АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/129/2013
Головуючий в І інстанції Скорик С.А.
Доповідач: Лісова Г.Є.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року лютого місяця 03 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:Лісової Г.Є.Суддів:Базіль
Л.В. Бугрика В.В.При
секретарі:Філімонову Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Херсоні цивільну
справу за апеляційною скаргою
відповідача ОСОБА_5 на рішення
Комсомольського районного суду м.
Херсона від 8 листопада 2013 року за
позовом, ОСОБА_6, яка діє в інтересах
малолітнього ОСОБА_7, до ОСОБА_5 про
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди

В С Т А Н О В И Л А:

12.08.2013 року ОСОБА_6 звернулася в суд з
позовом в інтересах малолітнього
ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування
матеріальної і моральної шкоди,
посилаючись на те, що 1.09.2010 року біля 17
год. 30 хв. ОСОБА_5, керуючи належним йому
автомобілем «Рено Логан», державний
номер НОМЕР_1 на території
Голопристанського району скоїв
дорожньо-транспортну пригоду під час
якої загинув ОСОБА_8, який знаходився в
автомобілі.

Внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася з вини відповідача
ОСОБА_5, яка доведена вироком
Голопристанського районного суду
Херсонської області від 8 грудня 2010
року, смертю потерпілого його
малолітньому сину ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1,
завдано матеріальну шкоду в розмірі
1163,74 грн. щомісячного грошового
утримання, а також моральну шкода, яка
полягає у душевних переживаннях дитини
у зв'язку із втратою батька, що призвело
до замкнутості дитини, порушення
способу його життя.

Просила стягнути з ОСОБА_5 в користь
ОСОБА_7 100000,00 грн. на відшкодування
моральної шкоди, а також починаючи з
1.09.2010 року стягати по 1163,73 грн.
щомісячно на його утримання до
досягнення повноліття. Просила також
стягнути з відповідача 4000 грн.
понесених витрат на правову допомогу.

Рішенням Комсомольського
районного суду м. Херсона від 8
листопада 2013 року позов задоволено
частково. Стягнено з ОСОБА_5 на користь
малолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження щомісячне грошове
утримання до досягнення ним повноліття
в розмірі 387 грн.92 коп., починаючи з
12.08.2013 року, 50000 грн. на відшкодування
моральної шкоди, 4000 грн. витрат на
правову допомогу.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5
просить рішення суду змінити,
відмовити у стягненні моральної шкоди,
а в іншій частині залишити рішення суду
без змін, посилаючись на те, що судом не
було враховано, що вироком
Голопристанського районного суду від
8.12.2010 року цивільний позов в частині
відшкодування моральної шкоди в сумі
100000 грн. завданої позивачці та її сину
задоволено.

Перевіривши законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Судом встановлено, що 1.09.2010 року з
вини ОСОБА_5, який керував автомобілем
«Рено Логан», державний номер НОМЕР_1,
сталася дорожньо-транспортна пригода
на території Голопристанського району,
внаслідок якої ОСОБА_8, який знаходився
в салоні автомобіля, отримав тяжкі
тілесні ушкодження небезпечні для
життя від яких помер.

Вироком Голопристанського
районного суду Херсонської області від
8.12.2010 року, який набрав законної сили,
ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні
злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК
України й призначено покарання у
вигляді позбавлення волі строком на 5
років з позбавленням права керувати
транспортними засобами на строк 3 роки.
На підставі ст.76 КК України звільнено
ОСОБА_5 від відбування покарання з
призначенням іспитового строку три
роки.

Цим же вироком було частково
задоволено позов ОСОБА_6 та стягнено з
ОСОБА_5 в користь ОСОБА_6 11000 грн. на
відшкодування матеріальної шкоди та
100000 грн. на відшкодування моральної
шкоди, а всього 111000 грн.

Як вбачається зі змісту позовної
заяви та заяви про уточнення позовних
вимог поданої у кримінальному
судочинстві ОСОБА_6 з вимогою про
відшкодування моральної шкоди
зверталася як в своїх інтересах так і в
інтересах неповнолітнього сина,
посилаючись на те, що смерть чоловіка
призвела до безповоротних змін в її
житті і житті сина. Горе, що їх настигло,
призвело до моральних страждань,
дитина постійно плаче, вона позбавлена
можливості працювати в повну силу, що
дає їй підстави вимагати відшкодування
завданої їй та її сину моральної шкоди
в розмірі 300000 грн.

Вироком Голопристанського
районного суду від 8.12.2010 року цивільний
позов ОСОБА_6 задоволено частково.
Стягнено з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_6, як
потерпілої в кримінальній справі та
законного представника
неповнолітнього сина, 100000 грн. на
відшкодування моральної шкоди.

Задовольняючи позовні вимоги в
частині відшкодування моральної шкоди
завданої неповнолітньому ОСОБА_7 з вини
відповідача, суд першої інстанції не
звернув увагу на те, що відповідно до
вимог ч.5 ст.23 ЦК України моральна шкода
відшкодовується одноразово, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1168 ЦК
України моральна шкода, завдана смертю
фізичної особи, відшкодовується її
чоловікові (дружині), батькам
(усиновлювачам), дітям (усиновленим), а
також особам, які проживають з нею
однією сім'єю.

Вироком Голопристанського
районного суду Херсонської області від
8.12.2010 року цивільний позов ОСОБА_6 в
частині відшкодування моральної шкоди
задоволено частково, стягнено з ОСОБА_5
на користь ОСОБА_6 100000 грн. на
відшкодування моральної шкоди
завданої позивачці та її сину смертю
ОСОБА_8.

Моральну шкоду, зважаючи на її
сутність, не можна відшкодувати у
повному обсязі, оскільки не має (і не
може бути) точних критеріїв майнового
виразу душевного болю.

Зважаючи на викладене, будь-яка
компенсація моральної шкоди не може
бути адекватною дійсним стражданням,
тому будь-який її розмір може мати суто
умовний вираз.

За правилами ст.11 ЦК України
завдання моральної шкоди є підставою
виникнення самостійних цивільних
правовідносин.

ОСОБА_6 скористалася своїм правом
на пред'явлення позову про
відшкодування моральної шкоди як в
своїх інтересах так і в інтересах
малолітнього сина у кримінальній
справі, її позов в частині
відшкодування моральної шкоди
задоволено частково вироком
Голопристанського районного суду від
8.12.2010 року і на її користь стягнуто з
ОСОБА_5 100000 грн. на відшкодування
моральної шкоди.

За таких обставин рішення суду
першої інстанції в частині
відшкодування моральної шкоди
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову в
задоволенні позову в цій частині.

В іншій частині рішення суду не
оскаржується, а тому переглядається
судом апеляційної інстанції в межах
визначених ст.303 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК
України, ст. ст. 23, 1167, 1168 ЦК України,
колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5
задовольнити частково.

Рішення Комсомольського районного
суду м. Херсона від 8 листопада 2013 року в
частині стягнення з ОСОБА_5 50000 грн. на
відшкодування моральної шкоди ОСОБА_7
скасувати і ухвалити в цій частині нове
рішення.

У задоволенні позову про
відшкодування моральної шкоди ОСОБА_6
поданому в інтересах ОСОБА_7 відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: