АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/1361/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/595/14
Головуючий у 1-й інстанції Цибізова С. А.
Доповідач Кривчун Т. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.,

Суддів: Дряниці Ю.В., Карнауха П.М.

при секретарі Філоненко О.В.

за участю: позивача - ОСОБА_1

представника відповідача- Сологора В.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтаві
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1

на заочне рішення Полтавського
районного суду Полтавської області від
23 грудня 2013 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до
Заворсклянської сільської ради
Полтавського району Полтавської
області, третя особа Інспекція ДАБК у
Полтавській області про визнання права
власності.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним
позовом до Заворсклянської сільської
ради Полтавського району Полтавської
області, в якому просив визнати за ним
право власності на будівлю для
зберігання сільськогосподарської
продукції та техніки, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1 площею 431,7кв.м. в
цілому та складається із літ. А-1 складу
(1) площею 431,7кв.м.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що рішенням
Заворсклянської сільської ради від
29.11.2005 року №118 йому надано в оренду
земельну ділянку розміром 0,20га для
будівництва приміщення для зберігання
сільськогосподарської продукції та
техніки в АДРЕСА_1, а розпорядженням
голови Полтавської РДА від 25.04.2006р. №216
надано дозвіл на будівництво вказаної
будівлі.

Зазначає, що було виготовлено робочий
проект по будівництву даної
господарської будівлі, підготовлено та
затверджено проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки та
технічна документація із землеустрою,
укладено договір оренди земельної
ділянки та 19.09.2011 року будівлю було
введено в експлуатацію, після чого він
у жовтні 2011 року звернувся до сільської
ради щодо оформлення за ним права
власності на нежитлову будівлю, однак
прийняття рішення було відкладено.

13.02.2012 року він повторно звернувся до
сільської ради, а у липні цього року-з
адміністративним позовом про визнання
бездіяльності протиправною, який було
задоволено.

Рішенням від 28.02.2013 року Заворсклянська
сільська рада відмовила йому у
задоволенні його клопотання про
оформлення права власності на
нежитлову будівлю.

Заворсклянська сільська рада
Полтавського району звернулася до суду
з зустрічним позовом до ОСОБА_1,
Полтавської райдержадміністрації, в
якому, посилаючись на те, що за заявою
сільської ради нежитлові будівлі по
АДРЕСА_1 взяті на облік КП «БТІ
Полтавського району» як «безхазяйне
майно», а в обласній газеті «Жовта
газета» опубліковано оголошення про
розшук власника об»єкта нерухомості,
що знаходиться за вказаною адресою.

Вказують, що зазначена позивачем
будівля, на яку він просить визнати
право власності, та входить до
комплексу будівель, зареєстрованих як
«безхазяйне майно», була збудована у 1973
році як споруда - «силосна яма» та,
згідно архівних документів, належала
правонаступнику КСП ім. Карла Маркса -
АФ «Ворскла», має свій інвентарний
номер, дату введення в експлуатацію,
первісну і залишкову вартість та
увійшла до майна, яке підлягало
розпаюванню і у 2000 році власниками
майнових паїв було передано в оренду
ТОВ «Агро-сфера».

Зазначають, що декларація про
готовність об»єкта до експлуатації
видана з порушенням закону, наведена у
ній інформація не відповідає
дійсності, ОСОБА_1 самовільно здійснив
реконструкцію будівлі, яка йому не
належить, дозвіл на будівництво
сільською радою не надавався.

У зв»язку з цим прохали скасувати
декларацію про готовність об»єкта до
експлуатації від 19.09.2011 року; визнати
самочинно збудованим об»єкт -
господарську будівлю для зберігання
техніки і сільськогосподарської
продукції по АДРЕСА_1, та знести
самочинно збудований об»єкт, надавши
йому первісного вигляду.

Ухвалою суду від 23.12.2013 року зустрічну
позовну заяву залишено без розгляду.

Заочним рішенням Полтавського
районного суду Полтавської області від
23 грудня 2013 року у задоволенні позову
ОСОБА_1 до Заворсклянської сільської
ради Полтавського району про визнання
права власності на нежитлову будівлю
відмовлено.

З цим рішенням не погодився позивач,
який у поданій апеляційній скарзі,
посилаючись на неповне з»ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального права просить рішення
місцевого суду скасувати, а позовні
вимоги задовольнити.

В обґрунтування доводів скарги
посилається на обставини та доводи,
викладені у позовній заяві.

Вважає, що у нього виникло право
власності на спірну будівлю, однак на
сьогодні він не має можливості
належним чином користуватися усіма
правами власника будівлі, оскільки у
нього відсутня можливість
зареєструвати право власності на неї.

Зазначає, що на земельну ділянку під
будівлею було виготовлено проект
землеустрою щодо відведення даної
ділянки для будівництва та
обслуговування господарських споруд
для зберігання с/г техніки та
продукції, який було затверджено
20.04.2007р. та на підставі цього проекту
була виготовлена технічна
документація із землеустрою та
укладено договір оренди, що посвідчує
його право користування даною
ділянкою. Після закінчення договору
оренди він звернувся сільської ради
щодо продовження терміну дії договору,
однак йому у цьому було відмовлено,
оскільки не оформлено та не
зареєстровано право власності на
спірну будівлю.

У судовому засіданні позивач доводи
апеляційної скарги підтримав та прохав
її задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні апеляційну скаргу не визнав,
прохав її відхилити, а рішення
місцевого суду залишити без змін.

Колегія суддів, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та позовних вимог, заявлених у
суді першої інстанції, вислухавши
пояснення учасників процесу, дійшла
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Місцевим судом вірно встановлено
та вбачається з матеріалів справи, що,
рішенням Заворсклянської сільської
ради Полтавського району від 29.11.2005
року №108 ОСОБА_1 було виділено в оренду
земельну ділянку в розмірі 0,20га. для
будівництва двох приміщень для
зберігання сільськогосподарської
продукції та техніки з вільних земель
запасу сільської ради в с. Головач
(а.с.7).

Розпорядженням голови
Полтавської районної державної
адміністрації від 25.04.2006р. №216 надано
ОСОБА_1 дозвіл на будівництво
господарської будівлі для зберігання
сільськогосподарської продукції та
техніки на АДРЕСА_1 на території
Заворсклянської сільської ради
Полтавського району (а.с.6).

Висновком відділу
містобудування, архітектури та ЖКГ
Полтавської РДА №4582 від 20.11.2006р.
погоджено місце розташування об»єкта
та зазначено щодо відсутності обмежень
по використанню земельної ділянки
(а.с.8).

Висновком від 13.12.2006 року
Полтавський районний відділ земельних
ресурсів також погодив місце
розташування господарських споруд для
зберігання сільськогосподарської
продукції та техніки по АДРЕСА_1 на
території Заворсклянської сільської
ради (а.с.9).

У Висновку від 26.12.2006р.
санітарно-епідеміологічної служби
Полтавського району зазначено, що
вказаний об»єкт не впливає на
навколишнє природне середовище та
гігієнічні умови проживання населення
при правильній експлуатації (а.с.10).

Позитивні висновки щодо об»єкту
надані також археологічною
експертизою Центру охорони та
досліджень пам»яток археології
управління культури Полтавської ОДА
від 04.12.2006р. №2469 та Полтавським
сектором контролю за дотриманням
природоохоронного законодавства
Головного управління охорони
навколишнього природного середовища в
Полтавській області від 09.01.2007 року
(а.с.11-12).

26.02.2009 року КП «Бюро технічної
інвентаризації та містобудування
Полтавського району» було виготовлено
Технічний паспорт на громадський
будинок - будівлю для зберігання
сільськогосподарської продукції і
техніки по АДРЕСА_1 (а.с.16-20).

Декларацією про готовність
об»єкта до експлуатації,
зареєстрованою в Інспекції ДАБК у
Полтавській області 19 вересня 2011 року
за №ПП2 визначено вважати
закінчений будівництвом об»єкт -
господарську будівлю для зберігання
техніки і сільськогосподарської
продукції по АДРЕСА_1 - готовим до
експлуатації (а.с.13-16).

20.06.2007 року між Заворсклянською
сільською радою та ОСОБА_1 укладено
договір оренди землі, відповідно до
якого Орендодавець надав, а Орендар
прийняв у строкове платне користування
земельну ділянку площею 1848кв.м., у т.ч.
господарський двір -1848кв.м., на якій
знаходяться об»єкти нерухомого майна -
господарські споруди для зберігання
сільськогосподарської техніки та
продукції (а.с.193-197).

17.02.2011 року ОСОБА_1 звернувся з
заявою до Заворсклянської сільської
ради щодо продовження терміну дії
договору оренди землі під
господарськими спорудами, однак
рішенням третьої сесії 6-го скликання
Заворсклянської сільської ради
Полтавського району Полтавської
області від 24.02.2011 року розгляд заяви
було відкладено до пред»явлення
заявником правоустановчих документів
на господарські споруди (а.с.191-192).

Рішенням 16-ої сесії 6-го скликання
Заворсклянської сільської ради
Полтавського району Полтавської
області від 28.02.2013 року відмовлено
ОСОБА_1 у задоволенні його клопотання
про оформлення права власності на
нежитлову будівлю для зберігання
сільськогосподарської техніки та
продукції і за адресою: АДРЕСА_1 за
безпідставністю заяви (а.с.25).

Відповідно до ч.1 ст.39 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, що належать до I-III категорій
складності, та об'єктів, будівництво
яких здійснювалося на підставі
будівельного паспорта, здійснюється
шляхом реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації. Форма декларації про
готовність об'єкта до експлуатації,
порядок її подання і реєстрації
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Датою прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта є
дата реєстрації декларації про
готовність об'єкта до експлуатації або
видачі сертифіката (ч.5 ст.39 Закону).

Зареєстрована декларація про
готовність об'єкта до експлуатації або
сертифікат є підставою для укладення
договорів про постачання на прийнятий
в експлуатацію об'єкт необхідних для
його функціонування ресурсів - води,
газу, тепла, електроенергії, включення
даних про такий об'єкт до державної
статистичної звітності оформлення
права власності на нього (ч.9 ст.39
Закону).

З огляду на встановлені обставини
місцевий суд дійшов вірного висновку
про те, що прийняття в експлуатацію
спірної будівлі було здійснено
позивачем у відповідності до вимог
діючого на той час законодавства.

Відмовляючи у задоволенні
позовних вимог суд виходив із того, що у
позивача відсутні документи, які
підтверджують право користування
земельною ділянкою під спірним майном,
що відповідає встановленим у судовому
засіданні обставинам справи.

Доводи, наведені в апеляційній
скарзі, були предметом розгляду суду
першої інстанції та додаткового
правового аналізу не потребують.

Разом із тим вбачається, що
Заворсклянська сільська рада
Полтавського району Полтавської
області не є неналежним відповідачем
по даній справі, виходячи з наступного.

Законом України «Про внесення
змін до Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень та інших
законодавчих актів України» від 11
лютого 2010 року N 1878-VI було внесено зміни
до ст.30 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», відповідно
до яких органи місцевого
самоврядування позбавлені повноважень
по реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна незалежно від
форм власності, та, відповідно, по
видачі свідоцтв про право власності.

Пунктом 2 розділу І Прикінцевих та
перехідних положень Закону N 1878-VI
установлено, що державна реєстрація
прав на нерухоме майно в порядку,
визначному цим Законом, здійснюється з
01.01.2013 року.

У відповідності до статті 18
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року N
1952-IV Свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, що підтверджує
виникнення права власності при
здійсненні державної реєстрації прав
на нерухоме майно, видається: 1)
фізичним та юридичним особам на
новозбудовані, реконструйовані об'єкти
нерухомого майна. Свідоцтво про право
власності на нерухоме майно
підписується державним реєстратором і
засвідчується печаткою.

Статтею 19 Закону N1952-IV
передбачено, що державна реєстрація
прав проводиться на підставі: 1)
договорів, укладених у порядку,
встановленому законом; 2) свідоцтв про
право власності на нерухоме майно,
виданих відповідно до вимог цього
Закону.

З урахуванням наведеного
посилання в апеляційній скарзі на те,
що позивач не має можливості належним
чином користуватися усіма правами
власника спірної будівлі, оскільки у
нього відсутня можливість
зареєструвати право власності на неї
не можуть бути взяті до уваги з огляду
на те, що позивачем не дотримана
встановлена Законом процедура
оформлення та реєстрації права
власності на об»єкт нерухомого майна.

За таких обставин підстав для
задоволення апеляційної скарги
колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307,
ст.ст.308,315,317,319 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, - відхилити.

Заочне рішення Полтавського районного
суду Полтавської області від 23 грудня
2013 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ
/підпис/ Т.О. Кривчун

СУДДІ
/підпис/ Ю.В. Дряниця

/підпис/ П.М. Карнаух

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області:
Т.О. Кривчун