Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї
Н И

31 січня 2014 року Дзержинський районний
суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - Лазюка С.В.

при секретарі - Гребінник А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Дзержинського
районного суду міста Харкова цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Об’єднання співвласників
багатоквартирного будинку
«Відродження», Територіальної громади
в особі Харківської міської ради, третя
особа: Шоста Харківська державна
нотаріальна контора про визнання права
власності на квартиру в порядку
спадкування та за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Об’єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Відродження» про визнання
права власності на 1/2 частину квартири,

в с т а н о в и в :

Позивач за первісним позовом, ОСОБА_1,
звернулась до Дзержинського районного
суду міста Харкова з позовною заявою до
ОСОБА_2, Об’єднання співвласників
багатоквартирного будинку
«Відродження», Територіальної громади
в особі Харківської міської ради, третя
особа: Шоста Харківська державна
нотаріальна контора, в якій, після її
уточнення в попередньому судовому
засіданні, просить визнати за нею право
власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті батька, ОСОБА_5,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Відповідач за первісним позовом,
ОСОБА_2, звернулась до Дзержинського
районного суду міста Харкова з
зустрічним позовом до ОСОБА_1,
Об’єднання співвласників
багатоквартирного будинку
«Відродження», в якому просить визнати
квартиру АДРЕСА_1 спільним сумісним
майном, яке набуто в період шлюбу, та
визнати за нею право власності на 1/2
частину вищезазначеної квартири в
порядку спільної сумісної власності
нерухомого майна, яке було набуто в
період зареєстрованого шлюбу з ОСОБА_5

31 січня 2014 року у попередньому судовому
засіданні обидва позови були
об'єднанні в одне провадження.

Свої позовні вимоги позивач за
первісним позовом, ОСОБА_1,обґрунтовує
тим, що вона, ОСОБА_1, народилась
ІНФОРМАЦІЯ_1 року в місті Харкові. В
свідоцтві про народження її батьками
записані: батько - ОСОБА_5, мати - ОСОБА_2.
Батьки перебували у шлюбі з 22 листопада
1958 року по 13 січня 1993 року.

21 грудня 1991 року позивач за первісним
позовом зареєструвала шлюб з ОСОБА_7,
прийняв прізвище чоловіка - ОСОБА_1. 21
листопада 2001 року шлюб між ними було
розірвано.

У 1962 році батько позивача за первісним
позовом, ОСОБА_5, вступив до
житлово-будівельного кооперативу
«Відродження» на двокімнатну
ізольовану квартиру АДРЕСА_1. Вартість
даної квартири складає 2962 рублів 58
копійок. Перший пайовий внесок в сумі
1298 рублів було внесено у 1962 році. У 1962
році будинок було здано в експлуатацію.
Повна вартість квартири була виплачена
в 1973 році, повністю внесеним паєм. Таким
чином, ОСОБА_5 набув право власності на
квартиру.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_5.

Після його смерті єдиним спадкоємцем
на все належне йому майно є тільки його
донька, ОСОБА_1, позивач за первісним
позовом, так як інших спадкоємців у
нього не було. Спадкове майно
складається: з двокімнатної квартири
АДРЕСА_1, автомобіля та грошового
вкладу, які належали померлому.

Після смерті батька ОСОБА_1 своєчасно у
встановлений законом шестимісячний
строк звернулась до Шостої Харківської
державної нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини. Однак,
отримати свідоцтво про право власності
в порядку спадкування на квартиру не
може, тому що коли вона звернулась до
Шостої Харківської державної
нотаріальної контори, їй стало відомо,
що за час життя батько не зареєстрував
право власності та не отримав
свідоцтво про право власності на житло.

Оскільки будь-яким іншим шляхом
вона не може оформити спадкові права,
вона і змушена звернутися до суду.

Відповідач за первісним позовом та
позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2
свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що
з 22 листопада 1958 року по 13 січня 1993 року
вона перебувала в зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_5. Після реєстрації шлюбу
вона прийняла прізвище чоловіка -
ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народилась
дочка - ОСОБА_1, відповідач за
зустрічним позовом та позивач за
первісним позовом.

У 1962 році ОСОБА_5, був прийнятий у члени
житлово-будівельного кооперативу
«Відродження» (нині Об’єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Відродження»). При отриманні
квартири АДРЕСА_1 вони разом з
чоловіком за спільні кошти внесли
першу суму пайового внеску у сумі 1298
рублів (у цінах 1962 року).

Квартиру АДРЕСА_1 отримав ОСОБА_5 в
період шлюбу з ОСОБА_2 Ця квартира
кооперативна, розташована в будинку
житлового кооперативу «Відродження»
на п'ятому поверсі п'яти поверхового
будинку та складається з двох кімнат
житловою площею 27,9 кв.м, загальною
площею 46,1 кв.м.

Подалі подружжяПовстянко продовжувало
сплачувати за вищезазначену квартиру
пайові внески до повної їх сплати.
Повністю вартість квартири була
виплачена у 1973 році. Загальна вартість
квартири складає 2962 рублів 58 копійок (у
цінах 1973 року). Однак, вони з чоловіком
не оформили права власності на
квартиру.

Позивач за зустрічним позовом, ОСОБА_2,
вважає, що вони з чоловіком набули
право власності на квартиру АДРЕСА_1 у
рівних частинах, по 1/2 частині кожний, і
вона має право на визначення своєї 1/2
частки.

13 січня 1993 року шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_5 було розірвано.

З 04 липня 1964 року по теперішній час
позивач за зустрічним позовом, ОСОБА_2,
зареєстрована та мешкає за адресою:
АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_5. Після
його смерті єдиним спадкоємцем на все
належне йому майно залишилась їх
донька, ОСОБА_1. Отримати свідоцтво про
право на спадщину вона не може у зв'язку
з відсутністю правовстановлюючого
документа.

У теперішній час у ОСОБА_2 виникла
потреба оформити право власності на
частку майна, яке було придбане у шлюбі,
а оскільки будь-яким іншим шляхом вона
не можу це оформити, і тому змушена
звернутися до суду.

Позивач за первісним позовом та
відповідач за зустрічним позовом
ОСОБА_1 подала до суду заяву, у якій
просить суд розгляд справи проводити у
її відсутності, свої позовні вимоги
просила задовольнити та підтримала
позовні вимоги зустрічного позову.

Відповідач за первісним позовом та
позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2
також надала суду письмову заяву,
відповідно до якої проти первісного
позову не заперечувала, просила
слухати справу за її відсутності,
заявлені позовні вимоги підтримала,
просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідач Об’єднання співвласників
багатоквартирного будинку
«Відродження» в судове засідання не
з'явився, надіслало суду лист, в якому
просить справу розглядати у
відсутності їх представника.

Відповідач Територіальна громада в
особі Харківської міської ради в
судове засідання не з'явився, причину
неявки суду не повідомив, про час і
місце судового засідання повідомлений
належним чином та своєчасно.

Третя особа - Шоста Харківська державна
нотаріальна контора в судове засідання
не з'явився, причину неявки суду не
повідомив, про час і місце судового
засідання повідомлений належним чином
та своєчасно.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд
розглянув справу у відсутності сторін
без фіксації судового процесу
технічними засобами.

Суд, дослідивши матеріали справи та
оцінивши надані докази, встановив
наступне.

Згідно свідоцтва про одруження серія
НОМЕР_3 від 22 листопада 1958 року,
виданого Червонозаводським районним
бюро ЗАЦС, актовий запис № 1488 було
зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та
ОСОБА_2. Після реєстрації шлюбу дружині
було присвоєне прізвище - ОСОБА_2.

З Витягу з Державного реєстру актів
цивільного стану громадян про шлюб
щодо підтвердження дошлюбного
прізвища за № 4 від 05 липня 2013
року, який видано Дзержинським
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції вбачається, що 21 грудня 1991 року
Дзержинським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Харківського міського управління
юстиції було вчинено актовий запис про
реєстрацію шлюбу № 1299 між ОСОБА_7 та
ОСОБА_1; 21 листопада 2001 року
Дзержинським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Харківського міського управління
юстиції було вчинено актовий запис про
розірвання шлюбу № 807.

У відповідності до свідоцтва про
розірвання шлюбу серія НОМЕР_4, яке
видано 23.05.2001 року відділом реєстрації
актів громадянського стану
Дзержинського районного управління
юстиції м. Харкова, шлюб між ОСОБА_5 з
ОСОБА_2 розірвано, про що в книзі
реєстрації актів про розірвання шлюбу
13 січня 1993 року зроблено актовий запис
№ 12.

Згідно довідкам № 119 від 24.12.2013 року та
№ 119 від 28.01.2014 року Об’єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Відродження» ОСОБА_5 дійсно є
володарем двокімнатної квартири в ОСББ
«Відродження» за адресою:АДРЕСА_1.
Вартість квартири складає 2962 рублів 58
копійок (в цінах 1973 року). Пайовий
внесок було внесено у 1962 році в сумі 1298
рублів (в цінах 1962 року).У 1962 році
будинок було здано в експлуатацію
згідно рішення № 340 Харківського
Державного виконавчого комітету від
16.06.1962 року. Повна вартість квартири
була виплачена в 1973 році.

У відповідності до п. 5-1 Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
практику застосування судами
законодавства про житлово-будівельні
кооперативи» № 9 від 18.09.1987 року (із
змінами, внесеними згідно з
Постановами Пленуму Верховного Суду
України № 13 від 25.12.1992 року та № 15 від
25.05.1998 року), з якого вбачається, що
згідно із ст. 15 Закону України «Про
власність» член ЖБК, який повністю вніс
свій пайовий внесок за квартиру
набуває право власності на квартиру».

Згідно з ч. 3ст. 384 ЦК України, уразі
викупу квартири член
житлово-будівельного (житлового)
кооперативу стає її власником.

Оскільки вартість квартири була
виплачена у повному обсязі, суд вважає,
що ОСОБА_5 набув право власності на
вищезазначену кооперативну квартиру.

З повторного свідоцтва про смерть
серія НОМЕР_5, виданого 09.07.2013 року
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану по місту Харкову
реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції,
вбачається, що ОСОБА_5 помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 року, про що складено 11.06.2013
року відповідний актовий запис № 7992.

Після смерті ОСОБА_5 єдиним спадкоємцем
на все належне йому майно, а саме:
квартиру АДРЕСА_1 залишилась тільки
його дочка, ОСОБА_1, так як інших
спадкоємців не було.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач за первісним позовом та
відповідач за зустрічним позовом
ОСОБА_1 є дочкою померлого 10.06.2013 року
ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом
про народження серія НОМЕР_6 від 03
червня 1961 року, виданого
Комінтернівським бюро ЗАЦС, в якому
батьками народженої ІНФОРМАЦІЯ_1 року
ОСОБА_1 записані ОСОБА_5 та ОСОБА_2. Тобто
спадкоємцем першої черги за законом.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України
спадкоємець вважається таким, що
прийняв спадщину, якщо він на протязі
шести місяців з часу відкриття
спадщини звернувся до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини або фактично вступив в
управління, або володіння спадковим
майном.

Після смерті батька ОСОБА_1 своєчасно у
встановлений законом шестимісячний
строк звернулась до Шостої Харківської
державної нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини, але не
отримала свідоцтво про право на
спадщину у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документа.

Згідно Витягу про реєстрацію в
Спадковому реєстрі № 34520894, наданого
Шостою Харківською державною
нотаріальною конторою,12.07.2013 року була
зареєстрована спадкова справа № 54725820
після смерті ОСОБА_5, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину. Відсутність свідоцтва про
право на спадщину не позбавляє
спадкоємця права на спадщину.

Згідно технічного паспорту на квартиру
АДРЕСА_1, який виготовлено Комунальним
підприємством «Харківське міське бюро
технічної інвентаризації» квартира
розташована на п'ятому поверсі
п'ятиповерхового будинку та
складається з двох кімнат житловою
площею 27,9 кв.м, загальною площею 46,1 кв.м.

Об’єднання співвласників
багатоквартирного будинку
«Відродження» у своїй довідці № 119 від
28.01.2014 року зазначає, що ОСОБА_2 дійсно
проживає та зареєстрована в квартирі
АДРЕСА_1.

Сімейний Кодекс України поширюється на
так звані триваючи відносини, тобто ті,
які, виникли до набрання ним чинності
та існують на час початку його дії. Тому
наведені норми СК України
застосовуються і регулюють
правовідносини між сторонами при
вирішення даного спору.

Згідно до вимог ст. 22 Кодексу про шлюб
та сім'ю УРСР та ст. ст.60,63 Сімейного
Кодексу України, майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності, і вони
мають рівні права на володіння,
користування та розпорядження цим
майном.

Згідно правил ст. 68 СК України,
розірвання шлюбу не припиняє права
спільної сумісної власності на майно,
набуте за час шлюбу. Як встановлено ст.
70 СК України при поділі майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки дружини та
чоловіка є рівними, якщо інше не
визначено за домовленістю між ними або
шлюбним договором.

Таким чином, суд вважає, оскільки майно
набуто у період шлюбу, то кожному з
подружжя належить по 1/2його частині, і
ОСОБА_2 має право на визначення своєї 1/2
частки.

Згідно Звіту про вартість майна -
квартири АДРЕСА_1, який було виконано КП
«Харківське міське бюро технічної
інвентаризації» (Сертифікат суб'єкту
оціночної діяльності № 13986/12 від 09.11.2012
року) оціночна вартість об'єкта оцінки
на дату оцінки 29.10.2013 року становить
231800,00 гривень.

Дослідивши усі матеріали справи,
приймаючи до уваги достатність доказів
позовних вимог, аналізуючи їх у
сукупності і надавши їм належну оцінку,
враховуючі волевиявлення сторін, суд
вважає, що вимоги позивача за первісним
позовом ОСОБА_1 та позивача за
зустрічним позовом ОСОБА_2 законні,
обґрунтовані і підлягають задоволенню
у повному обсязі по наведеним вище
підставам.

На підставі вищевикладеного,
відповідно до ст.ст. 15, 16, 1218, 1221, 1261, 1268,
1270, 384 ЦК України, ст. 22 Кодексу про шлюб
та сім'ю УРСР, ст. 60,63, 68 СК України, ст.ст.
4, 5, 10, 11, 60, 123,212-215, 218, 224, 226 ЦПК України,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України «Про практику застосування
судами законодавства про
житлово-будівельні кооперативи» № 9
від 18.09.1987 року (із змінами, внесеними
згідно з Постановами Пленуму
Верховного Суду України № 13 від 25.12.1992
року та № 15 від 25.05.1998 року),суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Об’єднання співвласників
багатоквартирного будинку
«Відродження», Територіальної громади
в особі Харківської міської ради, третя
особа: Шоста Харківська державна
нотаріальна контора про визнання права
власності на 1/2 частину квартири в
порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1, право
власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті батька, ОСОБА_5,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.
Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
Об’єднання співвласників
багатоквартирного будинку
«Відродження» про визнання права
власності на 1/2 частину квартири -
задовольнити.

Визнати квартиру АДРЕСА_1 спільним
сумісним майном, яке набуто в період
зареєстрованого шлюбу між ОСОБА_2 та
ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний код НОМЕР_2, право
власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1, в порядку спільної сумісної
власності нерухомого майна, яке було
набуто в період зареєстрованого шлюбу
з ОСОБА_5.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення постановлено і надруковано
власноруч суддею Лазюк С.В. у нарадчій
кімнаті.

Головуючий: суддя
С.В. Лазюк