Справа № 2/1522/7661/11
Провадження № 2/522/4133/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року Приморський районний
суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Єршової Л.С.,

при секретарі - Бондаревій Є.П.,

розглянувши у відкритому судовому в м.
Одесі цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Одеської обласної дирекції АТ
«Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення солідарно
заборгованості за кредитним договором
№014/0044/85/83646 від 04.10.2007 року,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Одеської обласної дирекції АТ
«Райффайзен Банк Аваль» звернулось до
суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення солідарно заборгованості за
кредитним договором №014/0044/85/83646 від
04.10.2007 року, яка станом на 11.02.2011 року
складає 1090418,27 грн., у тому числі:
заборгованість за кредитом - 500293,39 грн.,
заборгованість за відсотками - 197733,71
грн.; пеня за прострочення тілу кредиту
- 37935,73 грн.; пеня за прострочення
відсотків по кредиту - 508868,67 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує
тим, що 04.10.2007 року між позивачем та
відповідачем ОСОБА_3 було укладено
Кредитний договір №014/0044/85/83646 про
надання кредиту в сумі 503440,00 грн. на
строк до 04.10.2027 року під 1,5 відсотків
річних. В якості забезпечення
виконання зобов'язань за Кредитним
договором №014/0044/85/83646 від 04.10.2007 року
між АТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі
ООД АТ «Райффайзен Банк Аваль» та
ОСОБА_4 04.10.2007 року був укладений
договір поруки №014/0044/85/83646/215,
відповідно до п. 1.2. якого ОСОБА_4 на
добровільних засадах бере на себе
зобов'язання відповідати по
зобов'язанням ОСОБА_3, які виникають з
умов Кредитного договору №014/0044/85/83646
від 04.10.2007 року. Позивач вказує, що ним
умови кредитного договору були
виконані належним чином, однак
відповідачі ухиляються від виконання
взятих на себе зобов'язань, а тому
просить суд позов задовольнити.

В ході розгляду справи відповідачі
подали зустрічну позовну заяву до ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Одеської обласної дирекції АТ
«Райффайзен Банк Аваль» про визнання
недійсними кредитного договору
№014/0044/85/83646 від 04.10.2007 року та договору
поруки №014/0044/85/83646/215 від 04.10.2007 року, яка
ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 30 січня 2014 року була залишена
без розгляду у зв'язку з повторною
неявкою належним чином повідомлених
позивачів у судове засідання.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, але надав до суду
письмову заяву, в якій позов підтримав
у повному обсязі та просив розглядати
справу за відсутності представника
банку.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, про час і місце розгляду
справи повідомлялися належним чином,
про причини неявки суд не повідомили.

Суд, дослідивши письмові докази по
справі, приходить до наступних
висновків.

Судом встановлено, що 04.10.2007 року між
позивачем та відповідачем ОСОБА_3 було
укладено Кредитний договір №014/0044/85/83646
про надання кредиту в сумі 503440,00 грн. на
строк до 04.10.2027 року під 1,5 відсотків
річних. (а.с.23-28) Відповідач в свою чергу
прийняв на себе зобов'язання щодо
повернення отриманого кредиту і сплати
нарахованих по ньому відсотків у
порядку, розмірі та строки, передбачені
умовами вищезазначеного кредитного
договору.

В якості забезпечення виконання
зобов'язань за Кредитним договором
№014/0044/85/83646 від 04.10.2007 року між АТ
«Райффайзен Банк Аваль» в особі ООД АТ
«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4
04.10.2007 року був укладений договір
поруки №014/0044/85/83646/215, відповідно до п.
1.2. якого ОСОБА_4 на добровільних
засадах бере на себе зобов'язання
відповідати по зобов'язанням ОСОБА_3,
які виникають з умов Кредитного
договору №014/0044/85/83646 від 04.10.2007 року.
(а.с.39-40)

Крім того, з метою забезпечення
належного виконання зобов'язання за
кредитним договором №014/0044/85/83646 від
04.10.2007 року між позивачем та
відповідачем ОСОБА_3 було укладено
договір іпотеки, посвідчений приватним
нотаріусом Овідіопольського районного
нотаріального округу ОСОБА_5,
відповідно до якого останній передав
кредитору в іпотеку майно, а саме:
земельну ділянку площею 0,1200 га (в тому
числі по угіддям: 0,1200 га - рілля), надану
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд (присадибна ділянка), що
знаходиться АДРЕСА_1. (а.с.41-46)

Згідно з ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу
України встановлено, що за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.525 ЦК України не
допускається одностороння відмова від
виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов, крім
випадків, передбачених законом або
договором.

Ст. 526 ЦК України встановлює, що
зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Ст. 1050 ЦК України передбачає, якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст.625 ЦК.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій кількості, такого само роду
та такої самої якості, що були передані
йому позикодавцем) у строк та в порядку,
що встановлені договором.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Ст. 554 ЦК України передбачено, що при
порушенні боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлене договором поруки. Особи,
які спільно дали поруку, відповідають
перед кредитором солідарно, якщо інше
не встановлено договором поруки.

Згідно з наданими позивачем
розрахунками заборгованість
відповідачів перед позивачем за
кредитним договором №014/0044/85/83646 від
04.10.2007 року станом на 11.02.2011 року складає
1090418,27 грн., у тому числі: заборгованість
за кредитом - 500293,39 грн., заборгованість
за відсотками - 197733,71 грн.; пеня за
прострочення тілу кредиту - 37935,73 грн.;
пеня за прострочення відсотків по
кредиту - 508868,67 грн.

За таких обставин суд вважає, що вимога
позивача до відповідачів цілком
обґрунтована, оскільки останні не
виконали умов кредитного договору, і
тому з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід в
солідарному порядку стягнути на
користь позивача заборгованість за
кредитом та за відсотками.

Суд враховує, що представником
відповідачів по справі ОСОБА_2 було
надано до суду заяву про застосування
загального строку позовної давності до
основної вимоги позивача.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Статтею 253 ЦК України визначено, що
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України), а позовна давність в
один рік застосовується, зокрема, до
вимог про стягнення неустойки (п. 1 ч. 1
ст. 258 ЦК України).

Позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення,
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч. 3 та ч. 4 ст. 267 ЦПК України).

Враховуючи викладене, вивчивши
матеріали справи, суд вважає, що
позивач звернувся до суду в межах
строку позовної давності, оскільки
заборгованість відповідачів перед
банком виникла з 15.05.2008 року, що
підтверджується відповідним
розрахунком, наявним в матеріалах
справи, а позивач звернувся до суду
29.04.2011 року, тобто в межах трирічного
строку позовної давності.

Окрім цього, представником
відповідачів ОСОБА_2 на підставі п.1 ч.2
ст. 258 ЦК України було заявлено
клопотання про застосування строків
позовної давності до вимог позивача
про стягнення з відповідачів пені за
прострочення тілу кредиту та пені за
прострочення відсотків по кредиту.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені) застосовується позовна давність
в один рік.

За правилами ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо).

Отже, зі змісту ст. 266 та ч. 2 ст. 258 ЦК
України вбачається, що стягнення
неустойки (пені, штрафу) обмежується
останніми 12 місяцями перед звернення
кредитора до суду, а починається з дня
(місяця), з якого вона нараховується, у
межах строку позовної давності за
основною вимогою.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач звернувся до суду 29.04.2011 року,
при цьому розрахувавши суму пені за
прострочення тілу кредиту, починаючи з
15.06.2008 року по 10.02.2011 року, а суму пені за
прострочення відсотків по кредиту - з
18.02.2008 року по 10.02.2011 року, що не
відповідає вимогам ст. 266 та ч. 2 ст. 258 ЦК
України.

Таким чином, суд вважає за необхідне
застосувати строки позовної давності в
частині стягнення пені за неповернення
основного боргу за період з 15.06.2008 року
по 14.05.2010 року та пені за прострочення
відсотків по кредиту за період з 18.02.2008
року по 15.05.2010 року.

За таких обставин, задоволенню
підлягає сума пені за неповернення
основного боргу, розрахована за період
з 15.05.2010 року по 10.02.2011 року, що становить
19003,34 грн., а також сума пені за
прострочення відсотків по кредиту - за
період з 17.05.2010 року по 10.02.2011 року, що
становить 235353,49 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Матеріалами справи
підтверджено, що внаслідок невиконання
відповідачами кредитного договору
позивач поніс додаткові витрати по
сплаті державного мита у сумі 1700,00 грн.
та витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу у
розмірі 120,00 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 57-61, 88, 169, 212-215,
224-226 ЦПК України, ст.ст. 253, 258, 266, 525, 526,
549, 553, 554, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Одеської обласної дирекції АТ
«Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення солідарно
заборгованості за кредитним договором
№014/0044/85/83646 від 04.10.2007 року, -
задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії
НОМЕР_3, виданий Центральним РВ УМВС
України в Одеській області 12.02.1998 року,
ІПН НОМЕР_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
паспорт серії НОМЕР_4, виданий
Приморським РВ УМВС України в Одеській
області 12.02.2003 року, ІПН НОМЕР_2, на
користь Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль" в
особі Одеської обласної дирекції АТ
"Райффайзен Банк Аваль" (65000, м. Одеса,
вул. Садова, 10, МФО 328351, ,
р/р 2909949) заборгованість за кредитним
договором №014/0044/85/83646 від 04.10.2007 року в
сумі 952383,93 грн., у тому числі:
заборгованість за кредитом - 500293,39 грн.;
заборгованість за відсотками - 197733,71
грн.; пеня за прострочення тілу кредиту
- 19003,34 грн.; пеня за прострочення
відсотків по кредиту - 235353,49 грн.

Стягнути в солідарному порядку з
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії
НОМЕР_3, виданий Центральним РВ УМВС
України в Одеській області 12.02.1998 року,
ІПН НОМЕР_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
паспорт серії НОМЕР_4, виданий
Приморським РВ УМВС України в Одеській
області 12.02.2003 року, ІПН НОМЕР_2, суму
сплаченого державного мита в розмірі
1700,00 грн., та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу в розмірі 120,00 грн.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Л.С. Єршова

30.01.2014