Справа № 348/2330/13-ц
Провадження № 22-ц/779/436/2014
Головуючий у 1 інстанції Вінтоняк М.Б.
Суддя-доповідач Пнівчук О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Горблянського
Я.Д., Соколовського В.М.

секретаря Петріва Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
за апеляційною скаргою ПАТ КБ
«Приватбанк» на рішення
Надвірнянського районного суду від 30
грудня 2013 року,-

в с т а н о в и л а :

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором. Свої вимоги позивач
мотивував тим, що 27.01.2006 року
відповідач отримала кредит в розмірі
1500 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом в розмірі 36% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає терміну дії картки.

Оскільки відповідач взяті на себе
зобов'язання належним чином не
виконувала, то станом на 31.01.2013 року
заборгованість за договором становила
22157, 09 грн., яку позивач просив стягнути
з відповідача.

Рішенням Надвірнянського районного
суду від 30 грудня 2013 року в задоволенні
позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі на дане рішення
ПАТ КБ «ПриватБанк» посилався на те, що
судом допущено порушення норм
матеріального права.

Так, суд прийшов до помилкового
висновку про те, що позивачем пропущено
строк позовної давності.

При укладенні 27.01.2006 року між сторонами
відповідач надала згоду що умови
надання банківських послуг та правила
користування платіжною карткою та
Тарифами банку складають договір про
надання банківських послуг.

Відповідач не зверталася до позивача
із заявою про припинення дії договору,
у зв'язку з чим договір продовжує свою
дію.

Договором не передбачено, що
закінчення терміну дії договору тягне
припинення зобов»язання сторін за
договором, а тому договір укладений з
між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2
являється чинним до виконання
сторонами зобов'язання.

Суд першої інстанції відмовив банку у
задоволенні позовних вимог та
застосував позовну давність без заяви
відповідача про застосування такої.

Посилаючись на зазначені обставини
апелянт просив рішення суду скасувати
та постановити нове рішення про
задоволення позову в повному обсязі.

Сторони у судове засідання не
з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином.

Вислухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Встановлено, що 27.01.2006 року між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено
договір №б/н, за ким відповідач
отримала кредит у розмірі 1500 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки.

Згідно заяви ОСОБА_2 від 27.01.2006 року,
остання виразила свою згоду на те, що
ця заява разом із Умовами надання
банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою,
Тарифами складає між нею та банком
договір надання банківських послуг
(а.с.9).

Встановлено, що ОСОБА_2 належним чином
не виконувала свої зобов'язання за
договором, у зв'язку з чим станом на
31.01.2013 року утворилась заборгованість у
розмірі 22157,09 грн. (а.с.5-8).

Відповідно до ч.1 ст.303, ч.ч.2,3 ст.213 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції. Законним є рішення,
яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем пропущено строк позовної
давності.

Однак, колегія суддів з таким висновком
не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Згідно з ч.4 ст.631 ЦК України закінчення
строку договору не звільняє сторони
від відповідальності за його
порушення, яке мало місце під час дії
договору.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з п.п.9.3,9.5 Умов і Правил
надання банківських послуг
картрахунки відкриті на невизначений
строк. Відповідний картрахунок може
бути закритий на підставі заяви
позичальника, або банк має право
закрити картрахунок, письмово
повідомивши позичальника. При цьому
позичальник повинен не пізніше 30 днів з
дня повідомлення повернути картку в
банк, після чого обслуговування картки
припиняється. Позичальник повинен
погасити всі види заборгованості перед
банком. Банк закриває картрахунок в
строк не раніше 30 днів з дня припинення
обслуговування картки.

Згідно п.9.12 Умов і Правил, договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього строку
не проінформує іншу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично продовжується на той же
строк.

Однак, відповідач не звертався до ПАТ
КБ «ПриватБанк» із заявою про
припинення дії договору, у зв'язку з чим
договір не припинив свою дію.

Більше того, із розрахунку
заборгованості представленого
позивачем, вбачається, що відповідач
ОСОБА_2 користувалася кредитними
коштами по січень 2013 року (а.с.5-8).

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
належним чином не врахував положень
пунктів 9.3,9.5 та 9.12 кредитного договору
та не надав належної оцінки тому, що
такий договір було укладено на
необмежений період часу і він
припиняється на підставі письмової
заяви однієї із сторін.

За таких обставин судове рішення не
відповідає вимогам ст. 213 ЦПК щодо
законності й обгрунтованості,
зазначені вище порушення призвели до
неправильного вирішення спору, що в
силу ст. 309 ЦПК є підставою для
скасування рішення з ухваленням нового
рішення про задоволення позовних
вимог.

Керуючись ст. ст. 307,309,313-314,316,317 ЦПК
України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк»
задовольнити.

Рішення Надвірнянського районного
суду від 30 грудня 2013 року скасувати та
постановити нове рішення.

Позов ПАТ КБ «Приватбанк»
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» заборгованість за
кредитним договором в сумі 22157, 09 грн. та
понесені судові витрати в сумі 229,40 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з часу
набрання законної сили.

Головуюча:
Пнівчук О.В.

Судді:
Горблянський Я.Д.

Соколовський В.М.