АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/1964/2014
Головуючий у 1 інстанції: Бортницька
Доповідач: Гаращенко Д.Р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.

при секретарі - Мурга М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського
районного суду м. Києва від 28 листопада
2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи: Київська міська
державна адміністрація, Печерська
районна у м. Києві державна
адміністрація, Державна
архітектурно-будівельна інспекція, про
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

11 листопада 2013 року ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_2, у якому
просила зобов'язати її припинити
будівельні роботи, спрямовані на
реконструкцію підвального приміщення
у будинку АДРЕСА_1, зобов'язати ОСОБА_2
привести підвальне приміщення у
будинку АДРЕСА_1 до попереднього стану
згідно з проектом даного будинку.

Того ж дня ОСОБА_1 подала заяву, у якій в
порядку забезпечення позову просила
зобов'язати ОСОБА_2 припинити
будівельні роботи, спрямовані на
реконструкцію підвального приміщення
у будинку АДРЕСА_1.

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 28 листопада 2013 року у
задоволенні заяви ОСОБА_1 про
забезпечення позову було відмовлено.

09 грудня 2013 року ОСОБА_1 подала
апеляційну скаргу на вказану ухвалу, у
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм процесуального
права, просила її скасувати та
постановити нову ухвалу, якою
задовольнити її заяву. В обґрунтування
заявлених вимог апелянт вказала, що суд
першої інстанції помилково виходив з
того, що відсутня загроза невиконання
чи утруднення виконання рішення суду,
оскільки будинок, у якому проводяться
будівельні роботи, побудований в 30-ті
роки ХХ ст., а тому незаконне
будівництво може призвести до людських
жертв і знищення її квартири.

У судовому засіданні представник
ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_3
апеляційну скаргу підтримав та просив
її задовольнити.

Представники ОСОБА_2 за довіреностями -
ОСОБА_4 і ОСОБА_5 апеляційну скаргу
просили відхилити, а ухвалу суду першої
інстанції залишити без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі,
у судове засідання не з'явилися, були
належним чином повідомлені про день,
час та місце апеляційного розгляду,
тому розгляд справи за апеляційною
скаргою на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК
України проведено за їх відсутності.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка
Д.Р., пояснення осіб, які беруть участь у
справі за з'явилися у судове засідання,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги колегія суддів
прийшла до наступного.

Постановляючи ухвалу, що оскаржується,
суд першої інстанції виходив з того, що
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову
відсутня.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 151 ЦПК України
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити, передбачені цим
Кодексом, заходи забезпечення позову. У
заяві про забезпечення позову повинно
бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з
якими потрібно забезпечити позов; 2) вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності; 3) інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов
забезпечується забороною вчиняти
певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у
якому, окрім іншого, просила
зобов'язати її зупинити будівельні
роботи, спрямовані на реконструкцію
підвального приміщення у будинку
АДРЕСА_1.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 та
обраний нею спосіб забезпечення позову
є тотожними.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано взяв вказану обставину до
уваги.

Також колегія суддів погоджується з
судом першої інстанції в тій частині,
що відсутня реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову.

Посилання апелянта на те, що будинок, у
якому проводяться будівельні роботи,
побудований в 30-ті роки ХХ ст., а тому
незаконне будівництво може призвести
до людських жертв і знищення її
квартири, не заслуговують на увагу, так
як не дають підстав вважати, що буде
утрудненим виконання рішення про
можливе задоволення позову.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що ухвала
Печерського районного суду м. Києва від
28 листопада 2013 року є такою, що
постановлена з додержанням вимог
закону, а тому підстав для її
скасування немає.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305 п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1
ч. 1 ст. 312, п. 4 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м.
Києва від 28 листопада 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді