Справа № 2-310/11 Головуючий у 1 інстанції:
Хомич В.І. Провадження № 22-ц/0390/1361/2012
Категорія: 37 Доповідач:
Лівандовська-Кочура Т.В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2014 року місто Луцьк
Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого-судді -
Лівандовської-Кочури Т.В.

суддів - Завидовської - Марчук О.Г.,
Свистун О.В.

при секретарі - Кирилюку О.О.

з участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні заяву позивача
ОСОБА_1 про ухвалення додаткового
рішення у цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Любешівської
селищної ради про визнання права
власності на спадкове майно,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Любешівського районного суду
від 15 червня 2012 позов ОСОБА_1
задоволено.

Визнано право власності ОСОБА_1 на 2/3
частини житлового будинку з
господарськими та побутовими
будівлями і спорудами, що розташовані
за адресою: АДРЕСА_1

За наслідком апеляційного розгляду
апеляційної скарги відповідача ОСОБА_3
на вищезгадане рішення суду першої
інстанції було ухвалено рішення
апеляційного суду Волинської області
від 03 вересня 2012 року.

За цим рішенням, апеляційну скаргу
відповідача ОСОБА_3 задоволено. Рішення
Любешівського районного суду
скасовано з ухваленням нового рішення
про часткове задоволення позову.
Визнано за ОСОБА_1, ОСОБА_3 право
власності в порядку спадкування по ?
частині житлового будинку з
господарськими та побутовими
спорудами, який знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
апеляційного суду із заявою про
ухвалення додаткового рішення до
вищезгаданого рішення у даній справі, в
якій просить виключити з резолютивної
частини рішення апеляційного суду від
03 вересня 2012 року запис про визнання за
ОСОБА_3 права власності в порядку за
законом ? частини житлового будинку з
господарськими та побутовими
спорудами, який знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1; запис про скасування в повному
об'ємі рішення Любешівського районного
суду від 15 червня 2012 року щодо
задоволення позову. Внести до
резолютивної частини рішення новий
запис про часткову зміну рішення,
шляхом зменшення об'єму присудженого
йому майна з 2/3 до 1/2 частини спадкового
будинку.

В обґрунтування поданої заяви
покликається на те, що апеляційний суд
помилкового присудив ? спадкового
майна відповідачу ОСОБА_3, яка до суду у
даній справі про визнання за нею права
на спадкове майно не зверталась,
судовий збір не сплачувала. Водночас
присудив ОСОБА_3 частину майна третього
спадкоємця - ОСОБА_4, яка до участі у
даній справі в якості співвідповідача
залучена не була, а тому своїм рішенням
позбавив її спадкового майна на
користь ОСОБА_3

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, вивчивши матеріали справи й
обговоривши доводи заяви, колегія
суддів вважає, що заява не підлягає
задоволенню з наступних мотивів.

Згідно п. 21 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 12 від 24
жовтня 2008 року «Про судову практику
розгляду цивільних справ в
апеляційному порядку», апеляційний суд
має право ухвалити додаткове рішення
за заявою особи, яка бере участь у
справі, або з власної ініціативи в разі,
якщо він скасував рішення суду першої
інстанції та ухвалив нове рішення чи
змінив його за наявності підстав,
передбачених статтею 220 ЦПК України.

Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що
ухвалив рішення, може за заявою осіб,
які беруть участь у справі, чи з власної
ініціативи постановити додаткове
рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної
вимоги, з приводу якої сторони подавали
докази і давали пояснення, не ухвалено
рішення;

2) суд, вирішивши питання про право,
не зазначив точної суми грошових
коштів, які підлягають стягненню,
майно, яке підлягає передачі, або які
дії треба виконати;

3) суд не допустив негайного
виконання рішення у випадках,

встановлених статтею 367 цього
Кодексу;

4) судом не вирішено питання про
судові витрати.

Зазначений перелік підстав для
ухвалення додаткового рішення є
вичерпним і розширеному тлумаченню не
підлягає.

Судова колегія вважає, що позивачем
ОСОБА_1, у поданій ним до апеляційного
суду заяві, порушені питання про
ухвалення додаткового рішення з
підстав, які були предметом розгляду
справи як судом першої інстанції, так і
колегією суддів за наслідками
апеляційного провадження, і по них
ухвалено рішення, про перегляд якого в
касаційному порядку ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01.10.2012 року відмовлено.

Разом з тим, додаткове рішення не може
змінити суті основного рішення, тоді як
наведені позивачем ОСОБА_1 доводи
фактично зводяться до зміни рішення
апеляційного суду в його резолютивній
частині.

Абзацом 2 п. 3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009
року «Про судове рішення в цивільній
справі» визначено, відповідно до ст. 19
Конституції України, ст. 1 ЦПК та з
урахуванням положення ч. 4 ст. 10 ЦПК
вийти за межі заявлених вимог, вирішити
незаявлену вимогу суд має право лише у
випадках, прямо передбачених законом.

Ч. 1 ст. 1278 ЦК України визначено, що
частки кожного спадкоємця у спадщині є
рівними, якщо спадкодавець у заповіті
не розподілив спадщину між ними.
Вказане положення закону дублюється в
абзаці 1 п. 26 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008
року «Про судову практику у справах про
спадкування». З огляду на викладене,
апеляційний суд обґрунтовано визначив
частки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у спадковому
майні, які є рівними.

Ч. 2 ст. 220 ЦПК України визначено, що
заяву про ухвалення додаткового
рішення може бути подано до закінчення
строку на виконання рішення.

В той час, як убачається із наданого
представником відповідача в суді
апеляційної інстанції витягу про
державну реєстрацію прав, право
власності відповідача ОСОБА_3 на ?
частину спірного будинковолодіння
зареєстровано у встановленому законом
порядку.

З урахуванням вищевикладеного та
враховуючи відсутність жодної із
підстав, передбачених ст. 220 ЦПК України
для ухвалення додаткового рішення до
ухваленого колегією суддів рішення, у
задоволенні заяви ОСОБА_1 слід
відмовити.

Керуючись ст.ст. 220, 315 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1
про ухвалення додаткового рішення у
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, Любешівської селищної ради про
визнання права власності на спадкове
майно - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді