РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/4015/13-ц

Пров. №2/668/212/14

05.02.2014 року Суворовський районний суд
міста Херсона у складі:

Головуючого -судді Гонтар
Д.О.

При секретарі -Литвиненко
М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Херсоні цивільну
праву за позовом ПАТ «Мегабанк» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3 в
інтересах неповнолітніх ОСОБА_4,
ОСОБА_5, виконавчий комітет
Дніпровської районної у м. Херсоні
ради, про визнання недійсними
договорів дарування та скасування
державної реєстрації прав на нерухоме
майно,

В с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про визнання
недійсним договорів дарування та
скасування державної реєстрації прав
на нерухоме майно.

У позовній заяві позивач просить
визнати недійсним договір дарування,
посвідчений приватним нотаріусом ХМНО
ОСОБА_6 07.08.2012 року за реєстр. № 4381,
визнати недійсним договір дарування,
посвідчений приватним нотаріусом ХМНО
ОСОБА_7 29.11.2012 року за реєст. № 47,
скасувати рішення про державну
реєстрацію прав від 10.08.2012 року, що була
проведена на підставі договору
дарування, посвідченого приватним
нотаріусом Херсонської міського
нотаріального округу ОСОБА_6, 07.08.2012
року за реєст. № 4381, скасувати рішення
про державну реєстрацію прав від 05.12.2012
року, що була проведена на підставі
договору дарування, посвідченого
приватним нотаріусом Херсонської
міського нотаріального округу ОСОБА_7,
29.11.2012 року за реєст. № 47., посилаючись
на те, що наявними договорами
порушуються права банку щодо
пред'явлення вимог майнового
характеру.

За клопотанням представника
позивача до участі у справі були
залучені в якості третіх осіб ОСОБА_3,
яка діє в інтересах неповнолітніх
ОСОБА_4, ОСОБА_5, виконавчий комітет
Дніпровської районної у м. Херсоні
ради.

В судовому засіданні
представник позивача позов підтримала
в повному обсязі та просили суд його
задовольнити.

Представник
відповідачів 1,2 та третьої особи
ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності
ОСОБА_8 позов не визнала посилаючись на
письмові заперечення, які містяться в
матеріалах справи,просила суд в
задоволенні позову відмовити.

Представник Виконавчого комітету
Дніпровської районної у м. Херсоні
ради в судове засідання не з'явився,
про день, час та місце розгляду справи
повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення
сторін, вивчивши матеріали справи,
матеріали інвентарної справи, суд
приходить до наступного.

Цивільні відносини
щодо недійсності правочинів
регулюються Цивільним кодексом
України, іншими законами та актами
законодавства.

Судом встановлено, що
відповідно до договору іпотеки від 6
березня 2008 року укладеного між ОСОБА_9
та ВАТ "Мегабанк", правонаступником
якого є ПАТ "Мегабанк", ОСОБА_9 передав в
іпотеку будівлі під ІНФОРМАЦІЯ_2 та
мийку, площею 93,5 кв.м. за адресою
АДРЕСА_1, що підтверджується іпотечним
договором № 81-21Пв/2008-з, посвідчений
приватним нотаріусом Херсонського
міського нотаріального округу ОСОБА_10
06.03.2008 року за реєстр. № 996. Вказаний
договір укладено з метою забезпечення
кредитних зобов'язань ОСОБА_3.

Також, між ВАТ "Мегабанк" та ОСОБА_9
було укладено окремий кредитний
договір № 66-21Пв/2008 від 26.02.2008 р., згідно з
яким позивач надав позичальнику
кредит у сумі 42000,00 доларів США з
терміном повернення 25.02.2018 року із
сплатою 13,8 % річних.

ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_9 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
виданого 30.06.2010 року Відділом
реєстрації актів цивільного стану
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Херсоні, актовий запис № 457.

Спадкоємцями ОСОБА_9 є малолітні
ОСОБА_4 та малолітній ОСОБА_5,
відповідно до довідки № 84/02/14 від 30.08.2011
року виданої приватним нотаріусом ХМНО
ОСОБА_12

Відповідно заяви від 26.10.10р.
поданої позивачем приватному
нотаріусу Херсонського міського
нотаріального округу ОСОБА_13, ПАТ
«Мегабанк» повідомив про свої вимоги
до всіх спадкоємців ОСОБА_9.

Згідно виписки з позичкового
рахунку та рахунку нарахованих доходів
станом на 14.08.2013 року залишок
заборгованості за кредитним договором
ОСОБА_9 складає 4841,07 доларів США.,
відповідно до заяви наданої суду
позивачем від 14.08.2013р.

Рішенням апеляційного суду
Херсонської області від 01.11.2011 року
відмовлено в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5, в інтересах яких
діє ОСОБА_3 щодо визнання права
власності на майстерню, загальною
площею 95,5 кв.м.

Рішенням Суворовського районного
суду від 27.05.2013 року визнано недійсним
іпотечний договір № 81-21Пв/2008-з,
посвідчений приватним нотаріусом
Херсонського міського нотаріального
округу ОСОБА_10 06.03.2008 року за реєстр. №
996., скасовано у реєстрі прав власності
на нерухоме майно запис №748 в книзі про
державну реєстрацію права власності на
будівлю під шино монтаж та мийку, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1 за ПАТ
«Мегабанк», яка була вчинена на
підставі вказаного іпотечного
договору, укладеного між ОСОБА_9 та ВАТ
«Мегабанк», правонаступником якого є
позивач.

Вказане рішення суду набрало
законної сили.

Позивач вказує про те що йому
стало відомо, що рішенням
Суворовського районного суду м.
Херсона від 12.04.2012 року за ОСОБА_1
визнано право власності на нежитлову
будівлю автомайстерні, загальною
площею 95,5 кв.м, що розташована на
АДРЕСА_1. Вказаним рішенням
нерухомому майну - будівлі під
ІНФОРМАЦІЯ_2 та мийку, площею 93,5 кв.м. за
адресою: АДРЕСА_1, було присвоєно іншу
адресу АДРЕСА_1 та визнано право
власності за іншою особою.

За апеляційною скаргою ПАТ
«Мегабанк» апеляційним судом
Херсонської області від 29.0.12013 року
рішення Суворовського районного суду
м.Херсона від 12.04.2012 року скасовано, в
задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

Нерухоме майно за адресою:
АДРЕСА_1, розташоване на земельній
ділянці площею 0,0098 га, з цільовим
призначенням - під майстерню
«ІНФОРМАЦІЯ_2», з кадастровим номером
:19:002:0033, що підтверджується
витягом з поземельної книги про
земельну ділянку від 10.10.2011 року, яка
міститься в матеріалах справи.

19.07.2012 року року ОСОБА_1 було
виготовлено протокол проведення
перевірки документації із землеустрою,
в якому зазначено аналогічний
кадастровий номер земельної ділянки -
:19:002:0033 за адресою: АДРЕСА_1.
Враховуючи, що згідно технічної
документації, на вказаній земельній
ділянці площею 0,0098 га з кадастровим
номером :19:002:0033, знаходиться один
об'єкт нерухомого майна площею 95,5 кв.м.,
судом шляхом присвоєння іншого номеру
визнано право власності за ОСОБА_1 на
майно, що раніше належало ОСОБА_9 та
перебувало в іпотеці ПАТ «Мегабанк», що
підтверджує той факт, що будівля під
ІНФОРМАЦІЯ_2 та мийку за адресою:
.АДРЕСА_1 та автомайстерня за адресою:
АДРЕСА_1, є одним і тим самим об'єктом
нерухомості, що також вбачається з
досліджених в судовому засіданні
інвентарних справ №40189/670 ( АДРЕСА_1) та
№ 37524/670(АДРЕСА_1).

Відповідно до договору дарування,
посвідченого приватним нотаріусом
Херсонського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 07.08.2012 року за реєстр.№ 4381
ОСОБА_1 подарував нерухоме майно за
адресою: АДРЕСА_1 своєму батькові
ОСОБА_2.

На підставі договору дарування
від 07.08.2012 року право власності ОСОБА_2
було зареєстроване в Державному
реєстрі прав власності на нерухоме
майно 10.08.2012р.

Відповідно до договору
дарування, посвідченого приватним
нотаріусом Херсонського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстр.
№ 47 ОСОБА_2 подарував ОСОБА_1
автомайстерню за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі договору дарування
від 29.11.2012 року право власності ОСОБА_1
було зареєстроване в Державному
реєстрі прав власності на нерухоме
майно 05.12.2012р.

Частиною 3 ст.10 ЦПК передбачено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, установлених законом.

Згідно частини 1 статті 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частин 1,3,4,5
ст.203 ЦК України зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також інтересам держави і суспільства,
його моральним засадам, волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

ч3. Ст. 215 ЦК України передбачено:
якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Згідно з ст. 236 ЦК України
недійсний правочин є недійсним з
моменту його вчинення.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК
України недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю. Тому суд
вважає, що якщо первісний договір
дарування визнається недійсним, то
наслідком є недійсність всіх інших
правочинів, які виплавають із
недійсного правочином.

Відповідно до ст. 1282 ЦК України,
спадкоємці зобов'язані задовольнити
вимоги кредитора повністю, але в межах
вартості майна, одержаного у спадщину.
Кожен із спадкоємців зобов'язаний
задовольнити вимоги кредитора
особисто, у розмірі, який відповідає
його частці у спадщині. Вимоги
кредитора спадкоємці зобов'язані
задовольнити шляхом одноразового
платежу, якщо домовленістю між
спадкоємцями та кредитором інше не
встановлено.

У разі відмови від одноразового
платежу суд за позовом кредитора
накладає стягнення на майно, яке було
передане спадкоємцям у натурі.

З огляду на викладене суд приходить до
висновку, що в момент укладання
договорів дарування відповідачі не
мали належного обсягу повноважень,
щодо розпорядження вказаним нерухомим
майном, враховуючи, те що рішення суду
про визнання права власності за ОСОБА_1,
згодом було скасоване, а також те, що
вказане майно є самочинним
будівництвом.

Згідно до п. 6 Постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами статті 376 Цивільного кодексу
України (про правовий режим
самочинного будівництва)» №6 від 30.03.2012
року, право власності на самочинно
збудовані житлові будинки, будівлі,
споруди, інше нерухоме майно не
набувають як особи, які здійснили це
будівництво, так і їхні спадкоємці.
Права спадкоємців щодо самочинно
збудованого майна визначаються судом
відповідно до положень статті 1218 ЦК та
з урахуванням роз'яснень, наданих у
пункті 7 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 30 травня 2008 року № 7
"Про судову практику у справах про
спадкування".

Це майно не є об'єктом права власності,
воно не може бути предметом поділу та
встановлення порядку користування в
судовому порядку; на нього не може бути
звернено стягнення за виконавчими
документами, у тому числі продаж його з
прилюдних торгів.

Вимоги особи, яка самочинно збудувала
нерухоме майно, або заінтересованої
особи, що не пов'язані з правом
власності на ці будівлі, зокрема, про
визнання права на матеріали, одержані
при їх знесенні, підлягають розгляду
судами на загальних підставах.

.Отже оскаржені правочини є такими, що
суперечать вимогам законодавства
України.

Також суд не приймає до уваги посилання
щодо відсутності порушень прав
позивача наявністю вказаних договорів,
оскільки спірне нерухоме майно визнано
самочинним будівництвом (зокрема
рішенням апеляційного суду
Херсонської області від 01.11.2011р.), а отже
правонаступники ОСОБА_9 мають спадкові
права, щодо будівельних матеріалів,
обладнання тощо,з яких здійснено
будівництво. Банк в свою чергу заявив
про свої вимоги до спадкоємців (за
наслідком наявності кредитних
зобов'язань ОСОБА_9), вимоги кредитора
на момент розгляду справи не
задоволені, отже наявність
оскаржуваних договорів, на підставі
яких здійснено реєстрацію прав за
третіми особами, відмінними від
спадкоємців, порушує майнові права
позивача.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги щодо визнання
недійсними договорів підлягають
задоволенню.

Крім того, відповідно до ч 2 ст.26 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» від 1 липня 2004 року зі
змінами та доповненнями, у разі
скасування на підставі рішення суду
рішення про державну реєстрацію прав
до Державного реєстру прав вноситься
запис про скасування державної
реєстрації прав.

Оскільки, суд прийшов до висновку про
необхідність визнання договорів
дарування недійсними, на підставі яких
приймалося рішення про реєстрацію
прав, за таких обставин, на думку суду,
вказані рішення про державну
реєстрацію прав також підлягають
скасуванню.

Отже позов підлягає задоволенню в
повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК
України підлягає стягненню на користь
позивача з відповідачів пропорційно в
рівних частинах судові витрати в сумі
114,7грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 57-60, 81, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ПАТ «Мегабанк» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3 в
інтересах неповнолітніх ОСОБА_4,
ОСОБА_5, виконавчий комітет
Дніпровської районної у м. Херсоні
ради, про визнання недійсними
договорів дарування та скасування
державної реєстрації прав на нерухоме
майно - задовольнити.

Визнати недійсним договір
дарування,посвідчений приватним
нотаріусом Херсонського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 07.08.2012р. за
реєстровим номером 4381.

Визнати недійсним договір дарування,
посвідчений приватним нотаріусом
Херсонського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 29.11.2012р. за реєстровим
номером 47.

Скасувати рішення про державну
реєстрацію прав від 10.08.2012року, що була
проведена на підставі договору
дарування, посвідченого приватним
нотаріусом Херсонського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 07.08.2012р. за
реєстровим номером 4381.

Скасувати рішення про державну
реєстрацію прав від 5.12.2012р., що була
проведена на підставі договору
дарування, посвідченого приватним
нотаріусом Херсонського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 29.11.2012р. за
реєстровим номером 47.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 пропорційно в
рівних частинах на користь ПАТ
«Мегабанк» судовий збір у розмірі 114,7
грн.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Херсонської області
через Суворовський районний суд м.
Херсона протягом 10 днів з дня його
проголошення шляхом подання
апеляційної скарги.

СуддяД. О. Гонтар