інстанції Рябченко Л.А.Провадження №
22-ц/780/1035/14 Доповідач у 2 інстанції
СавченкоКатегорія 29
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

6 лютого 2014 року
м.Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого судді
Савченка С.І.,

суддів
Фінагєєва В.О., Даценко Л.М.,

при секретарі Токар
Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства
«Київобленерго» на рішення
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 6 грудня 2013 року у
справі :

- за позовом Публічного акціонерного
товариства «Київобленерго» до ОСОБА_1
про стягнення збитків;

- за зустрічним позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Київобленерго» про визнання
недійсним рішення про нарахування
вартості необлікованої електричної
енергії, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року позивач ПАТ
«Київобленерго» звернувся до суду із
вказаним вище позовом, який надалі
уточнив і мотивував тим, що між
акціонерним товариством і ОСОБА_1
укладено договір про користування
електричною енергією від 2 лютого 2010
року щодо постачання електроенергії до
належної відповідачці квартири
АДРЕСА_1. Вказував, що 25 квітня 2013 року
під час планової заміни лічильників в
будинку по АДРЕСА_1 було виявлене
самовільне підключення
електропроводки квартири АДРЕСА_1 до
електричної мережі з порушенням схеми
обліку, в результаті чого складено акт
№ К 021422 про порушення споживачем
ОСОБА_1 Правил користування
електричною енергією для населення.
Комісією з розгляду актів про виявлені
порушення 14 листопада 2013 року
здійснено нарахування завданих
збитків в розмірі 5785,04 грн. з дня
останнього контрольного огляду
приладу до дня виявлення порушення
відповідно до Методики визначення
обсягу та вартості електричної
енергії, не облікованої внаслідок
порушення споживачами правил
користування електричною енергією від
14 жовтня 2010 року. У зв'язку із наведеним
просив стягнути з відповідачки на
користь ПАТ «Київобленерго» вартість
безобліково використаної
електроенергії в розмірі 5785,04 грн. та
судовий збір.

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернулася
до суду із зустрічним позовом, в якому
просила визнати недійсним рішення
комісії ПАТ «Київобленерго» з розгляду
акту про виявлене порушення, оформлене
протоколами від 21 травня 2013 року, від 2
вересня 2013 року та від 14 листопада 2013
року про порушення нею Правил
користування електричною енергією та
нарахування вартості безобліково
використаної електроенергії в розмірі
5785,04 грн. Вимоги мотивувала тим, що їй
належить квартира АДРЕСА_1. 25 квітня 2013
року працівниками Київобленерго був
складений акт про порушення, з якого
вбачається, що сталося самовільне
підключення до електромережі належної
їй квартири не прихованим способом з
порушенням схеми обліку, який їй було
вручено лише 2 вересня 2013 року.
Посилалася, що як акт про порушення нею
равил користування електричною
енергією так і рішення про
застосування санкцій складені
безпідставно, поскільки ніяких дій по
самовільному підключенню своєї
квартири до споживання вона не вчиняла,
а технічну перевірку її лічильника
було проведено у її відсутність, отже
втручання усхему обліку могло бути
здійснене працівником
енергопостачальника як до, так і після
заміни засобу обліку.

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 6 грудня 2013 року у задоволенні
первісного позову ПАТ «Київобленерго»
відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_1
задоволено. Визнано недійсними рішення
комісії ПАТ «Київобленерго» по
розгляду акту № К021422 від 25 квітня 2013
року про порушення ОСОБА_1 Правил
користування електричною енергією
споживача від 21 травня 2013 року, від 2
вересня 2013 року, від 14 листопада 2013
року. Стягнуто судові витрати.

Позивач за первісним позовом ПАТ
«Київобленерго» подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції і
ухвалити нове, яким його вимоги
задоволити в повному обсязі, а у
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1
відмовити посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення і
неправильне застосування судом норм
матеріального і процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційних
скарг та вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України судове
рішення має відповідати в тому числі на
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 3) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове
рішення не відповідає.

Судом встановлено і матеріалами справи
підтверджується, що ОСОБА_1 є власником
квартири АДРЕСА_1 на підставі договору
дарування від 9 грудня 2009 року (а.с.34-35).
Між сторонами 8 лютого 2010 року укладено
договір про користування електричною
енергією, за яким ПАТ «Київобленерго»
здійснює постачання електричної
енергії до квартири позивачки (а.с.5-6).

Також судом встановлено, що 25 квітня 2013
року при заміні працівниками ПАТ
«Київобленерго» електричних
лічильників в будинку по АДРЕСА_1 в
присутності електрика ЖЕК № 1, на
балансі якого перебуває будинок,
виявлено самовільне підключення
квартири ОСОБА_1 АДРЕСА_1 до електричної
мережі з порушенням схеми обліку,
зокрема виявлено, що споживач
самовільно підключив навантаження в
квартиру із клеми ввідного вимикача,
який розташований перед електричним
лічильником, «фазний провід», а
«нульовий» провід підключив із корпуса
розподільчого сходинкового щита.
Електрична енергія, що споживається
через дане відгалудження не
враховується і не обліковується, що є
порушенням п.п.9,48 Правил користування
електричною енергією для населення,
затверджених постановою КМ України від
26 липня 1999 року, та п.3.1.5 Методики
визначення обсягу та вартості
необлікованої електричної енергії,
затвердженої постановою НКРЕ від 14
жовтня 2010 року.

Про виявлене порушення п'ятьма
працівниками Київобленерго та
електриком ЖЕК № 1 складенно акт, де
зазначена як схема підключення так і
зроблено фотознімки (а.с.7).

Даний акт розглянутий на засіданні
комісії з розгляду актів про виявлені
порушення, яка своїм рішенням від 14
листопада 2013 року здійснила
нарахування ОСОБА_1 за безоблікове
споживання електроенергії в розмірі
5785,04 грн. (а.с.69-71).

Вказані обставини підтверджуються
наявними у справі доказами.

Відмовляючи у задоволенні первісного
позову ПАТ «Київобленерго» та
задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_1,
суд виходив з того, що Київобленерго не
довів факт самовільного підключення з
боку ОСОБА_1, не надав належних доказів
про його вчинення та виявлення. При
цьому суд виходив з того, що акт про
виявлене порушення від 25 квітня 2013 року
та долучені до нього фотографії не є
належними доказами порушення ОСОБА_1
Правил користування електричною
енергією, бо складені з порушенням
вимог законодавства, як і рішення
комісії енергопостачальника теж
винесене з порушенням закону і не
можуть бути прийняті судом до уваги на
підтверджененя позову, бо акт
складався без участі споживача, не
містить його підпису і зауважень.

Проте, колегія суддів не може
погодитися з такими висновками,
оскільки вони не відповідають
матеріалам справи та зроблені з
порушенням норм матеріального права,
що потягло невірне вирішення спору.

Відхиляючи наданий ПАТ
«Київобленерго» доказ безоблікового
споживання ОСОБА_1 електроенергії у
вигляді акта про виявлене порушення
від 25 квітня 2013 року, суд не звернув
уваги, що вказаний акт складений
уповноваженими на те особами -
представниками енергопостачальника,
його форма та зміст відповідають п.53
Правил користування електричною
енергією для населення, які регулюють
питання складання акта про порушення.
Даний акт містить інформацію щодо
предмета доказування - факту порушення
ОСОБА_1 правил користування
електричною енергією, зокрема схему
підключення і безоблікового
споживання електроенергії,
підтверджену зробленими на місці
фотознімками, а отже є належним
доказом.

Крім того, факт порушення з боку
відповідачки також підтверджений в
судовому засіданні передбаченими ст.57
ЦПК України доказами - показами свідків
працівників Київобленерго, які виявили
самовільне підключення і склали акт.

Суд першої інстанції залишив поза
увагою, що, заперечуючи проти позову,
ОСОБА_1 не надала суду жодного доказу,
який би спростовував даний акт та
покази свідків і спростовував
виявлений факт безоблікового
споживання електроенергії. Посилання
ОСОБА_1 на те, що акт складений у її
відсутність і є недійсним,
безпідставні, поскільки Правила
користування електричною енергією не
містять положень, що у випадку
складання акту у відсутність
споживача, такий акт є недійсним.
Навпаки п.53 Правил вказує, що в
будь-якому випадку акт вважається
дійсним, якщо його підписали три
представники енергопостачальника. В
даному випадку акт підписаний п'ятьма
представниками енергопостачальника.

Отже, суд дійшов безпідставного
висновку про неналежність наданих
Київобленерго доказів про виявлене
порушення, що призвеои до ухвалення
необгрунтованого рішення.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи, що мають значення
для справи, порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права. Норми
матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.

З викладених вище підстав колегія
суддів вважає, що рішення суду першої
інстанції не відповідає матеріалам
справи, ухвалене з порушенням норм
матеріального права і підлягає
скасуванню з ухваленням нового
рішення.

Вирішуючи спір в межах заявлених вимог,
колегія суддів вважає, що первісний
позов ПАТ «Київобленерго» підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Згідно п.53 Правил користування
електричною енергією для населення,
затверджених

постановою КМ України № 1357 від 26 липня
1999 року у разі виявлення представником
енергопостачальника порушення
споживачем правил користування
електричною енергією, у

тому числі фактів розкрадання
електричної енергії, складається акт,
який підписується представником
енергопостачальника та споживачем.
Один примірник акта вручається
споживачу, другий залишається у
енергопостачальника. Споживач має
право внести до акта свої зауваження. У
разі відмови споживача від підпису в
акті робиться позначка про відмову. Акт
вважається дійсним, якщо його
підписали три представники
енергопостачальника. Акт про порушення
цих Правил розглядається комісією з
розгляду актів, що утворюється
енергопостачальником і складається не
менш як з трьох уповноважених
представників енергопостачальника.
Рішення комісії з розгляду актів
оформляється протоколом.

Колегія суддів вважає доведеним факт
самовільного підключення квартири
позивачки АДРЕСА_1 до електричної
мережі з порушенням схеми обліку, що
підтверджується актом про виявлене
порушення від 25 квітня 2013 року та
зробленими на підтвердження цього
факту фотознімками. Даний акт є
дійсним, бо його підписали п'ять
представників енергопостачальника, як
це передбачено Правилами, а також
електрик ЖЕКу № 1, на балансі якого
перебувають внутрішньобудинкові
мережі, і який своїм підписом
підтвердив факт виявлення
безоблікового споживання
електроенергії.

В тому числі факт безоблікового
споживання електричної енергії
підтверджується наданою Київобленерго
інформацією про споживання ОСОБА_1
електроенергії, з якої вбачається, що
після виявлення порушення та його
усунення, обсяг споживання
електроенергії ОСОБА_1 значно
збільшився.

За таких обставин з огляду на те, що
даний акт розглянутий на засіданні
комісії, яка і прийняла рішення про
відшкодування збитків, то дані збитки
підлягають стягненню з ОСОБА_1, яка
відмовляється в добровільному порядку
їх відшкодувати. Розмір збитків
розрахований відповідно до Методики
обчислення розміру відшкодування
збитків, завданих енергопостачальнику
внаслідок порушення споживачем Правил
користування електричною енергією для
населення, затвердженої постановою
НКРЕЕ від 14 жовтня 2010 року.

Доводи ОСОБА_1 про те, що як акт, так і
фотознімки лічильника із фіксуванням
способу самовільного підключення
сфальшовані працівниками
Київобленерго, колегія суддів не
приймає до уваги як такі, що
спростовуються вищевказаними
матеріалами справи, крім того носять
характер припущень.

Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволенню не
підлягає, поскільки остання не надала
доказів щодо незаконності рішення
комісії про нарахування їй 5785,04 грн.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія судів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Київобленерго» задоволити.

Рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 6 грудня 2013 року скасувати і
ухвалити нове.

Позов ПАТ «Київобленерго» задоволити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Київобленерго» 5785 гривень 04 коп. та
судові витрати в сумі 344 гривень 10 коп.

Відмовити у задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства
«Київобленерго» про визнання
недійсним рішення про нарахування
вартості необлікованої еклектричної
енергії.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді :