АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №2690-844/14
Головуючий у 1 інстанції - Шевчук
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В АЛ А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2014 року
м.Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
м.Києва у складі:

головуючого -
Панченка М.М.

суддів -
Кирилюк Г.М., Вербової І.М.

при секретарі -
Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє
за дорученням ОСОБА_2, на рішення
Деснянського районного суду м.Києва
від 30 вересня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення безпідставно набутого майна
та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2013 року позивач ОСОБА_2
звернувся з позовом до відповідача
ОСОБА_3, і посилаючись на ст.1212 ЦК
України, просила стягнути на свою
користь безпідставно набуті
відповідачем кошти у сумі 1.098 грн.50
коп., як переплату за використану
електроенергію на ділянках НОМЕР_1 та
НОМЕР_2 в садівничому товаристві
«Супій» на території Райківщинської
сільської ради Яготинського району
Київської області.

Крім того, позивач просив стягнути
також моральну шкоду у сумі 2.000 грн.

Зазначав, що ОСОБА_3 на неофіційному
зібранні 25 членів товариства «Супій»
оголосила себе головою товариства із 27
членів, яке назвала «Чорнобильські
ділянки» та створила ревізійну
комісію. Самовільно піднявши тариф на
електроенергію, ОСОБА_3 збирала з
членів товариства цю оплату в
підвищеному розмірі, присвоївши таким
чином 1098 гн.50 коп. коштів переплачених
позивачем.

Рішенням Деснянського районного суду
м.Києва від 30 вересня 2013 року у позові
відмовлено /а.с.156-158/.

В поданій апеляційній скарзі, позивач,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити позов.

Заслухавши доповідь по справі,
пояснення учасників процесу, вивчивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу належить
відхилити, а рішення залишити без змін
з таких підстав.

Відповідно до ст.1212 ЦК України
особа, яка набула майно, або зберегла
його себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов»язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов»язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно набуте, згодом відпала.

Як слідує з матеріалів справи і
таке встановлено судом, позивач ОСОБА_2
є власником двох земельних ділянок
НОМЕР_1 та НОМЕР_2 в садівничому
товаристві «Супій» на території
Райківщинської сільської ради
Яготинського району Київської області,
та є членом указаного садового
товариства.

Згідно протокола №1 зборів
колектива «Чоронобильської ділянки»
кооператива «Супій» проведені збори, у
відповідності з рішенням яких,
відповідача ОСОБА_3 обрану старшою
«Чорнобильської дільниці» кооператива
«Супій», а також прийнято рішення про
укладення окремого договору з районною
енергопостачальною організацією,
встановлення за кошти членів
Чорнобильської дільниці більш
потужного трансформатора для
забезпечення членів ділянки
електроенергією /а.с.46-51/.

Відповідач ОСОБА_3, будучи
обраною старшої на «Чорнобильській
дільниці» кооператива «Супій» збирала
щомісяця кошти з членів указаної
дільниці за використану
електроенергію і вносила на оплату в
районну енергопостачальну структуру.

Маючи власні електролічильники
на належних йому земельних ділянках,
позивач, окремого договору на
користування електроенергією з
районною енергопостачальною компанією
не укладав, а тому добровільно
сплачував кошти за використану
електроенергію за розрахунком
керівника «Чорнобильської ділянки»
ОСОБА_3.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому
засіданні не заперечувала, що члени
«Чорнобильської ділянки» сплачували
кошти за користування електроенергією
за тарифами збільшеними в порівнянні з
офіційно встановленими. Однак це було
викликано тим, що оплата фактично
здійснювалась не по фактичним
показникам загального лічильника, а на
підставі рахунків, які виставлялись
районною енергопостачальною
компанією. При цьому зазначила, що в
разі відмови від оплати рахунків
виставлених районною
енергопостачальною організацією, вся
«Чорнобильська ділянка» була б
відключена від постачання
електроенергії.

У зв»язку з цим, всі кошти за
використання електроенергії від
членів «Чорнобильської ділянки» в
кількості 30 осіб вона вносила на
рахунок районної енергопостачальної
організації.

Вважаючи, що відповідачка
перевищила свої повноваження і збирала
кошти за електроенергію в підвищеному
розмірі, ніж це визначено чинним
законодавством, позивач звертався
неодноразово в районну податкову
інспекцію для перевірки незаконно
отриманих доходів відповідачкою, а
також звертався з органи внутрішніх
справ з метою притягнення відповідачки
до кримінальної відповідальності за
перевищення своїх повноважень та
матеріальні зловживання.

Однак, указаними
правоохоронними та контролюючими
організаціями будь-яких порушень з
боку відповідача ОСОБА_3 не виявлено.

В тому числі не знайшло свого
підтвердження і незаконне
привласнення відповідачем коштів
внесених позивачем у сумі 1.098 грн.50 коп.

Відповідно до ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що рішення суду
першої інстанції постановлене на повно
з»ясованих обставинах з дотриманням
вимог матеріального та процесуального
права, а доводи, викладені в
апеляційній скарзі не спростовують
висновків суду.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє за
дорученням ОСОБА_2, відхилити, а
рішення Деснянського районного суду
м.Києва від 30 вересня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з
моменту проголошення шляхом подання
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий

Судді