Справа №:109/4559/2013-цГоловуючий суду
першої інстанції:Мязгов Л.О.№
провадження:22-ц/190/1600/14Доповідач суду
апеляційної інстанції:Підлісна І. А.
________________________________________________________________________
______________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2014 р. колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

головуючого судді:Підлісної І.А.,
суддів:Белинчук Т.Г. Ісаєва Г.А. при
секретарі:Урденко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Сімферополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_6 до Головного
управління МВС України в АР Крим,
Головного управління ДКСУ в АР Крим,
третя особа - ОСОБА_7, про відшкодування
майнової та моральної шкоди, за
апеляційною скаргою Головного
управління МВС України в АР Крим на
рішення Красногвардійського районного
суду АР Крим від 16 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 звернувся до Головного
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в АРК, Головного
Управління Державної казначейської
служби України в АРК, третя особа:
ОСОБА_7, з позовом про відшкодування
майнової та моральної шкоди,
заподіяної йому неправомірними діями
працівника міліції.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 9.05.2013
року інспектор дізнання ВДАІ
Красногвардійського РВ ГУ МВС України
в АР Крим ОСОБА_7 склав відносно нього
протокол про адміністративне
порушення, за те, що він керував
автомобілем ГАЗ 33021, реєстраційний
номер НОМЕР_1 в стані алкогольного
сп'яніння. Постановою Джанкойського
міськрайонного суду АРК від 25.06.2013
року адміністративна справа була
закрита за відсутністю в його діях
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч 1 ст 130
КпАП України. Зазначеною постановою
встановлено, що він не знаходився в
стані алкогольного сп'яніння.
Відповідно до ст. ст. 1166, 1167, 1172 ЦК
України ГУ МВС України в АРК повинно
відшкодувати майнову та моральну
шкоду, яка заподіяна працівником
міліції під час виконання ним
службових обов'язків. Внаслідок
безпідставного порушення
адміністративного провадження, ОСОБА_7
вилучив у нього (позивача)
транспортний засіб на площадку
тимчасового затримання. Автомобіль
було повернено лише 13.05.2013 року після
сплати послуг за зберігання
транспортного засобу та комп'ютерні
послуги - відповідно 570 грн та 23,50 грн;
послуг із транспортування автомобілю
-990 грн. Таким чином, розмір збитків, які
поніс позивач - 1583 грн 50 коп. Окрім
цього, незаконними діями ОСОБА_7 було
завдано моральну шкоду, розмір якої
оцінюється в 2000грн. Внаслідок
вилучення автомобілю, складення
протоколу про адміністративне
порушення позивач зазнав клопіт,
змінився звичайний образ життя; все
це потребувало докладання додаткових
зусиль, нервування з приводу
необхідності витрачати певний час для
повернення автомобілю.

Рішенням Краногвардійського
районного суду АРК від 16.10.2013 року
позов ОСОБА_6 до Головного управління
МВС України в АРК, головного
управління ДКСУ в АР Крим про
відшкодування майнової та моральної
шкоди - задоволено частково. Стягнено з
Головного управління МВС України в
АРК за рахунок коштів, призначених для
фінансування з державного бюджету
України на користь ОСОБА_6 у
відшкодування майнової шкоди 1583,50грн
та у відшкодування завданої моральної
шкоди 1000 грн. (а.с. 33-35).

В апеляційній скарзі Головне
управління МВС України в АРК просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову в позові про
стягнення майнової та моральної шкоди
з Головного управління. Вказує, що суд
застосував матеріальний закон, який не
поширюється на ці правовідносини, та не
застосував закон, який підлягав
застосуванню (ч 2 ст 309 ЦПК). ГУ МВС
України в АРК є органом державної
влади і відповідно до ст. ст. 1173, 1174 ЦК
України, а також ЗУ «Про порядок
відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів, що здійснюють оперативно -
розшукову діяльність, органів
досудового розслідування, прокуратури
і суду», шкода, заподіяна незаконними
діями службової особи органу
державної влади при здійсненні нею
своїх повноважень, відшкодовується
державою. Суд не визначив належного
відповідача за заявленими вимогами.
Інспектор дізнання ВДАІ, який склав
адміністративний протокол, є
працівником Красногвардійського
районного відділу ГУ МВС України в
АРК не є належним відповідачем.

В запереченнях на апеляційну скаргу
ОСОБА_6 вказує, що інспектор дізнання
ВДАІ Красногвардійського РВ ГУ МВС
України в АР Крим призначається на
посаду наказом ГУ МВС України в АРК, а
тому ГУ є належним відповідачем.
Заявлені позовні вимоги
обґрунтовувалися тим, що шкода
заподіяна неправомірними діями
посадової особи органу держаної влади
при здійснення нею своїх повноважень.
Визначальним являється фактичні
обставини, якими обґрунтовується
позов, а не посилання на норму
матеріального права.

Заслухавши суддю - доповідача,
вислухавши осіб, що з'явились до суду,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені в скарзі доводи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що
постановою судді Джанкойського
міськрайонного суду АРК від 25.06.2013 року
провадження у адміністративній справі
стосовно ОСОБА_6 закрито за
відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч 1 ст 130 КпАП України.

В мотивувальній частині постанови
вказано, що з протоколу про
адміністративне правопорушення від
9.05. 2013 року, складеного відносно ОСОБА_6
слідує, що він 9.05.2013 року о 16-50 годин на
вул. Тельмана смт Красногвардійське
керував автомобілем ГАЗ 33021, державний
номер НОМЕР_1, у стані алкогольного
сп'яніння, тим самим порушив вимоги п 2.9
«а» ПДР України і вчинив
правопорушення, передбачене ч 1 ст 130
КпАП України. Між тим, медичне
дослідження № 1266 від 15.05.2013 року
аналізів крові доводить, що в крові
ОСОБА_6 етилового спирту не виявлено
(а.с. 5).

На підтвердження розміру понесених
збитків ОСОБА_6 надав квитанції про:
оплату на рахунок СФ ДП МВС України
«Інформ Ресурси» послуг за зберігання
автомобілю 570грн та комп'ютерних послуг
23,50грн; оплату на рахунок ПП
«Севастопольспецбуд» послуг за
транспортування транспортного засобу
990 грн. (а.с. 8).

Відмовляючи в позові в частині
відшкодування шкоди державою, суд
першої інстанції виходив з того, що
позовні вимоги не підпадають під дію
ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди,
завданої громадянинові незаконними
діями органів, що здійснюють
оперативно - розшукову діяльність,
органів досудового розслідування,
прокуратури і суду». Майнова та
моральна шкода, заподіяна фізичної
особі відшкодовується в повному
обсязі особою що її заподіяла (ч1ст 1166,
1167 ЦК України) Юридична особа
відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівникам під час виконання ним
своїх трудових (службових) обов'язків (
ч 1 ст 1172 ЦК України)

Колегія суддів вважає такий висновок
суду першої інстанції недостатньо
обґрунтованими.

Відповідно до ст. 56 Конституції України
кожен має право на відшкодування за
рахунок держави чи органів місцевого
самоврядування матеріальної та
моральної шкоди, завданої незаконними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їх посадових
осіб під час здійснення ними своїх
повноважень.

Крім того, ст. 1173 ЦК визначено, що шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
незаконними рішеннями, дією чи
бездіяльністю органу державної влади,
органу влади АР Крим або органу
місцевого самоврядування при
здійсненні ними своїх повноважень,
відшкодовується державою, АР Крим або
органом місцевого самоврядування
незалежно від вини цих органів.

Зазначена стаття передбачає
спеціальні підстави і умови
відповідальності при завданні
фізичній або юридичній особі шкоди у
позадоговірних правовідносинах, які
відрізняють їх від інших норм, що
містять загальні правила
позадоговірної (деліктної)
відповідальності у цивільно - правових
правовідносинах і полягають у
спеціальному суб'єктному складі
відповідальних осіб, спеціальний сфері
діяльності цих суб'єктів та характері
їх дій (владно-адміністративний,
юридично - обов'язковий, односторонній).

До суб'єктів відповідальності за цією
нормою належить створені відповідно до
Конституції України, Конституції АР
Крим і правових актів Верховної Ради
України, Президента України, Кабінету
Міністрів України, Верховної Ради і
Ради Міністрів АР Крим органи
державної влади і управління, які
реалізують надані державою функції та
повноваження у сфері управління, а
також реалізують надані державою
функції та повноваження у сфері
управління, а також органи місцевого
самоврядування, створені на підставі
Конституції України, ЗУ «Про місцеве
самоврядування в Україні», їх
виконавчі органи, посадові або
службові особи вказаних державних
органів.

Сферою застосування зазначених норм є
правовідносини із заподіяння шкоди
фізичній чи юридичній особі у зв'язку з
прийняттям зазначеними суб'єктами
незаконних рішень, вчинення ними
незаконних дій чи неправомірної
бездіяльності при здійсненні ними
своїх владних повноважень, визначених
Конституцією і законодавством України.

Така правова позиція висловлена в
ухвалі ВССУ від 29.06.2013року
(опубліковано «Цивільне судочинство»
№3/2013 рік).

Згідно зі ст. 1174 ЦК України шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
незаконними рішеннями, діями чи
бездіяльністю посадової або службової
особи органу державної влади, органу
влади Автономної Республіки Крим або
органу місцевого самоврядування при
здійсненні нею своїх повноважень,
відшкодовується державою, Автономною
Республікою Крим або органом місцевого
самоврядування незалежно від вини цієї
особи.

Згідно з Положенням про Державне
казначейство України, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 грудня 2005 року № 1232 Державне
казначейство України є юридичною
особою.

Відповідно до ст. 176 ЦК юридичні особи,
створені державою, не відповідають за
зобов'язаннями держави.

Згідно зі ст. 48 Бюджетного кодексу
України в України (далі - БК)
застосовується казначейська форма
обслуговування Державного бюджету
України, яка передбачає здійснення
Державним казначейством України
операцій з коштами державного бюджету.
Проте Державне казначейство України не
є розпорядником бюджетних коштів та не
уособлює державу в бюджетних
відносинах.

Відповідно до п.8 ст. 7, пунктів 1, 2 статті
23 БК, бюджетні кошти використовуються
тільки на цілі, визначеними бюджетними
призначеннями, які встановлюються ЗУ
«Про Державний бюджет України».

Отже, відшкодування громадянинові
шкоди провадиться за рахунок коштів
державного бюджету шляхом списання
коштів з єдиного казначейського
рахунку, тобто грошові суми
відшкодовуються Державним
казначейством України за рахунок
Державного бюджету України шляхом
списання коштів з єдиного
казначейського рахунку.

Пунктом 36 Порядку виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 3.08.2011 року № 845,
передбачено, що у разі здійснення
безспірного списання коштів
державного бюджету для відшкодування
шкоди, заподіяної фізичним та
юридичним особам внаслідок незаконно
прийняти рішень, дій чи бездіяльності
органів державної влади, їх посадових
чи службових осіб під час здійснення
своїх повноважень, стягувачі подають
документи, зазначені у пункті 6 Порядку,
до органу Державної казначейської
служби України за місцезнаходженням
органу державної влади, внаслідок
незаконно прийнятих рішень, дій чи
бездіяльності якого заподіяно шкоди.

Відповідно до пунктів 36, 37 Порядку
безспірне списання коштів державного
бюджету для відшкодування шкоди,
заподіяної фізичним та юридичним
особам внаслідок незаконно прийнятих
рішень, дій чи бездіяльності органів
державної влади, їх посадових чи
службових осіб під час здійснення ними
своїх повноважень, здійснюється
Державною казначейською службою
України за рахунок і в межах бюджетних
призначень, передбачених у державному
бюджеті на зазначену мету.

Додатком 3 до ЗУ «Про Державний бюджет
України на 2013 рік» Державній
казначейській службі України в
Державному бюджеті України на 2013 рік
передбачено фінансування за КПКВ 3504030
«Відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконним діями
органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду, відшкодування
громадянинові вартості конфіскованого
та безхазяйного майна стягнутого в
дохід держави, відшкодування шкоди,
завданої фізичній чи юридичній особі
незаконними рішеннями, діями чи
бездіяльністю органів державної влади,
їх посадових і службових осіб».

Згідно з пунктом 1 Положення про єдиний
казначейський рахунок, затвердженого
наказом Державного казначейства
України від 26.06.2002 року № 122,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 18.07.2002 року за № 524/6882, єдиний
казначейський рахунок - це
консолідований рахунок, відкритий
Державному казначейству України в
Національному банку України для обліку
коштів та здійснення розрахунків у
системі електронних платежів
Національного банку України.

Тобто, повноваження та бюджетні
призначення щодо відшкодування з
єдиного казначейського рахунку шкоди,
завданої фізичній чи юридичній особі
незаконними рішеннями, діями чи
бездіяльністю органів державної влади,
їх посадових і службових осіб має
виключно Державна казначейська служба
України.

Позивачем заявлено позовні вимоги до
ГУ ДКСУ в АР Крим, тобто неналежного
відповідача.

Колегія суддів вважає, що оскільки
суд апеляційної інстанції на стадії
апеляційного перегляду справи
відповідно до вимог діючого цивільного
процесуального законодавства
позбавлений права залучати до участі у
справі відповідачів або третіх осіб та
досліджувати обставини та докази, які
не були предметом дослідження і оцінки
суду першої інстанції, а допущені
судами першої інстанції порушення норм
процесуального права унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи, то судове рішення
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволенні позову відповідно до п 4 ч
1 ст 309 ЦПК України.

Керуючись статтями 303, 304, 309, 313, 314,
316, 317 Цивільного процесуального
кодексу України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Головного
управління МВС України в АР Крим
задовольнити.

Рішення Красногвардійського
районного суду АР Крим від 16 жовтня 2013
року скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову ОСОБА_6 в позові.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів.

Судді

Підлісна І.А. Белинчук
Т.Г. Ісаєв Г.А.