У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

06 лютого 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Дем'яносова М.В.,
Кафідової О.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства
«Кредитпромбанк» до ОСОБА_4, треті
особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, Дзержинський
відділ Головного управління державної
міграційної служби України в
Харківській області про примусове
виселення та зняття з реєстрації, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 04 жовтня 2013 року та
рішення апеляційного суду Харківської
області від 21 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ПАТ
«Кредитпромбанк» звернулося до суду з
указаним позовом, обґрунтовуючи вимоги
тим, що 28 лютого 2007 року між ПАТ
«Кредитпромбанк» та ОСОБА_5 було
укладено кредитний договір № 7222/03/07-Z
відповідно до якого ПАТ
«Кредитпромбанк» відкрив ОСОБА_5
невідновлювальну мультивалютну
кредитну лінію в розмірі 36750 доларів
США, з відсотковою ставкою у розмірі 14,75
% річних, на купівлю квартири АДРЕСА_1.

28 лютого 2008 року, на
забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_5 за кредитним договором, між
ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_4, ОСОБА_7
було укладено іпотечний договір
№ 7222/03-31/07-2 предметом якого була
вищезазначена квартира.

У зв'язку з
невиконанням умов кредитного договору
рішенням Дзержинського районного суду
м. Харкова від 16 січня 2013 року було
звернено стягнення на предмет іпотеки
в рахунок погашення заборгованості в
сумі 71772,46 доларів США, що еквівалентно
571696,36 грн. та виселено ОСОБА_4 та інших
осіб, які проживають у вказаній
квартирі без надання іншого житлового
приміщення.

Рішенням апеляційного
суду Харківської області від 16 квітня
2013 року рішення Дзержинського
районного суду м. Харкова від 16 січня 2013
року в частині виселення ОСОБА_4 та
інших осіб, які мешкають у вказаній
квартирі було відмовлено.

22 квітня 2013 року ПАТ «Кредитпромбанк»
на адресу відповідача направлено
письмову вимогу про необхідність
сплатити заборгованість за кредитним
договором, а у випадку непогашення цієї
заборгованості про необхідність
виселення з спірної квартири впродовж
одного місяця добровільно. 26 квітня 2013
року письмова вимога була отримана
ОСОБА_4, про що свідчить поштове
повідомлення.

Враховуючи вказане, позивач просив
виселити ОСОБА_4, а також інших осіб, які
мешкають в зазначеній квартирі,
зобов'язати Дзержинський районний
відділ Головного управління державної
міграційної служби України в
Харківській області зняти з реєстрації
ОСОБА_4, а також інших осіб, які можуть
бути зареєстровані за вказаною
адресою.

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Харкова від 04 жовтня 2013 року, позов
ПАТ «Кредитпромбанк» було задоволено.
Виселено ОСОБА_4, а також інших осіб, які
мешкають в квартирі АДРЕСА_1.
Зобов'язано Дзержинський районний
відділ Головного управління державної
міграційної служби України зняти з
реєстрації ОСОБА_4, а також інших осіб,
які можуть бути зареєстровані в
АДРЕСА_1. Вирішено питання щодо
розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 21 листопада
2013 року, рішення суду першої інстанції
було змінено. Скасовано в частині
задоволення позову ПАТ
«Кредитпромбанк» щодо виселення з
квартири АДРЕСА_1, інших осіб, які
там мешкають, а також зобов'язання
Дзержинського районного відділу
Головного управління державної
міграційної служби України зняти з
реєстрації ОСОБА_4 та інших осіб, які
можуть бути зареєстровані за цією
адресою та у справі ухвалено нове
рішення, яким в задоволенні позову в
цій частині було відмовлено.

Резолютивну частину рішення викладено
в наступній редакції: «Виселити та
зняти з реєстрації ОСОБА_4 з квартири
АДРЕСА_1. В іншій частині рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 04 жовтня 2013 року залишено
без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати ухвалені судові рішення,
провадження у справі закрити,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, касаційна
скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Зокрема, докази та обставини, на які
посилається заявник, були предметом
дослідження судами і при їх
дослідженні та встановленні судами
дотримані норми процесуального та
матеріального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської
області від 21 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун М.В. Дем'яносов О.В. Кафідова