Провадження № 2/161/263/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

27 січня 2014 року Луцький
міськрайонний суд Волинської області в
складі:

головуючої - судді Плахтій
І.Б.

при секретарі - Селюкові Р.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на спадкове
майно, --

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
визнання права власності на спадкове
майно. Позов мотивує тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його баба
ОСОБА_4 Після її смерті відкрилась
спадщина, яка складається з житлового
будинку з господарсько-побутовими
будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1.
На випадок смерті спадкодавець ОСОБА_4
склала заповіт, в якому заповіла
належний їй житловий будинок з
господарсько-побутовими будівлями,
інше майно та грошові заощадження
своєму внуку, позивачу по справі ОСОБА_1
Вказує, що спадкоємцем крім нього є син
померлої - ОСОБА_2 однак в даному
випадку спадкування здійснюється за
заповітом. Звернувся до нотаріальної
контори з метою оформити свої спадкові
права, однак нотаріусом йому було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину у зв'язку із
відсутністю правовстановлюючих
документів на житловий будинок. Просив
визнати за ним право власності на
спадкове майно, після смерті ОСОБА_4, а
саме - на житловий будинок з
господарсько-побутовими будівлями, що
знаходиться по АДРЕСА_1

Представник позивача ОСОБА_5, подала
суду заяву про розгляд справи у її
відсутності, позовні вимоги підтримує
повністю з підстав викладених у
позовній заяві, просить позов
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2, подав суду заяву про
розгляд справи у його відсутності.
Позовні вимоги визнав, проти
задоволення позову не заперечував.

Розгляд справи здійснювався за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, без фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197
ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши докази в
їх сукупності, суд прийшов до висновку,
що позов підставний та підлягає до
задоволення.

Як вбачається з копії свідоцтва про
смерть НОМЕР_1 спадкодавець ОСОБА_4
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.5).

З дослідженого витягу з
погосподарської книжки №3 за 1996-2000р.р.,
встановлено, що по особовому рахунку №
НОМЕР_2, житловий будинок з надвірними
будівлями і спорудами в АДРЕСА_1, який
побудований в 1967 р. належить ОСОБА_4
(а.с.4).

З технічного паспорта на об'єкт
нерухомого майна вбачається, що
будинковолодіння АДРЕСА_1 складається
з житлового будинку «А-1», «а» - веранди,
«Б-1» - літньої кухні, «В-1» та «Г-1» -
сараю, «Д» - погреба.

Отже, після смерті спадкодавця ОСОБА_4
відкрилась спадщина, яка складається з
житлового будинку з надвірними
будівлями і спорудами в АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що спадкодавець
ОСОБА_4 на випадок своєї смерті склала
заповітне розпорядження, яким належний
їй будинок з надвірними обладнаннями,
землю, майно, грошові заощадження, які
належать їй на праві особистої
власності заповіла своєму внуку ОСОБА_1
Заповіт посвідчений головою
Коршівської сільської ради 13.02.1998 року
та зареєстровано в реєстрі за №5 (а.с. 12).

Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР в редакції
1963 року, кожний громадянин може
залишити за заповітом усе своє майно
або частину його (не виключаючи
предметів звичайної домашньої
обстановки і вжитку) одній або кільком
особам як тим, що входять, так і тим, що
не входять до кола спадкоємців за
законом, а також державі або окремим
державним, кооперативним та іншим
громадським організаціям.

У даному випадку спадкування
здійснюється за заповітом.

Статтями 548, 549 УРСР установлено, що для
придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв, а якщо
спадкоємець фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном він визнається таким, що прийняв
спадщину.

В установлений термін позивач
звернувся до державного нотаріуса
Луцької районної державної
нотаріальної контори з метою
оформлення своїх спадкових прав, однак
свідоцтва на спадщину не отримав у
зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на
житловий будинок (а.с.14).

З довідки №425/01.38 від 01.11.2013 року виданої
Коршівською сільською радою
вбачається, що на день смерті
спадкодавець ОСОБА_4 проживала у
спадковому будинку одна, внук ОСОБА_1 в 6
місячний термін втупив у фактичне
володіння спадковим майном шляхом
догляду за будинком та обробітком
земельної ділянки (а.с.3).

На підставі викладеного, судом
встановлено, що позивач прийняв
спадщину після смерті бабусі ОСОБА_4,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року шляхом
фактичного вступу в управління
спадковим майном, однак своїх
спадкових прав належним чином не
оформив.

Таким чином, проаналізувавши зібрані
та досліджені в судовому засіданні
докази в їх сукупності, суд прийшов до
висновку, що за позивачем слід визнати
право власності на спадкове майно
після смерті ОСОБА_4, а саме: житловий
будинок з господарсько-побутовими
будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 213, 214, 215 ЦПК
України, на підставі ст.ст. 534, 548, 549 ЦК
Української РСР, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
спадкове майно, що залишилось після
смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1
року, а саме: на житловий будинок з
господарсько-побутовими будівлями, що
знаходиться по АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
шляхом подання апеляційної скарги
через Луцький міськрайонний суд в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду
І.Б.
Плахтій