У Х В А Л А

іменем україни

05 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцов В. О.,

суддів: Ізмайлової Т. Л.,
Наумчука М. І.,

Кадєтової О. В.,
Остапчука Д. О.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, за касаційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду
Чернігівської області від 15 листопада
2013 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду з
указаним позовом, у якому, посилаючись
на неналежне виконання ОСОБА_3 умов
кредитного договору від 27 вересня 2006
року, просило стягнути з відповідача
кредитну заборгованість станом на 31
травня 2013 року в розмірі 26
350 грн 58 коп. та судові витрати.

Рішенням Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 02 жовтня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Чернігівської області від 15 листопада
2013 року рішення Новозаводського
районного суду м. Чернігова від
02 жовтня 2013 року скасовано та ухвалено
нове рішення про задоволення позову.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ
«Приват Банк» 26 350 грн 58 коп.
заборгованості за кредитним договором
б/н від 27 вересня 2006 року, із яких: 6 373
грн 15 коп. - заборгованість за кредитом,
15 996 грн 45 коп. - заборгованість за
процентами за користування кредитом, 2
250 грн - заборгованість з комісії за
користування кредитом, 500 грн - штраф
(фіксована частина) та 1 230 грн 98 коп. -
штраф (процентна складова). Вирішено
питання судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
ухвалене у справі рішення
апеляційного суду просить скасувати та
направити справу на новий розгляд.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, обговоривши доводи касаційної
скарги та перевіривши матеріали
справи, дійшла висновку, що скарга
підлягає частковому задоволенню на
таких підставах.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

За правилами ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення про відмову в
позові, суд першої інстанції виходив із
того, що позивач пропустив строк
позовної давності, встановлений
ст. 257 ЦК України.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про задоволення позову, апеляційний
суд виходив із того, що Умовами і
правилами надання банківських послуг,
які були надані суду та з якими був
ознайомлений позивач, визначено, що
строк дії кредитного договору
пролонгується кожного разу зі спливом
терміну дії карти. Тому з позовом банк
звернувся в межах строку позовної
давності.

Проте з такими висновками судів
повністю погодитись не можна з огляду
на наступне.

Судами встановлено, що 27 вересня 2006
року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3
було укладено кредитний договір,
згідно з умовами якого банк надав
відповідачу кредит у розмірі 7 тис. грн
зі сплатою 30 % річних на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії карти.

Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Обґрунтовуючи підставність позову,
ПАТ КБ «ПриватБанк» посилалось на те,
що ОСОБА_3 зобов'язання за кредитним
договором належним чином не виконував,
внаслідок чого станом на 31 травня 2013
року виникла загальна заборгованість
за кредитом у розмірі 26 350 грн 58 коп., із
яких: 6 373 грн 15 коп. - заборгованість за
кредитом, 15 996 грн 45 коп. -
заборгованість за процентами за
користування кредитом, 2 250 грн -
заборгованість з комісії за
користування кредитом, 500 грн - штраф
(фіксована частина) та 1 230 грн 98 коп. -
штраф (процентна складова), яку позивач
і просив стягнути на свою користь.

За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України
порушенням зобов᾽?язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобовязання.
Боржник вважається таким, що
прострочив виконання, якщо він не
виконав його у строк, передбачений
умовами договору або встановлений
законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України
строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснити свої права і
виконати свої обов'язки відповідно до
договору. Закінчення строку договору
не звільняє сторони від
відповідальності за його порушення,
яке мало місце під час дії договору.

Згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Відповідно до пункту 3.1. Умов і
правил надання банківських послуг
(далі - Умов) для надання послуг банк
відкриває клієнту картрахунки, видає
клієнту карти, їх вид і строк дії
визначений у заяві і в пам'ятці клієнта,
підписанням якої клієнт і банк
укладають договір про надання
банківських послуг. Датою укладення
договору є дата відкриття рахунку,
указаного в розділі «Відмітки банку»
заяви.

Відповідно до пункту 9.12. цих же Умов
договір діє протягом 12 місяців з
моменту підписання. Якщо протягом
цього строку ні одна зі сторін не
попередить другу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично пролонгується на такий же
строк.

У примітці до п. 3.5. Умов передбачено,
що пам'ятка клієнта оформляється і є
невід'ємною частиною договору тільки у
разі оформлення і видачі карти за
кредитною схемою.

Зазначені положення Умов свідчать
про те, що строк дії договору
визначається не тільки цими правилами,
а й положеннями, вказаними у пам'ятці
клієнта та строком дії кредитної карти.

З урахуванням наведеного, вирішуючи
спір по суті, суд мав враховувати не
тільки положення п. 9.12. Умов про
автоматичну пролонгацію дії договору в
разі неподання заяви про припинення
договору, а й строки, встановлені в
пам'ятці клієнта.

У той же час, пам'ятка клієнта у
матеріалах справи відсутня і не
досліджувалась ні судом першої
інстанції, ні апеляційним судом, а
питання щодо строку дії кредитної
карти судом не з'ясовувалося.

Без встановлення зазначених
обставини висновок апеляційного суду
про автоматичну пролонгацію договору є
передчасним.

Крім того, обґрунтовуючи касаційну
скаргу, ОСОБА_3 посилався на те, що
кредитної карти не отримував, згоди на
умови кредитування, визначені Умовами,
копія яких була надана суду, не давав.

Так, відповідно до п. 2.1. Умов під час
отримання карти отримувач карти
зобов'язаний невідкладно поставити
підпис у відповідній графі карти у
присутності працівника банку.

У той же час, у матеріалах справи
відсутні будь-які докази того, що
відповідач отримував кредитну карту та
був ознайомлений саме з тими Умовами,
які були покладені в основу рішення
апеляційного суду.

Зазначені порушення процесуального
закону унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи, та
відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України є
підставою для скасування ухваленого у
справі рішення апеляційного суду.

Оскільки у касаційній скарзі
відповідач не порушував питання про
скасування рішення суду першої
інстанції, яке, у той же час, не
відповідає вимогам закону, то
відповідно до приписів ст. 335 ЦПК
України колегія суддів вважає за
можливе вийти за межі доводів
касаційної скарги та поряд із
скасуванням рішення суду апеляційної
інстанції постановити ухвалу про
скасування і рішення суду першої
інстанції з передачею справи на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338, 345 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 02 жовтня 2013 року
та рішення апеляційного суду
Чернігівської області від
15 листопада 2013 року скасувати, справу
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В. О. Кузнєцов

Судді:
Т. Л. Ізмайлова

О. В. Кадєтова

М. І. Наумчук

Д. О. Остапчук