної
адміністрації, а не його заступником,
то цей документ хоча і є окремим
документом, але при цьому не
самодостатнім нормативним актом. Цим
наказом вносяться зміни до наказу №318-к
від 12 липня 2013 року. Мотивувальна
частина наказу №318-к від 12 липня 2013 року
та навіть його назва, при цьому
залишилась без жодних змін. Позивачка
зазначає на відсутність доказів, які б
вказували на порушення нею трудових
обов'язків або як це зазначено в наказі
про звільнення - порушення фінансової
дисципліни, зокрема абзацу «а»
підпункту 3 пункту 4 наказу
Міністерства освіти і науки України
від 26 вересня 2005 року №557 «Про
впорядкування умов оплати праці та
затвердження схем тарифних розрядів
працівників навчальних закладів,
установ освіти та наукових установ».
Працюючи на протязі 17-ти років
завідуючою Дулівським ясла-садком
грубого порушення трудових обов'язків
вона ніколи не допускала. При цьому
жодних доказів, які б свідчили про це не
має. Управління освіти, молоді та
спорту Тячівської районної державної
адміністрації ставить їй у вину в
якості фінансового порушення те, що
вона начебто видавала розпорядчі
документи (накази) на встановлення осіб
доплати за виконання обов'язків
тимчасово відсутніх вихователів, на
підставі яких Дулівською сільською
радою було зайво проведено нарахування
і виплачено їй заробітну плату в
загальній сумі 4038 гривень. Однак,
жодного наказу за її підписом, в якому
вона б розпорядилася виплатити їй
надбавку, передбачену абзацом «а»
підпункту 3 пункту 4 наказу
Міністерства освіти і науки України
від 26 вересня 2005 року №557 «Про
впорядкування умов оплати праці та
затвердження схем тарифних розрядів
працівників навчальних закладів,
установ освіти та наукових установ» (за
виконання нею обов'язків тимчасово
відсутнього працівника) вона ніколи не
видавала. В наказах Управління освіти,
молоді та спорту Тячівської районної
державної адміністрації (як №318-к від 12
липня 2013 року, так і №375-к від 20 серпня
2013 року) про наявність таких наказів не
зазначається зовсім. Разом з цим, в
Україні станом на сьогоднішній день
жодною нормою підзаконного
нормативно-правового акту чи законом
не забороняється керівнику дошкільної
установи виконувати обов'язки
тимчасово відсутнього працівника (в
т.ч. вихователя). Нормою абзацу «а»
підпункту 3 пункту 4 наказу
Міністерства освіти і науки України
від 26 вересня 2005 року №557 «Про
впорядкування умов оплати праці та
затвердження схем тарифних розрядів
працівників навчальних закладів,
установ освіти та наукових установ»
забороняється встановлювати надбавки
керівнику освітньої установи за
виконання обов'язків тимчасово
відсутнього працівника. Тобто,
виконання нею обов'язків вихователя на
період його відпустки не є порушенням з
її сторони трудових обов'язків. При
цьому, доплату собі за виконання такої
роботи вона ніколи не встановлювала. В
підтвердження цього надає копію
наказу №6-к від 1 червня 2012 року. З
тексту наказу чітко вбачається, що
ставку вихователя ОСОБА_5 на період її
відпустки вона розділила між собою та
ОСОБА_6 і жодного слова про
встановлення собі доплати за заміну в
наказі вона не зазначала. В свою чергу
нарахування та виплата заробітної
плати працівникам Дулівського ДНЗ
належить до повноважень відповідних
посадових осіб Дулівської сільської
ради. Саме недостатня кваліфікація
посадових осіб Управління освіти,
молоді та спорту Тячівської районної
державної адміністрації призвела до
порушень абзацу «а» підпункту 3 пункту 4
наказу Міністерства освіти і науки
України від 26 вересня 2005 року №557 «Про
впорядкування умов оплати праці та
затвердження схем тарифних розрядів
працівників навчальних закладів,
установ освіти та наукових установ».
Вважає, що зазначені порушення
допущено саме Управлінням освіти,
молоді та спорту Тячівської районної
державної адміністрації, яке нараховує
та виплачує заробітну плату
працівникам ясла-садка, а не нею.
Усвідомлюючи безпідставність
отримання нею грошової винагороди з
виконання обов'язків тимчасово
відсутнього вихователя, вона готова
відразу повернути отримані кошти, як
безпідставно набуті. Виходячи з
наведеного, як Управління освіти,
молоді та спорту Тячівської районної
державної адміністрації, так і
Дулівська сільська рада грубо порушили
закон, внаслідок чого її неправомірно
звільнено з посади завідуючої
ясла-садка. Зазначена обставина є
підставою для постановлення окремої
ухвали стосовно Управління освіти,
молоді та спорту Тячівської районної
державної адміністрації та Дулівської
сільської ради щодо усунення ними
причин та умов допущених щодо неї
порушень. Щодо заподіяної їй моральної
шкоди внаслідок незаконного
звільнення позивачка зазначила, що
відразу після незаконного звільнення у
неї внаслідок душевних переживань
різко погіршився стан здоров'я на
нервовій основі - потягнуло ногу та
спину, чого до цього в неї ніколи не
було. Болі стали до того нестерпними, що
16 липня 2013 року вона змушена була
звернутися за допомогою до
лікаря-невропатолога Тячівської
районної поліклініки, яка
діагностувала в неї наявність хвороби
неврологічного характеру. Оскільки до
цього часу жодних невропаталогій за
собою вона не відчувала, то виникнення
в неї зазначеної хвороби пов'язує
виключно з душевними переживаннями, що
викликані незаконним звільненням її з
роботи. Крім вищезазначених фізичних
страждань через хворобу внаслідок
протиправних дій Управління освіти,
молоді та спорту Тячівської районної
державної адміністрації та Дулівської
сільської ради їй завдано моральну
шкоду також в результаті моральних
страждань у зв'язку з втратами
немайнового характеру, зокрема
-приниження престижу та ділової
репутації і порушенні стосунків з
оточуючими людьми. Видачею незаконного
наказу про звільнення №318-к від 12 липня
2013 року в обох редакціях: як первісній -
від 12 липня 2013 року так і в редакції від
20 серпня 2013 року Управлінням освіти,
молоді та спорту Тячівської районної
державної адміністрації та Дулівською
сільською радою принижено її
багаторічну бездоганну репутацію як
керівника з 17-річним стажем внаслідок
виставлення її перед колегами (як тими,
з якими вона працює в Дулівському
ясла-садку, так і колегами - завідуючими
ясла-садків сіл Тячівського району) в
якості керівника, що грубо порушує
трудові обов'язки, що не відповідає
дійсності. Визначаючи розмір моральної
шкоди вона виходила насамперед з
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних), ступеня
зниження престижу і ділової репутації,
які вона переживає внаслідок
протиправних дій відповідачів. Разом з
цим, визначаючи такий розмір, вона
керувалася принципом розумності і
справедливості. Звичайно, втрачене
здоров'я вже жодним чином не вернути, і
ніякими грошима його не компенсувати.
Але все ж таки, вона вважає, що сума
розміром 10 000 гривень буде хоча б
частковою компенсацією тієї моральної
шкоди, яку вона переносить внаслідок
переживань (фізичних, моральних і
психічних страждань), які обумовлені
незаконним звільненням. Доказом
підтвердження наявності в неї
вищезазначеної хвороби неврологічного
характеру є відповідний діагноз,
поставлений лікарем-невропатологом
Тячівської районної поліклініки. Та
обставина, що моральна шкода заподіяна
їй взаємопов'язаними, сукупними діями
Дулівської сільської ради та
Управлінням освіти, молоді та спорту
Тячівської районної державної
адміністрації підтверджується фактом
введення Дулівською сільською радою в
оману начальника Управління освіти,
молоді та спорту Тячівської РДА з
приводу начебто нарахування нею собі
доплати за період виконання обов'язків
вихователя на період її відпустки. Таку
доплату вона собі не призначала, а її
доплату було нараховано відповідною
посадовою особою Дулівської сільської
ради, тобто не через її вину.

Просить суд визнати незаконним та
скасувати наказ Управління освіти,
молоді та спорту Тячівської районної
державної адміністрації «Про
звільнення з посади завідувача
Дулівським ДНЗ ОСОБА_1» від 12 липня 2013
року №318-к в редакції норми пункту 1
цього наказу, викладений наказом №375-к
від 20 серпня 2013 року; поновити її на
посаді завідувача Дулівського
дошкільного навчального закладу;
зобов'язати Дулівську сільську раду
виплатити їй середній заробіток за час
вимушеного прогулу; стягнути солідарно
з Управління освіти, молоді та спорту
Тячівської районної державної
адміністрації та Дулівської сільської
ради 10 000 (десять тисяч) гривень
моральної шкоди, заподіяної їй
незаконним звільненням.

Представник відповідача Управління
освіти, молоді та спорту Тячівської
районної державної адміністрації
надіслав до суду письмові заперечення,
в яких зазначив, що позивачка ОСОБА_1 є
систематичним порушником своїх
обов'язків, передбачених статутом
Дулівського дошкільного навчального
закладу ясла-садка. Вона своїми діями
порушувала трудову дисципліну, що
тягне за собою відповідальність,
передбачену нормами КЗпП України. Під
час перевірки роботи Дулівського ДНЗ
було зафіксовано,, що позивачкою
вчинено одноразове грубе порушення -
істотне порушення фінансової
дисципліни. Зокрема, при проведенні
ревізії стану дотримання бюджетного
законодавства щодо складання та
виконання бюджету та
фінансово-господарської діяльності
Дулівської сільської ради за період з
01.01.2010 року по 31.03.2013 року працівниками
Рахівської міжрайонної державної
фінансової інспекції було складено акт
«Про виявлені фінансові порушення в
дошкільному навчальному закладі с.
Дулово». У процесі перевірки
встановлено порушення пп. а п.п.3 п.4
наказу Міністерства освіти і науки
України від 26.09.2005 року №557 «Про
впорядкування умов оплати праці та
затвердження схем тарифних розрядів
працівників навчальних закладів,
установ освіти та наукових установ».
Дане порушення позивачка заперечує,
посилаючись на те, що вона ніколи не
видавала наказів на виконання нею
обов'язків тимчасово відсутніх
працівників, відповідно до чого нею
порушено дану норму. Наведене
твердження позивачки є неправдивим,
так як за період 2010-2012 року позивачкою
було видано та підписано 5 наказів про
призначення їй по 0,5 ставки на час
перебування відповідного працівника у
відпустці. Виданий наказ №375 від 20.08.2013
року про внесення змін до наказу №318-к
від 12.07.2013 року підписаний заступником
начальника Управління освіти, молоді
та спорту Тячівської РДА, який діяв на
підставі посадової інструкції. На
момент видання наказу №375 від 20 серпня
2013 року, начальник Управління освіти,
молоді та спорту Тячівської районної
державної адміністрації Довжанин М.І. у
період з 12.07.2013 року по 27.08.2013 року
знаходився у відпустці. Зазначена
обставина стверджується
розпорядженням голови Тячівської
районної державної адміністрації
Закарпатської області №136 від 07.08.2013
року, згідно якого начальник
Управління освіти, молоді та спорту
Тячівської районної державної
адміністрації Довжанин М.І. у період з
12.07.2013 року по 27.08.2013 року знаходився у
відпустці. Відповідно до п.1 пп.7
посадової інструкції заступника
начальника управління освіти, молоді
та спорту Тячівської районної
державної адміністрації Шеверя І.І.,
заступник начальника Управління
освіти, молоді та спорту виконує
обов'язки начальника управління
освіти, молоді та спорту на час його
відсутності з поважних причин. У разі
відсутності начальника Управління
заступник начальника Управління
освіти, молоді та спорту виконує його
обов'язки. Таким чином, станом на момент
підписання наказу про внесення змін до
наказу №318 від 12.07.2013 року, обов'язки
начальника Управління виконував
заступник начальника Шеверя І.І., яким і
був правомірно підписано наказ про
внесення змін №375 від 20.08.13 року без
порушення норм ст. 41 ЗУ «Про місцеві
державні адміністрації» та підпункту 11
пункту 10 Типового положення про
структурні підрозділи місцевої
державної адміністрації,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 26 вересня 2012
року. А тому доводи позивачки про
перевищення заступником начальника
Управління освіти, молоді та спорту
Тячівської РДА Шеверя І.І. та про
неправомірність і фіктивність наказу
№318 від 12.07.2013 року є безпідставними і
не заслуговують на увагу. Щодо
відшкодування моральної шкоди
зазначила, що дана вимога позивачки є
безпідставною, необгрунтованою та
юридично недоведеною, так як під час
розгляду справи позивачка жодних
доказів того,, що видання наказу про
звільнення зумовило порушення її
здоров'я не надала. ОСОБА_1 неодноразово
запрошувалась до Управління освіти,
молоді та спорту Тячівської РДА для
отримання трудової книжки, як у
телефонному режимі, так і шляхом
надсилання їй листа-повідомлення, про
що свідчить акт від 12.07.2013 року та листи
- повідомлення від 12.07.2013 року за №2105 та
від 20.08.2013 року за №2421. На даний час
державні кошти в сумі 4,38 тис. гривень,
отримані внаслідок допущеного
позивачкою грубого порушення трудових
обов'язків та зайво проведені
нарахування єдиного соціального
внеску в сумі 1,59 тис. гривень, не
повернуті, про що свідчить довідка
Дулівської сільської ради від 17.09.2013
року за №337. Просить в задоволенні
позову відмовити (а.с.21-23).

В судовому засіданні позивачка
позов підтримали, посилаючись на
викладені в позовній заяві обставини
та додатково пояснила, що на даний час в
неї відсутні рецепти на ліки, чеки на їх
купівлю, коли вона лікувалася після
свого звільнення. Просить його
задовольнити.

Представник відповідача
Управління освіти, молоді та спорту
Тячівської районної державної
адміністрації Біла О.М. в судовому
засіданні позов не визнала,
посилаючись на подані письмові
заперечення, та просить в задоволенні
позову відмовити.

Представник Дулівської сільської ради
Майор В.А. в судовому засіданні позов не
визнав, вважає вимоги позивачки
безпідставними, оскільки Рахівською
міжрайонною державною фінансовою
інспекцією були зафіксовані порушення
з боку позивачки ОСОБА_1, а тому просить
в задоволенні позову відмовити.

Третя особа - заступник начальника
Управління освіти, молоді та спорту
Тячівської районної державної
адміністрації Шеверя І.І. в судове
засідання не з'явився, так як надіслав
до суду заяву про розгляд справи в його
відсутності, а тому суд в порядку ст. 169
ЦПК України розглянув справу у його
відсутності на підставі наявних в
справі доказів.

Дослідивши всі обставини справи, суд
дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено,
що згідно Статуту Дулівського
навчального ясла-садка Тячівського
району, його засновником є Дулівська
сільська рада, який здійснює його
фінансування а завідуючий дошкільного
закладу призначається і звільняється з
посади Управлінням освіти молоді та
спорту Тячівської РДА з дотриманням
чинного законодавства та за попереднім
погодженням з органами місцевого
самоврядування (а.с.25-37).

Наказом №318-к від 12 липня 2013 року (пункт
1), виданого начальником Управління
освіти, молоді та спорту Тячівської
районної державної адміністрації
Закарпатської області, позивачку
ОСОБА_1 було звільнено з посади
завідуючої Дулівським дошкільним
навчальним закладом, днем 12 липня 2013
року, за систематичне невиконання
працівником без поважних причин
обов'язків, порушення трудової
дисципліни, невжиття дієвих заходів
щодо забезпечення належного контролю і
керівництва за навчально-виховним
процесом, вимог законодавства,
спрямованого на організацію
харчування дітей у навчально-виховному
закладі, що призвели до порушень п. 2.6.,
4.2., 5.3., 7.5., 7.8., 8.1., 8.4., 8.5 Статуту
Дулівського дошкільного навчального
закладу, п.3.1., 3.2., 3.4., 3.18, 3.20., 3.23., 3.24., 3.25.,
3.26., 3.33., 3.37., 3.38. посадової інструкції
завідувача Дулівським ДНЗ, п.3 ст. 20, ст.24
Закону України «Про дошкільну освіту»,
розділу ІІ Примірної інструкції з
діловодства у дошкільних навчальних
закладах, ст.45-47 положення про
дошкільний навчальний заклад,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 березня 2003 року
№305, постанови Кабінету Міністрів
України від 22 листопада 2004 року №1591
«Про затвердження норм харчування у
навчальних та оздоровчих закладах» та
п. 1.3., 1.7., 1.9., 5.1., 5.2., 5.4. «Інструкції
харчування дітей у дошкільному
закладі» із змінами відповідно до
наказу МОНМСУ МОЗУ від 26 лютого 2013 року
№202/165, п.п."а" п.п.3 п.4 наказу
Міністерства освіти і науки України
від 26 вересня 2005 року № 557 "Про
впорядкування умов оплати праці та
затвердження схем тарифних розрядів
працівників навчальних закладів,
установ освіти та наукових установ (із
змінами та доповненнями) на підставі п.3
ст.40 КЗпП України (а.с.7-9).

Наказом №375-к від 20 серпня 2013 року,
виданого начальником Управління
освіти, молоді та спорту Тячівської
районної державної адміністрації
Закарпатської області, пункт 1 наказу
по Управлінні освіти, молоді та спорту
Тячівської районної державної
адміністрації від 12 липня 2013 року №318-к
«Про звільнення з посади завідувача
Дулівським ДНЗ ОСОБА_1» викладено в
наступній редакції, а саме, що ОСОБА_1
звільнено з посади завідуючої
Дулівським дошкільним навчальним
закладом за істотне порушення
фінансової дисципліни, а саме, пп."а"
п.п.3 п.4 наказу Міністерства освіти і
науки України від 26 вересня 2005 року №557
«Про впорядкування умов оплати праці
та затвердження схем тарифних розрядів
працівників навчальних закладів,
установ освіти та наукових установ» (із
змінами та доповненнями) на підставі п.1
ст.41 КЗпП України (а.с.6).

Довідкою Дулівської сільської
ради про доходи від 29.01.2014 року за №30
стверджено, що заробітна плата
позивачки ОСОБА_1 протягом січня-липня
2013 року становила 19967,02 гривень, при
цьому її середньоденна заробітна плата
складала 134,20 гривень (а.с.127).

Із акту Рахівської міжрайонної
державної фінансової інспекції від
07.06.2013 року за №11-27-08/48 ревізії стану
дотримання бюджетного законодавства
щодо складання і виконання бюджету та
фінансово-господарської діяльності
Дулівської сільської ради за період з
01.01.2010 року по 31.03.2013 року вбачається, що
в ході перевірки було виявлено ряд
порушень (а.с.87-120).

У вказаному акті перевірки також
зазначено, що ревізією було
встановлено, що завідуючою ясла-садка
с. Дулово ОСОБА_1 в порушення пп."а" п.п.3
п.4 наказу Міністерства освіти і науки
України від 26 вересня 2005 року №557 «Про
впорядкування умов оплати праці та
затвердження схем тарифних розрядів
працівників навчальних закладів,
установ освіти та наукових установ» (із
змінами та доповненнями) видавалися
накази про заміну вихователів на себе,
в той час, як доплати за виконання
обов'язків тимчасово відсутніх
працівників не встановлюються
керівникам навчальних закладів,
установ освіти та наукових установ, їх
заступникам, внаслідок чого
бухгалтерією сільської ради було зайво
нараховано заробітну плату завідуючій
ясла-садка с. Дулово ОСОБА_1 за
тимчасово відсутнього працівника за
період 2010-2012 років в загальній сумі 4381,58
гривень та зайвого проведення
нарахувань єдиного соціального внеску
в сумі 1590,51 гривень (а.с.107-109), а тому
доводи позивачки щодо відсутності в її
діях порушень фінансового характеру,
коли вона працювала завідуючою
Дулівським ДНЗ, є безпідставними. .

Оскільки з акту ревізії від 07.06.2013
року вбачається, що інших порушень з
боку ОСОБА_1 інспекцією виявлено не
було, то суд приходить до висновку, що
зазначене порушення позивачкою ОСОБА_1
фінансової дисципліни і стало
підставою для її звільнення на
підставі ст..41 п.1 КЗпП України згідно
виданих начальником Управління освіти,
молоді та спорту Тячівської районної
державної адміністрації наказів №318-к
від 12 липня 2013 року та №375-к від 20 серпня
2013 року.

У відповідності до положень частини 5
статті 43 Конституції України
громадянам гарантується захист від
незаконного звільнення.

Відповідно до ч.1 ст.147 КЗпП
України за порушення трудової
дисципліни до працівника може бути
застосовано тільки один з таких
заходів стягнення: 1) догана; 2)
звільнення.

За змістом ст.41 ч.1 п.1 КЗпП України
трудовий договір з ініціативи власника
або уповноваженого ним органу може
бути розірваний також у випадку
одноразового грубого порушення
трудових обов'язків керівником
підприємства, установи, організації
всіх форм власності (філіалу,
представництва, відділення та іншого
відокремленого підрозділу), його
заступниками, головним бухгалтером
підприємства, установи, організації,
його заступниками.

Статтею 148 цього ж Кодексу передбачено,
що дисциплінарне стягнення
застосовується власником або
уповноваженим ним органом
безпосередньо за виявленням проступку,
але не пізніше одного місяця з дня його
виявлення, не рахуючи часу звільнення
працівника від роботи у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю або
перебування його у відпустці.
Дисциплінарне стягнення не може бути
накладене пізніше шести місяців з дня
вчинення проступку.

За змістом ст. 149 КЗпП України до
застосування дисциплінарного
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен зажадати від
порушника трудової дисципліни
письмові пояснення. За кожне порушення
трудової дисципліни може бути
застосовано лише одне дисциплінарне
стягнення. При обранні виду стягнення
власник або уповноважений ним орган
повинен враховувати ступінь тяжкості
вчиненого проступку і заподіяну ним
шкоду, обставини, за яких вчинено
проступок, і попередню роботу
працівника. Стягнення оголошується в
наказі (розпорядженні) і
повідомляється працівникові під
розписку.

Доказів дотримання цих вимог закону не
надано.

Як встановлено в судовому засіданні
порушення позивачкою ОСОБА_1
фінансової дисципліни, на підставі
якого вона була звільнена з посади
завідувача Дулівським ДНЗ, було
допущено нею протягом 2010-2012 років, про
те самі накази начальника Управління
освіти, молоді та спорту Тячівської
районної державної адміністрації за
№318-к та №375-к, згідно яких позивачку
ОСОБА_1 було звільнено на підставі ст..41
п.1 КЗпП України, були видані 12 липня 2013
року та 20 серпня 2013 року, тобто за
межами встановленого шестимісячного
строку з дня їх вчинення, а тому наказ
начальника Управління освіти, молоді
та спорту Тячівської районної
державної адміністрації від 12.07.2013 року
за №318-К «Про звільнення з посади
завідувача Дулівським ДНЗ ОСОБА_1» з
врахуванням внесених до нього змін
згідно наказу заступника начальника
Управління освіти, молоді та спорту
Тячівської районної державної
адміністрації від 20.08.2013 року за №375-К
«Про внесення змін до наказу від 12.07.2013
року за №318-К «Про звільнення з посади
завідувача Дулівським ДНЗ ОСОБА_1»
підлягає визнанню протиправним та
скасуванню.

Згідно ст. 235 ч.1 КЗпП України у разі
звільнення без законної підстави
працівник повинен бути поновлений на
попередній роботі органом, який
розглядає трудовий спір.

Беручи до уваги наведене, суд
вважає, що позивачку ОСОБА_1 слід
поновити на попереднє місце роботи.

Відповідно до ч.2 ст. 235 КЗпП України при
винесенні рішення про поновлення на
роботі орган, який розглядає спір,
одночасно приймає рішення про виплату
працівникові середнього заробітку за
час вимушеного прогулу або різниці в
заробітку за час виконання
нижчеоплачуваної роботи.

А тому, суд вважає, що з
відповідача Дулівської сільської ради
підлягає стягненню середній заробіток
позивачки за час вимушеного прогулу з 12
липня 2013 року до 3 лютого 2014 року, із
розрахунку середньоденної заробітної
плати в розмірі 134,20 гривень, тобто
всього на суму 18922 гривні 20 копійок з
відрахуванням з цієї суми податку та
інших обов'язкових платежів (період не
виплати належної заробітної плати з 12
липня 2013 року до 3 лютого 2014 року
складає 141 робочий день: липень 2013 року -
13 робочих дні, серпень 2013 року - 21
робочий день, вересень 2013 року - 21
робочий день, жовтень 2013 року - 23
робочих дні, листопад 2013 року - 21
робочий день, грудень 2013 року - 22
робочих дні, січень 2014 року - 20 робочих
дні, загальний розмір середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
складає 18922 гривні 20 копійок (134,20
гривень * 141 робочий день).

Оцінивши наведені докази, суд вважає,
що доводи позивачки ОСОБА_1 щодо
відсутності повноважень в заступника
начальника Управління освіти, молоді
та спорту Тячівської районної
державної адміністрації Шевері І.І.
видавати та підписувати оспорюваний
наказ від 20.08.2013 року за №375-К є
безпідставними, оскільки відповідно до
посадової інструкції Шеверя І.І. як
заступник начальника Управління
освіти, молоді та спорту Тячівської РДА
виконує обов'язки начальника
Управління освіти, молоді та спорту
Тячівської РДА на час його відсутності
з поважних причин (відпустка, хвороба,
тощо), при цьому начальник Управління
освіти, молоді та спорту Тячівської РДА
Довжанин М.І. в період з 12 серпня по 27
серпня 2013 року знаходився у відпустці,
що підтверджується розпорядженням
голови Тячівської РДА від 07.08.2013 року за
№136 та посадовою інструкцією
заступника начальника Управління
освіти, молоді та спорту Тячівської
районної державної адміністрації
Шевері І.І. (а.с.46, 47-53).

При вирішенні позовних вимог про
відшкодування моральної шкоди, та
посилання позивачки як на доказ
заподіяння їй моральної шкоди - лише
виписку з її медичної карти, доданої до
позовної заяви, та враховуючи те, що
незаконність звільнення позивачки
фактично відбулося із-за порушення
самої процедури звільнення, суд вважає,
що позивачкою ОСОБА_1 в судовому
засіданні не доведено факт заподіяння
їй такої шкоди та отримання нею
моральних страждань внаслідок її
незаконного звільнення, а тому в цій
частині позовних вимог слід відмовити.

Інших належних і допустимих доказів в
судовому засіданні сторонами не
наведено.

Згідно до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Докази, згідно до ст.ст. 58, 59 цього
Кодексу, повинні бути належними і
допустимими.

За таких обставин, оцінивши в
сукупності зібрані по справі наведені
докази, суд вважає що вимоги позивачки
підлягають до часткового задоволення,
а тому наказ начальника Управління
освіти, молоді та спорту Тячівської
районної державної адміністрації від
12.07.2013 року за №318-К «Про звільнення з
посади завідувача Дулівським ДНЗ
ОСОБА_1» з врахуванням внесених до
нього змін згідно наказу заступника
начальника Управління освіти, молоді
та спорту Тячівської районної
державної адміністрації від 20.08.2013 року
за №375-К «Про внесення змін до наказу
від 12.07.2013 року за №318-К «Про звільнення
з посади завідувача Дулівським ДНЗ
ОСОБА_1» слід визнати незаконним та
скасувати, оскільки такий винесений за
межами шестимісячного строку з дня
вчинення порушень, поновити ОСОБА_1 на
посаду завідувача Дулівського
дошкільного навчального закладу з
моменту її звільнення - 12 липня 2013 року,
стягнути з Дулівської сільської ради
на користь ОСОБА_1 18922 (вісімнадцять
тисяч дев'ятсот двадцять дві) гривні 20
копійок середнього заробітку за час
вимушеного прогулу з відрахуванням з
цієї суми податку та інших обов'язкових
платежів, а врешті позову відмовити.

Судові витрати в частині сплати
судового збору слід покласти на
відповідачів Управління освіти, молоді
та спорту Тячівської районної
державної адміністрації та Дулівську
сільську раду.

Допустити негайне виконання
рішення суду в частині поновлення на
роботі і стягнення середньої
заробітної плати за один місяць в сумі
2818 гривень 20 копійок з відрахуванням з
цієї суми податку та інших обов'язкових
платежів.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 169, 209,
213-215, 367 ЦПК України, ч. 5 ст. 43
Конституції України, ст.ст.41, 147, 149, 233 235
КЗпП України, суд,

Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати наказ
начальника Управління освіти, молоді
та спорту Тячівської районної
державної адміністрації від 12.07.2013 року
за №318-К «Про звільнення з посади
завідувача Дулівським ДНЗ ОСОБА_1» з
врахуванням внесених до нього змін
згідно наказу заступника начальника
Управління освіти, молоді та спорту
Тячівської районної державної
адміністрації від 20.08.2013 року за №375-К
«Про внесення змін до наказу від 12.07.2013
року за №318-К «Про звільнення з посади
завідувача Дулівським ДНЗ ОСОБА_1».

Поновити Деяк Христину Василівну на
посаду завідувача Дулівського
дошкільного навчального закладу з
моменту її звільнення - 12 липня 2013 року.

Стягнути з Дулівської сільської ради
на користь ОСОБА_1 18922 (вісімнадцять
тисяч дев'ятсот двадцять дві) гривні 20
копійок середнього заробітку за час
вимушеного прогулу з відрахуванням з
цієї суми податку та інших обов'язкових
платежів.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Управління освіти, молоді та
спорту Тячівської районної державної
адміністрації на користь держави 243
гривні 60 копійок судового збору.

Стягнути з Дулівської сільської ради
на користь держави 243 гривні 60 копійок
судового збору.

Допустити негайне виконання рішення
суду в частині поновлення на роботі і
стягнення середньої заробітної плати
за один місяць в сумі 2818 (дві тисячі
вісімсот вісімнадцять) гривень 20
копійок з відрахуванням з цієї суми
податку та інших обов'язкових платежів.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Закарпатської
області через Тячівський районний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий

В.І.Бобрушко