Справа № 2-1681/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2014 року Овідіопольський райсуд
в Одеській області в складі:

головуючого судді Кириченко П.Л.

при секретарі - Осадченко С.В., участю
представника прокурора Єфанової О.В.,
представника відповідача ОСОБА_1 -
ОСОБА_2, представника селищної ради
Слісаревська К.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Овідіополь, Одеської
області

за позовом Прокурора Овідіопольського
району Одеської області в інтересах
Таїровської селищної ради
Овідіопольського району Одеської
області до ОСОБА_1, ОСОБА_4, Відділу
Держземагенства у Овідіопольському
районі Одеської області, третя особа
на боці відповідача яка не заявляє
самостійних вимог ОСОБА_6

про визнання недійсним державного
акту,

про визнання не дійсним договору
купівлі-продажу

про припинення права власності,

про скасування державної реєстрації,

про зобов'язання повернути земельну
ділянку, суд,-

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2011 року прокурор
Овідіопольського району Одеської
області (далії по тексту прокурор) діє в
інтересах Таїровської селищної ради
Овідіопольського району Одеської
області (далії по тексту селищна рада)
звернувся з вищевказаним позовом в
якому зазначив, що працівниками
прокуратури під час перевірки селищної
ради земельного законодавства було
встановлено, що рішенням №2104 від 02.07.2010
Таїровською селищною радою було
затверджено проект землеустрою щодо
відведення гр.ОСОБА_7 та іншим (всього 30
чол.), в тому числі ОСОБА_1, у власність
земельних ділянок загальною площею 2,3290
га для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд (присадибні ділянки),
розташованих на території Таїровської
селищної ради в АДРЕСА_1, відповідно до
додатку даного рішення. Пунктом 2
даного рішення вищевказані земельні
ділянки передані вищевказаним
громадянам безоплатно у власність для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка). Згідно
даного рішення ОСОБА_1 було передано у
власність земельну ділянку площею 0,0828
за адресою: АДРЕСА_2 (далії по тексту
спірна земельна ділянка). Як
встановлено в процесі проведення
перевірки, вищевказане рішення було
винесено в порушення діючого
законодавства, а саме до розроблення
проекту землеустрою та передачі у
власність вищевказаних земельних
ділянок містобудівельна документація
не розроблялась та селищною радою не
затверджувалась, що передбачено ст. 17
ЗУ « Про основи містобудування». В
подальшому відповідач ОСОБА_1
відповідно до нотаріально по свідчого
договору купівлі-продажу продав
вищевказану земельну ділянку
відповідачу ОСОБА_4, в зв'язку з тим, що
під час передання земельної ділянки
відповідачу ОСОБА_1 були допущені
порушення земельного законодавства,
прокурор просить суд визнати недійсним
Державний акт на право власності на
земельну ділянку, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_2, виданий відділом
Держкомзему у Овідіопольському районі
Одеської області 25 серпня 2010 на ім'я
ОСОБА_1; визнати недійсним договір
купівлі-продажу вищевказаної
земельної, укладений 21.10.2010 від імені
ОСОБА_1 за дорученням ОСОБА_6 з ОСОБА_4,
посвідченим приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_8; припинити право
власності ОСОБА_4 на земельну ділянку;
зобов'язати Відділ Держземагенства у
Овідіопольському районі Одеської
області скасувати реєстрацію
Державного акту на право власності на
земельну ділянку; зобов'язати ОСОБА_4
повернути до Таїровської селищної ради
Овідіопольського району Одеської
області вищевказану земельну ділянку.

В ході судового розгляду прокурор
наполягає на своїх позовних вимогах.

Представник селищної ради
підтримує позовні вимоги прокурора.

Представник відповідача ОСОБА_1 не
погоджується з позовними вимогами
прокурора, та просить відмовити у
задоволенні позову.

Представник відповідача ОСОБА_4 не
погоджується з позовом прокурора, але в
подальшому до суду не з'явилась, хоча
належним чином була повідомлена про
час та місце слухання справи.

Представник Держземагенства до суду
повторно не з'явився, хоча належним
чином була повідомлена про час та місце
слухання справи.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на боці відповідачів ОСОБА_6 до
суду не з'явилася.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши докази по справі суд,
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 203 ч.1 ЦК України зміст
правочину не може суперечити закону,
іншим актам цивільного законодавства,
а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені законом.

Відповідно до ст. 20 ч.1 ЗК України зміна
цільового призначення земельних
ділянок здійснюється за проектами
землеустрою щодо їх відведення.

Відповідно до ст. 21 ч.1 ЗК України
порушення порядку встановлення та
зміни цільового призначення земель є
підставою для:

Б)визнання недійсними угод щодо
земельних ділянок;

В) відмови в державній реєстрації
земельних ділянок або визнання
реєстрації недійсною.

Відповідно до ст. 118 ЗК України
громадянин, зацікавлений у
приватизації земельної ділянки, яка
перебуває у його користуванні, подає
заяву до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених законом.

Відповідно до ст. 152 ЗК України держава
забезпечує громадянам та юридичним
особам рівні умови захисту прав
власності на землю.

Відповідно до ст. 17 Закону України « Про
основи містобудування» містобудівна
документація є основою для: вирішення
питань раціонального використання
територій, регулювання розселення;
підготовки обгрунтованих пропозицій
щодо встановлення та зміни меж
населених пунктів; підготовки вихідних
даних для розробок землевпорядної
документації; вирішення питань щодо
розташування та проектування нового
будівництва, здійснення
реконструкції, реставрації,
капітального ремонту об'єктів
містобудування та упорядкування
територій; вирішення питань щодо
вилучення (викупу), передачі (надання)
земельних ділянок у власність чи
користування громадян та юридичних
осіб.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази по справі,
суд вважає можливим задовольнити
частково вищевказану позовну заяву.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1
відповідно до рішення Таїровської
селищної ради № 2104 від 02.07.2010 року було
затверджено проект землеустрою, щодо
відведення у власність земельних
ділянок загальною площею 2,3290 га для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибні ділянки),
розташованих на території Таїровської
селищної ради в АДРЕСА_1 відповідно до
додатку даного рішення. Пунктом 2
даного рішення вищевказані земельні
ділянки передані вищевказаним
громадянам безоплатно у власність для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка). Згідно
даного рішення ОСОБА_1 було передано у
власність земельну ділянку площею 0,0828
за адресою: АДРЕСА_2.Після чого
відповідач ОСОБА_1 отримав Державний
акт на право власності на земельну
ділянку, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_2, та який зареєстровано в книзі
реєстрації державних акті на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за №73,
кадастровий номер :02:005:1634, виданий
відділом Держкомзему у
Овідіопольському районі Одеської
області 25 серпня 2010. В подальшому, 21
жовтня 2010 року ОСОБА_6 діюча від імені
відповідача ОСОБА_1 уклала нотаріально
посвідчений договір купівлі-продажу
вищевказаної земельної ділянки з
відповідачем ОСОБА_4, згідно якого
ОСОБА_1 передав у власність спірну
земельну ділянку.

В лютому 2011 року Прокуратурою
Овідіопольського району Одеської
області в межах своїх повноважень була
проведена перевірка додержання
діючого земельного законодавства
селищною радою, в процесі якої було
встановлено, що під час затвердження
проекту землеустрою щодо відведення
фізичним особам, в тому разі та ОСОБА_1 у
власність земельної ділянки загальною
площею 2,3290 га для введення будівництва
та обслуговування житлового будинку
господарських будівель і споруд (
присадибні ділянки), розташованих за
адресою: АДРЕСА_1 було порушено норми
діючого законодавства, а саме
містобудівельне обґрунтування,
внесення змін до генерального плану
населеного пункту ж/масиву «Червоний
хутір» села Мізікевича,
Овідіопольського району Одеської
області, щодо розміщення житлових
будинків не розроблялось, та селищною
радою не затверджувалось. Крім того, з
боку санітарних та пожежних державних
компетентних установ є відомості, що
фактично з ними не погоджувався проект
землеустрою. Також відповідач ОСОБА_1
звертаючись до селищної ради з заявою
про виділення земельної ділянки її не
підписав . Дані обставини свідчать про
те , що під час затвердження проекту
землеустрою щодо відведення фізичним
особам було порушено законодавства, а
саме ст. 17 Закону України « Про основі
містобудування» ст.ст. 3,5,10,11 Закону
України «Про планування і забудову
територій», де передбачено розроблення
та затвердження містобудівельної
документації. Таким чином, суд
приходить до висновку, що Державний акт
на право власності на земельну
ділянку, виданий на ім'я відповідача
ОСОБА_1 був виданий з порушенням
діючого законодавства, а тому суд
вважає його не дійсним.

Після видачі вищевказаного
Державного акту на право власності на
земельну ділянку, 21 жовтня 2010 року
ОСОБА_6 діюча від імені відповідача
ОСОБА_1 уклала нотаріально посвідчений
договір купівлі-продажу вищевказаної
земельної ділянки з відповідачем
ОСОБА_4, згідно якого ОСОБА_1 передав у
власність спірну земельну ділянку. В
зв'язку з тим, що Державний акт на право
власності на земельну ділянку виданий
на ім'я відповідача ОСОБА_1 був виданий
з порушенням діючого законодавства,
хоча селищна рада і не була стороною по
договору, однак суд приходить до
висновку, що права та інтереси селищної
ради, як органу місцевого
самоврядування та представника
громади, при укладанні даної угоди
порушуються, а тому суд полягає за
необхідне відповідно до ст. 203, 215 ЦК
України визнати вищевказаний
нотаріально посвідчений договір
недійсним.

Прокурор просить припинити право
власності відповідача ОСОБА_4 на спірну
земельну ділянку, селищна рада
підтримує дані позовні вимоги,
відповідачі не погоджуються з даними
вимогами. Відповідно до глави 25 ЦК
України передбачені підстави та
порядок припинення право власності,
однак обставини, які передбачені у
позові прокурора не можуть підставою
для припинення права власності, а тому
в цій частині позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

При розгляді даної справи
прокурор наполягає на тому, щоб
відповідач Держземагентство у
Овідіопольському районі Одеської
області скасував реєстрацію
Державного арку на право власності на
земельну ділянку, однак з цими
позовними вимогами суд погодиться не
може, так як відповідно до Закон
України «Про державну реєстрацію
речових прав не нерухоме майно та їх
обтяжень» з змінами та доповненнями в
редакції на 01.01.2014 року, до компетенції
відповідача Відділу Держземагенства у
Овідіопольському районі Одеської
області не входить проведення
скасування реєстрації державних актів
на землю, а тому в цій частині позовні
вимоги є необґрунтовані.

Прокурор просить зобов'язати
відповідача ОСОБА_4 передати селищної
раді спірну земельну ділянку, однак
нормами Земельного Кодексу України та
іншими нормативними документами не
передбачено оформлення передання
земельної ділянки від фізичної особи
до органів місцевого самоврядування, а
тому в цій частині позовні вимоги
прокурора суд вважає необґрунтованими.

До суду звернувся прокурор в
інтересах селищної ради, під час
розгляду справи суд прийшов до
висновку, що з декілька позовних вимог
немайнового характеру, задоволенню
підлягають тільки дві вимоги
немайнового характеру, а тому
відповідно до ст.88 ЦПК України, з
відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на
користь держави підлягають стягненню
судові витрати в розмірі 114 грн.70 к. з
кожного, в іншої частині судові витрати
розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,88,213-215 ЦПК
України, ст.ст.20, 21, 118, 152 ЗК України, ст. 17
Закону України «Про основи
містобудування», ст. 203, 215 ЦК України
суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Прокурора Овідіопольського
району Одеської області в інтересах
Таїровської селищної ради
Овідіопольського району Одеської
області до ОСОБА_1, ОСОБА_4, Відділу
Держземагенства у Овідіопольському
районі Одеської області, третя особа
на боці відповідача яка не заявляє
самостійних вимог ОСОБА_6 про визнання
недійсним державного акту, про
визнання не дійсним договору
купівлі-продажу про припинення права
власності ,про скасування державної
реєстрації, про зобов'язання повернути
земельну ділянку задовольнити
частково.

Визнати Державний акт на право
власності на земельну ділянку серії №
ЯЛ №221822, на земельну ділянку площею 0,0828
га, цільове призначення для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд ( присадибна
ділянка), яка розташована за адресою:
АДРЕСА_2, та який зареєстровано в книзі
реєстрації державних акті на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за №73,
кадастровий номер :02:005:1634, виданий
відділом Держкомзему у
Овідіопольському районі Одеської
області 25 серпня 2010 на ім'я ОСОБА_1
недійсним.

Визнати договір купівлі-продажу від 21
жовтня 2010 року укладений між ОСОБА_6
діюча від імені ОСОБА_1 з однієї сторони
та ОСОБА_4 з другої сторони земельної
ділянки площею 0,0828 га, цільове
призначення для будівництва та
обслуговування житлового будинку
господарських будівель і споруд, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_2,
посвідчений приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_8 реєстр № 1023 - недійсним.

В іншої частині позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави
судовий збір в розмірі 114 грн. 70 к.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір в розмірі 114 грн. 70 к.

Рішення суду може бути оскаржено
в палату по цивільним справам
Апеляційного суду Одеської області
шляхом подання апеляційної скарги
через суд першої інстанції протягом 10
діб з дня його проголошення.

Суддя: П. Л. Кириченко