Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 лютого 2014 рокум. Київ Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.

суддів: Лесько А.О., Хопти С.Ф.,
Червинської М.Є., Черненко В.А.

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом кредитної спілки
«Хосен» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
за касаційною скаргою кредитної спілки
«Хосен» на рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 8 листопада
2013 року, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2012 року кредитна спілка
«Хосен» (далі - КС «Хосен») звернулась
до суду з указаним позовом, в якому
просила стягнути з відповідачів
заборгованість по відсотках за
користування кредитом відповідно до
п.п. 6.2, 6.3 кредитного договору від 8
квітня 2008 року у розмірі 40 869 грн.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що
рішенням Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 18
лютого 2011 року, яке набрало законної
сили, було стягнуто з відповідачів
солідарно на користь КС «Хосен»
заборгованість станом на 31 червня 2010
року за кредитним договором від 8
квітня 2008 року у розмірі 25 874 грн 97 коп.,
з яких 17 884 грн 26 коп. заборгованість за
кредитом, 7 990 грн 71 коп. - заборгованість
по відсотках за користування кредитом
та 378 грн 75 коп. судових витрат. Судове
рішення не виконано, правовідносини за
кредитним договором не припинились, а
тому, на його думку, відповідачі
повинні сплатити відсотки за
користування кредитом відповідно до
п.п. 6.2, 6.3 кредитного договору станом на
30 жовтня 2012 року у розмірі 40 869 грн.

Рішенням Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 25
квітня 2013 року та додатковим рішенням
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 7 жовтня 2013
року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Закарпатської області від 8 листопада
2013 року рішення суду першої інстанції
та додаткове рішення суду першої
інстанції скасовано, ухвалено нове
рішення, яким позов КС «Хосен»
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 солідарно на користь КС
«Хосен» 7 295 грн 62 коп. заборгованості по
відсотках за кредитним договором.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі КС «Хосен»,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати рішення апеляційного суду у
частині відмови у стягненні з
відповідачів нарахованих відсотків
плати за користування грошовими
коштами, відповідно до п. 6.3 кредитного
договору, ухвалити нове рішення, яким
позов задовольнити.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального
права.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
задоволенні позову, виходив із того, що
після постановлення рішення про
стягнення всієї суми заборгованості за
кредитним договором подальше
нарахування відсотків не ґрунтується
на законі.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення
суду першої інстанції та додаткове
рішення суду першої інстанції, та
частково задовольняючи позов, виходив
із того, що позивач правомірно
нарахував боржнику відсотки на суму
неповернутого кредиту в подвійному
розмірі, відповідно до п. 6.2 кредитного
договору.

Проте погодитись з такими висновками
судів попередніх інстанцій не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані
судові рішення не відповідають.

Судами установлено, що 8 квітня 2008 року
між КС «Хосен» та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір, за умовами якого
остання отримала кредит у розмірі 25
тис. грн, зі сплатою відсотків за
користування кредитом 26,4% річних, з
кінцевим терміном погашення до 8 квітня
2011 року.

У рахунок забезпечення виконання
зобов'язань за вказаним кредитним
договором, 7 квітня 2008 року між КС
«Хосен» та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 були укладені договори поруки,
за умовами яких останні поручились
перед кредитною спілкою за належне
виконання ОСОБА_1 зобов'язань щодо
повернення кредиту, сплати відсотків
за користування кредитом, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
невиконанням кредитного договору.

У зв'язку з неналежним виконанням
ОСОБА_1 взятих на себе зобов'язань за
кредитним договором, заочним рішенням
Ужгородського міськрайонного суду від
18 лютого 2011 року, яке набрало законної
сили, стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 солідарно на користь
КС «Хосен» заборгованість за кредитним
договором від 8 квітня 2008 року у розмірі
25 874 грн 97 коп., з яких 17 884 грн 26 коп. -
заборгованість за кредитом, 7 990 грн 71
коп. - заборгованість по відсоткам за
користування кредитом та 378 грн 75 коп.
судових витрат.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що
відповідно до ст. 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору.

Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК
України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином, у
встановлений термін, відповідно до
умов договору та вимог чинного
законодавства. Порушенням зобов'язання
є його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України
обов'язком позичальника за кредитним
договором є, зокрема, повернення
кредиту та сплата процентів за
користування ним.

Відповідно до ч. ч. 1 та 4 ст. 631 ЦК
України, строком договору є час,
протягом якого сторони можуть
здійснити свої права і виконати свої
обов'язки відповідно до договору.
Закінчення строку договору не звільняє
сторони від відповідальності за його
порушення, яке мало місце під час дії
договору.

У пункті 17 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
судам роз'яснено, що наявність судового
рішення про задоволення вимог
кредитора, яке не виконано боржником,
не припиняє правовідносин сторін
кредитного договору, не звільняє
останнього від відповідальності за
невиконання грошового зобов'язання та
не позбавляє кредитора права на
отримання сум, передбачених частиною
другою статті 625 ЦК, оскільки
зобов'язання залишається невиконаним
належним чином відповідно до вимог
статей 526, 599 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.

Відповідно до змісту ст.ст. 599, 600, 601, 604-609
ЦК України за відсутності інших
підстав припинення зобов'язання,
передбачених договором або законом,
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Разом з тим, суди першої та апеляційної
інстанцій залишили вищевказані норми
ЦК України поза увагою.

Таким чином, судами обох інстанцій при
розгляді позовних вимог не повно
з'ясовані обставини справи і не надано
їм належної оцінки, за таких обставин
рішення судів підлягають скасуванню з
підстав, передбачених ст. 338 ЦПК
України, з передачею справи на розгляд
до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу кредитної спілки
«Хосен» задовольнити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 25
квітня 2013 року, додаткове рішення
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 7 жовтня 2013
року та рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 8 листопада
2013 року скасувати, справу передати на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Д.Д. Луспеник

Судді:
А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є. Червинська

В.А. Черненко