Номер провадження № 22-ц/785/148/14
Головуючий у першій інстанції Коблова
Доповідач Косогор Г. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Одеської області в складі :

головуючого
Косогор Г.О.

суддів Ісаєвої
Н.В., Комлевої О.С.

при секретарі
Сілукової В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Одесі цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 06 листопада 2013 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до Першого
Малиновського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції, Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області, ОСОБА_3, Управління
Державної автомобільної інспекції
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Одеській
області про виключення з акту опису та
арешту майна,

встановила:

У липні 2013 року представник ОСОБА_2
звернувся до суду першої інстанції з
позовом до Першого Малиновського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції,
Відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області, ОСОБА_3, Управління
Державної автомобільної інспекції
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Одеській
області про виключення з акту опису й
арешту майна, та просив суд виключити з

акту опису й арешту майна серія АА №
633562 від 02 лютого 2010 р., складеного
державним виконавцем Першого
Малиновського ВДВС ОМУЮ, - легковий
автомобіль марки ТОYОТА модель LAND CRUISER,
2006 року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1, чорного кольору; скасувати
арешт, накладений 19 листопада 2009 року
Першим Малиновським ВДВС ОМУЮ на
вказаний легковий автомобіль; усунути
перешкоди у користуванні шляхом
скасування заборони на реєстрацію,
відчуження легкового автомобілю марки
ТОYОТА модель LAND CRUISER, 2006 року випуску,
накладений 23 червня 2008 року УДАІ ГУМВС
України в Одеській області, на підставі
листа Заступника начальника слідчого
відділу Управління Служби безпеки
України в Закарпатській області, та
стягнути з відповідачів на користь
позивача судові витрати в розмірі 229
гривень.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 06 листопада 2013 року у
задоволенні позову ОСОБА_2 було
відмовлено.

На дане рішення була принесена
апеляційна скарга ОСОБА_2, в якій
ставиться питання про скасування
рішення суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення про
задоволення його позовних вимог у
повному обсязі.

Заслухавши доповідача, який доповів
зміст оскаржуваного рішення, доводи
апеляційної скарги та заперечення на
неї, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення суду першої інстанції
без зміни, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень, а суд згідно
ст. 11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну
справу в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серія НОМЕР_2 від
05 вересня 2006 р., виданого РЕВ 1-го МРВ ДАЇ
України в Одеській області, ОСОБА_4
належав автомобіль марки ТОYОТА модель
LAND CRUISER, 2006 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_1, чорного кольору.

ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_4 померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть.

Позивач по справі ОСОБА_2 являється
чоловіком померлої та

спадкоємцем першої черги за законом.

Вироком Виноградівського районного
суду Закарпатської області від 21
вересня 2009 р., ОСОБА_3 було визнано
винним у вчинені злочинів,
передбачених ч. 2 ст. 201, ч. 3 ст. 358, ч. 5 ст.
27, ч.1 ст. 212 КК України. Також, даним
вироком постановлено, що речові докази,
у тому числі легковий автомобіль марки
ТОYОТА модель LAND CRUISER, 2006 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, який
переданий на відповідальне зберігання
ОСОБА_2, необхідно конфіскувати в дохід
держави.

Представник позивача наполягав на
тому, що ні позивач, ні ОСОБА_4 не
притягувалися у даній кримінальній
справі в якості співучасників. Усі
документи, на думку представника
позивача, свідчать про те, що ОСОБА_4
була добросовісним набувачем даного
автомобіля, а тому не було жодних
підстав для його конфіскації у його
законного власника.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №6 від 27 серпня
1976 року «Про судову практику в справах
про виключення майна з опису (із
змінами та доповненнями), в силу ст. 31
ЦПК України сама по собі вказівка у
вироку про звернення стягнення на
конкретне майно або про його
конфіскацію, незалежно від підстав її
застосування, не позбавляє
зацікавлених осіб можливості
доказування свого права власності на
це майно шляхом пред'явлення позову в
порядку цивільного судочинства.

Відповідно до рішення Конституційного
Суду України від 23 травня 2001 р. № бпр/2001,
правосуддя в Україні здійснюється
шляхом розгляду і вирішення справ по
спорах відповідно до процесуального
законодавства України. Цим рішенням
Конституційного Суду України
кримінальне судочинство визначено як
врегульорований нормами
Кримінально-процесуального кодексу
України порядок діяльності органів
дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду щодо порушення,
розслідування, розгляду і вирішення
кримінальних справ, а також діяльність
інших учасників кримінального процесу
підозрюваних, обвинувачених та інших з
метою захисту своїх конституційних
прав, свобод та законних інтересів.

Захист прав і свобод людини не може
бути надійним без надання їй
можливості при розслідуванні
кримінальної справи оскаржити до суду
окремі процесуальні акти, дії чи
бездіяльність органів дізнання,
попереднього слідства і прокуратури.
Але таке оскарження може здійснюватися
у порядку, встановленому КПК України.

Постановою Пленуму Верховного Суду
України №1 1 від 29 грудня 1976 року «Про
судове рішення» (з наступним змінами)
передбачено, що відповідно до принципу
безпосередності судового розгляду
рішення може бути обґрунтоване лише
тими доказами, які одержані у
визначеному законом порядку і
перевірені в тому судовому засіданні, в
якому постановлюється рішення.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Згідно ч.4 ст.60 ЦПК України, доказування
не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так як постанова слідчого відділу УСБУ
України в Закарпатській області від 12
червня 2008 р. про визнання речовим
доказом та заборону відчудження ряду
автомобіля марки ТОYОТА модель LAND CRUISER,
2006 року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1 - не скасована, то підстав для
задоволення позову не існувало, так як
вказане унеможливило б виконання
вироку у відношенні ОСОБА_3.

Суд перевірив усі докази, які навели
сторони у підтвердження своїх вимог та
заперечень, навів у рішенні фактичні
обставини, які були встановлені судом
при розгляді справи, вірно застосував
правові норми, що регулюють ці
правовідносини, та зробив
обгрунтований висновок про відмову у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2.

Судова колегія не приймає до уваги
доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо
того, що так як позивач являється
власником автомобіля, тому не було
жодних підстав для його конфіскації,
так як згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 3 КПК
України, провадження в кримінальних
справах на території України
здійснюється за правилами цього
Кодексу незалежно від місця вчинення
злочину. При провадженні в
кримінальній справі застосовується
кримінально-процесуальний закон, який
діє відповідно під час дізнання,
досудового слідства або судового
розгляду справи.

Інших доводів, які б спростовували
висновки суду першої інстанції та які б
мали правове значення, у апеляційній
скарзі не наведено.

Таким чином, судова колегія дійшла до
висновку, що суд першої інстанції в
межах заявлених вимог повно і всебічно
розглянув справу, дав належу оцінку
наданим доказам, постановив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. 308, 313-315 ЦПК України,
судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 06 листопада 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
на протязі двадцяти днів з дня
проголошення до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
___________________ Г.О. Косогор

Судді
___________________ О.С. Комлева

___________________ Н.В. Ісаєва