УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року
м. Київ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С. суддів:
Висоцької В.С., Гримич М.К.,
Мазур Л.М., Умнової О.В.,

розглянувши у судовому засіданні
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, за касаційною скаргою
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Надра» на рішення
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 17 липня
2013 року та рішення апеляційного суду
Івано-Франківської області від 09
вересня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ПАТ КБ «Надра»
звернулося з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4
про стягнення заборгованості за
кредитним договором від 12 серпня 2008
року.

Позовні вимоги мотивував тим, що ОСОБА_3
на підставі укладеного з ним 12 серпня
2008 року кредитного договору отримав
кредит в розмірі 47656 доларів США з
терміном погашення до 10 серпня 2028 року,
зі сплатою 14,49 % річних за користування
кредитними коштами. Зобов'язання за
вказаним кредитним договором
забезпечено договором поруки від 11
серпня 2008року, укладеним з ОСОБА_4 Однак
позичальник належним чином не виконує
своїх зобов'язань перед банком, у
зв'язку з чим утворилася
заборгованість в сумі 585 212 грн 53 коп.,
які позивач просив стягнути з
відповідачів в солідарному порядку.

Рішенням Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 17
липня 2013 року позов задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
«Надра» 65 921,71 доларів США, що в
гривневому еквіваленті дорівнює 526 912
грн 39 коп. заборгованості за кредитним
договором №1798/2008 від 12 серпня 2008 року,
укладеним між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3

Вирішено питання щодо судових витрат. У
задоволенні решти вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Івано-Франківської області від 09
вересня 2013 року скасовано рішення суду
першої інстанції в частині стягнення
заборгованості із ОСОБА_3, ухвалено в
цій частині нове рішення, яким позов
задоволено частково.

Стягнуто на користь ПАТ КБ «Надра» з
ОСОБА_3 заборгованість за кредитним
договором №1798/2008 від 12 серпня 2008року:
47337,45 доларів США, що в гривневому
еквіваленті дорівнює 378 368 грн 24 коп.
основної заборгованості по кредиту;
18584,28 доларів США, що в гривневому
еквіваленті дорівнює 148 544 грн 15 коп. -
заборгованості по відсотках за
користування кредитом; штрафу в сумі
4765,60 доларів США, що в гривневому
еквіваленті дорівнює 38 091 грн 44 коп.,
пені в сумі 2528,30 доларів США, що в
гривневому еквіваленті дорівнює 20 208
грн, а в загальній сумі стягнути 73215,63
доларів США, що в гривневому
еквіваленті становить 585 212 грн 53 коп.

В іншій частині рішення залишено без
змін.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій та ухвалити нове
рішення про задоволення позовних вимог
в повному обсязі, посилаючись на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати; 7) чи є
підстави допустити негайне виконання
судового рішення; 8) чи є підстави для
скасування заходів забезпечення
позову.

Відмовляючи у задоволенні вимог про
стягнення кредитної заборгованості з
поручителя ОСОБА_4, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився і апеляційний суд, виходив з
того, що договір поруки укладений з нею
11 серпня 2008 року, тобто на день раніше
укладення кредитного договору із
ОСОБА_3, а тому солідарна
відповідальність ОСОБА_4 за кредитним
договором не виникла.

Крім того, відмовляючи у задоволенні
позову ПАТ КБ «Надра» в частині
стягнення з ОСОБА_3 штрафу в сумі 4765,60
доларів США та пені в сумі 2528,30 доларів
США за невиконання кредитних
зобов'язань за кредитним договором,
укладеним з ним 12 серпня 2008 року, суд
взяв до уваги важкий матеріальний стан
позичальника та ту обставину, що він
частково погашав заборгованість.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення
місцевого суду в частині відмови у
задоволенні вимог про стягнення пені
та штрафу та задовольняючи позов в цій
частині, зазначив, що суд вийшов за межі
позовних вимог взагалі звільнивши
ОСОБА_3 від їх сплати, оскільки останній
не звертався до суду з належно
аргументованою заявою про зменшення
розміру пені і документальних доказів
свого важкого матеріального стану не
надав. В цій частині рішення суду
апеляційної інстанції банком не
оскаржується.

Переглядаючи справу в
касаційному порядку, колегія суддів
вважає необхідним зазначити наступне.

Судами встановлено, що 12 серпня 2008 року
між ВАТ КБ «Надра» (правонаступником
якого є ПАТ КБ «Надра») та ОСОБА_3 було
укладено кредитний договір, відповідно
до умов якого банк надав позичальнику
кредит у розмірі 47 656 доларів США з
терміном погашення до 10 серпня 2028 року,
зі сплатою 14,49 % річних за користування
кредитними коштами.

Відповідно до п.3.3. Кредитного договору,
позичальник повертає кредит та сплачує
відсотки за користування кредитними
коштами щомісячно до 10 числа поточного
місяця шляхом внесення мінімального
платежу по Кредиту в сумі 616,98 доларів
США. У разі порушення позичальником
строків повернення кредиту та сплати
відсотків він сплачує пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період, за який сплачується
пеня за кожен день прострочення.

Відповідно до п.5.3. Договору при
порушенні позичальником вимог,
передбачених Договором, позичальник
зобов'язаний сплатити Банку штраф у
розмірі 10 % відсотків від суми кредиту,
визначеної у п. 1.1. Договору.

11 серпня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та
ОСОБА_4 був укладений договір поруки,
відповідно до якого остання поручилась
за належне виконання ОСОБА_3 взятих на
себе зобов'язань за кредитним
договором від 12 серпня 2008 року.

Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК
України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином, у
встановлений термін, відповідно до
умов договору та вимог чинного
законодавства. Порушенням зобов'язання
є його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України
обов'язком позичальника за кредитним
договором є, зокрема, повернення
кредиту та сплата процентів за
користування ним.

Положеннями ст. ст. 553, 554 ЦК України
визначено, що поручитель відповідає
перед кредитором за виконання
боржником його обов'язку, а у випадках
порушення такого обов'язку боржник та
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.

З копії договору поруки від 11 серпня 2008
року № 1798/2008 вбачається, що ОСОБА_4
поручилась перед кредитором за належне
виконання ОСОБА_3 взятих на себе
зобов'язань, що витікають саме з
кредитного договору № 1798/2008, а тому
числі: повернути до 10 серпня 2028 року
кредит в сумі 47656 доларів США; сплатити
відсотки за користування кредитними
коштами з розрахунку 14,49% річних;
сплатити інші платежі, передбачені
кредитним договором; сплатити можливі
штрафні санкції (штраф, пеня) (а.с.11).

Також, відповідно до 1.5 договору поруки,
поручитель підтверджує свою
обізнаність та погоджується з умовами
цього договору.

Разом з тим, суди першої та апеляційної
інстанцій залишили вищевказані
обставини поза увагою та дійшли
помилкового висновку про відсутність
підстав для стягнення заборгованості в
солідарному порядку з ОСОБА_4, оскільки
у договорі поруки наведені чіткі
реквізити кредитного договору,
укладеного саме з боржником ОСОБА_3 та
зазначено, що поручитель ознайомлена з
умовами саме цього кредитного
договору.

Таким чином, судами обох інстанцій при
розгляді позовних вимог не повно
з'ясовані обставини справи в частині
цивільно-правової відповідальності
поручителя ОСОБА_4, не надано їм
належної оцінки, не перевірено
пояснень позивача, що невідповідність
дати договору поруки є опискою, за
таких обставин рішення судів в цій
частині підлягають скасуванню з
підстав, передбачених 338 ЦПК України, з
передачею справи на розгляд до суду
першої інстанції.

Керуючись статтями 336,
338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра» задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 17
липня 2013 року та рішення апеляційного
суду Івано-Франківської області від 09
вересня 2013 року в частині вирішення
позовних вимог публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_4 про солідарне
стягнення заборгованості за кредитним
договором скасувати і в цій частині
справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Рішення Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 17
липня 2013 року та рішення апеляційного
суду Івано-Франківської області від 09
вересня 2013 року в частині вирішення
позовних вимог публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.С. Ткачук судді:
В.С. Висоцька
М.К.
Гримич
Л.М. Мазур
О.В. Умнова