АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22ц/796/1258/14
Головуючий у 1 інстанції -Гуменюк А.І.
Доповідач-Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 лютого 2014року
м.Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
м.Києва у складі:

Головуючого судді
Панченка М.М.

Суддів
Кирилюк Г.М., Вербової І.М.

При секретарі
Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2, яка діє за дорученням
ОСОБА_3, на рішення Шевченківського
районного суду м.Києва від 28 жовтня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про припинення права на частку у
спільному майні,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2012 року позивач ОСОБА_4
звернувся з позовом до відповідача
ОСОБА_3 і, посилаючись на ст.365 ЦК
України, просив винести рішення, яким
припинити право власності відповідача
на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1, якою
сторони володіють на праві спільної
часткової власності.

Свій позов обґрунтовував тим, що
у кожного зі сторін є свої сім»ї, а тому
в двокімнатній квартирі загальною
площею 45 кв.м., якою є спірна квартира,
проживати двом сім»ям неможливо,
враховуючи, що відповідач не
постраждає в разі задоволення позову,
оскільки у нього у власності є
квартира у м.Києві.

Рішенням Шевченківського районного
суду м.Києва від 28 жовтня 2013 року позов
задоволено /а.с.89-94/.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
пославшись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
представник відповідача оскаржив
його до апеляційної інстанції /а.с.100-105/.

Послалась на те, що суд неправильно
застосував норми матеріального права.

Заслухавши доповідь по справі,
пояснення сторін, вивчивши матеріали
справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку про відхилення
апеляційної скарги та залишення без
змін рішення суду першої інстанції з
таких підстав.

Як слідує з матеріалів справи,
сторони по справі є рідними братами,
які володіють на праві спільної
часткової власності двокімнатною
квартирою АДРЕСА_1, загальною площею 45
кв.м. та двома житловими кімнатами
площею 14.4 кв. м. та 14,8 кв.м.

Сторонам належить: позивачу ОСОБА_4 - 1/3
частка на підставі свідоцтва про право
власності на житло від 8.08.1995 року,
виданого на підставі розпорядження
виконкому Радянської райради м.Києва
від 8.08.1995 року №11684, і 1/3 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 2.02.2010 року, виданого
державним нотаріусом Першої Київської
державної нотаріальної контори, а
всього, позивачу належить 2/3 частки
указаної квартири; відповідачу
ОСОБА_3 належить 1/3 частка спірної
квартири на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом від 2.02.2010
року, виданого Першою Київською
державною нотаріальною конторою.

Встановлено також, що звертаючись до
суду з даним позовом, позивач, згідно
квитанції №0/160659 від1.08.2013 року, та
згідно платіжного доручення №149829139 від
1.08.2013 року, вніс на депозитний рахунок
Шевченківського районного суду
м.Києва, відповідно, 66.719 грн. та 146.719
грн., як вартість 1/3 частини спірної
квартири, відносно якої просить
припинити право власності свого брата
відповідача ОСОБА_3.

Указана вартість 1/3 частини спірної
квартири у сумі 146.719 грн. визначена,
згідно висновку будівельно-технічної
експертизи від 31.05.2013 року за №1820/13-42
виконаної експертами КНДІСЕ /а.с.48-54/.

Відповідно до ст.365 ЦК України,
згідно якої право особи на частку у
спірному майні може бути припинено за
рішенням суду на підставі позову інших
співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути
виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування
майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної
шкоди інтересам співвласника та членам
його сім»ї.

Відповідно до правової позиції
Верховного Суду України (ухвала від
23.06.2010 року у справі №6-22505св09;
постанова від 16.01.2012 року у справі
6-81цс11) із змісту норми 365 ЦК України
випливає, що припинення права особи на
частку у спільному майні допускається
за наявності будь-якої із обставин,
передбачених пунктами 1-3 ч.1 ст.365 ЦК
України, але за умови, що таке
припинення не завдасть істотної шкоди
інтересам співвласника та членам його
сім»ї.

Питання - чи є частка незначною,
підлягає вирішенню судом у кожному
конкретному випадку з урахуванням
справи, а висновок про істотність
шкоди, яка може бути завдана
співвласнику, необхідно робити в
кожному конкретному випадку з
урахуванням обставин справи та
особливостей об»єкта, який є спільним
майном (ухвала ВС України від 23.06.2010
року у справі №6-22505 св09).

Дійшовши висновку про задоволення
позову, суд першої інстанції
правомірно вважав, що частка, яка
належить відповідачу не може бути
виділена в натурі.

Крім того, суд обґрунтовано зазначив,
що спільне володіння і користування
спірною квартирою обом співвласникам є
неможливим.

Також, як встановлено у судовому
засіданні, зі слів відповідача,
останній володіє на праві спільної
власності з дружиною трикімнатною
квартирою, а тому для нього не буде
істотної шкоди в разі задоволення
позову.

В той же час, позивач проживає зі своєю
сім»єю в однокімнатній квартирі і має
намір поселитись у спірній квартирі,
яка потребує ремонту.

Сам відповідач в судовому засіданні не
заперечував проти задоволення позову,
однак його не влаштовує розмір
грошової компенсації, яку запропонував
йому позивач.

З урахуванням викладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
рішення судом першої інстанції
постановлено на повно з»ясованих
обставинах з дотриманням вимог
матеріального та процесуального права,
а доводи, викладені в апеляційній
скарзі не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє за
дорученням ОСОБА_3, відхилити, а рішення
Шевченківського районного суду м.Києва
від 28 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
шляхом подання касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий

Судді