АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/1206/14
Головуючий 1 інстанції
Справа№632/3218/13-ц
Категорія: відшкодування шкоди
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого судді - Черкасова В.В.

суддів - Кукліної Н.О.,
Пономаренко Ю.А.,

при секретарі - Чемерис Л.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Первомайського
міськрайонного суду Харківської
області від 18 грудня 2013 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення загрози
здоров'ю, зобов'язання вчинити дії,
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, -

В С Т А Н О
В И Л А:

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
усунення загрози здоров'ю, зобов'язання
вчинити дії, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2
вказував, що він проживає в квартирі
АДРЕСА_1, відповідачі проживають
поверхом вище в квартирі № 129. Разом з
відповідачами мешкають їхні онуки, які
постійно бігають по квартирі, чим
порушують спокій позивача. Діти не
ходять до дитячого закладу, постійно
перебувають дома. Дорослі та батьки не
роблять зауваження дітям. Внаслідок
чого з квартири відповідачів постійно
виникає шум, який впливає на здоров'я,
порушує нормальну життєдіяльність.
Крім того, відповідачі здійснили
реконструкцію полів в квартирі,
поклавши на бетон дерев'яне покриття,
чим збільшили пропускання звуку.
Постійний шум в квартирі відповідачів
впливає на його спокій та здоров'я. Він
є інвалідом 2 групи, потребує догляду та
спокою. Разом з ним проживає дружина
ОСОБА_5, яка є пенсіонером. Також вони
зверталися зі скаргою на дії
відповідачів до органів внутрішніх
справ та КП «Комунальник-1». Внаслідок
вказаних дій ОСОБА_3, ОСОБА_4 йому
завдано матеріальну шкоду, яка виникла
в зв'язку з придбанням ліків, та
моральну шкоду.

Тому, ОСОБА_2, з урахуванням уточнених
позовних вимог, просив суд зобов'язати
відповідачів усунути загрозу його
життю та здоров'ю, шляхом припинення
неправомірних дій та реконструкції
полов згідно проекту по нормам
звукоізоляції, стягнути матеріальну
шкоду в сумі 2200 грн. та моральну шкоду в
розмірі 6000 грн.

У судовому засіданні відповідачі
заперечували проти позову, вказували,
що з їхнього боку будь-яких порушень
законодавства не існує, дійсно в
квартирі разом з ними проживають їхні
дві доньки та двоє онуків, 2009 року
народження. Діти не ходять до дитячого
закладу, це право батьків, виховуються
та розвиваються належним чином.
Позивач необгунтовано та без наявності
будь-яких доказів посилається на те, що
ними здійснено реконструкцію полів в
квартирі, до них приходили працівники
міліції та представник комунального
підприємства, які оглянули квартиру,
будь-яких порушень не виявлено.

Рішенням Первомайського
міськрайонного суду Харківської
області від 18 грудня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить
питання про скасування рішення суду
першої інстанції з ухваленням нового
рішення, яким його позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги заявник посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Відповідачі про день, час та місце
розгляду справи в апеляційному суді
повідомлялася належним чином. У судове
засідання не з'явилялися, причин
неявки суду не повідомили.

Неявка належно повідомлених про час
та місце розгляду справи відповідно до
вимог ч.2 ст.305 ЦПК України не
перешкоджає розглядові справи судом
апеляційної інстанції.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи, заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
районного суду у відповідності до ст. 303
ЦПК України в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції, знаходить
апеляційну скаргу не підлягаючою
задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить із
наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
недоведеності позивачем своїх вимог
щодо порушення відповідачами правил
проживання в жилих приміщеннях,
притягнення їх до відповідальності
перевищення санітарних норм
допустимого рівня шуму, реконструкцію
жилого приміщення, яке б сприяло
підвищенню рівня шуму, а також
спричинення як матеріальної, так і
моральної шкоди.

Такі висновки суду першої інстанції
колегія суддів вважає правильними.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа, має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені
законом способи охорони цивільних прав
у разі ж порушення чи реальної
небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних
цивільних прав розуміють закріплені
законом матеріально-правові заходи
примусового характеру, за допомогою
яких проводиться поновлення (визнання)
порушених (оспорюваних) прав та вплив
на правопорушника. Загальний перелік
таких способів захисту цивільних прав
та інтересів передбачений ст. 16 ЦК
України.

Судом встановлено та підтверджується
наявними в матеріалах справи доказами,
що позивач ОСОБА_6 проживає в квартирі
АДРЕСА_1. Згідно висновку лікарської
комісії № 11 від 12.11.2013 р., є інвалідом 2
групи, за станом здоров'я потребує
постійного стороннього догляду, як
особа не здатна до самообслуговування.
Разом з ним проживає дружина ОСОБА_5
(а.с. 5,6,68).

Відповідачі зареєстровані та
проживають в квартирі АДРЕСА_2, що
поверхом нижче квартири позивача.
Разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають
донька ОСОБА_7, онук ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_3, донька ОСОБА_9, онук
ОСОБА_10. ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 69).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що
позивач вважає дії відповідачів
неправомірними, такими, що загрожують
їхньому здоров'ю, оскільки
дозволяються онукам бігати по
квартирі, що призводить до сильного
шуму і порушує їхній спокій.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про
забезпечення санітарного та
епідемічного благополуччя населення»
органи виконавчої влади, органи
місцевого самоврядування,
підприємства, установи, організації та
громадяни при здійсненні будь-яких
видів діяльності з метою відвернення і
зменшення шкідливого впливу на
здоров'я населення шуму, неіонізуючих
випромінювань та інших фізичних
факторів зобов'язані вживати заходів
щодо недопущення впродовж доби
перевищень рівнів шуму, встановлених
санітарними нормами, в жилих будинках і
прибудинкових територіях.

Матеріали справи свідчать, що дружина
позивача неодноразово зверталась із
заявою та скаргою до органів
внутрішніх справ, в яких посилалась на
неправомірні дії відповідачів, які
дозволяються онукам бігати по
квартирі, що призводить до сильного
шуму і порушує їхній спокій (а.с. 65,66).
Також зверталися до КП «Комунальник-1»
із заявою про дослідження кварти
відповідачів з метою виявлення
порушень правил проживання та
самовільної реконструкції полів (а.с.
67).

Відповідно відповіді КП
«Комунальник-1» від 30.09.2013 року № 2080 з
мешканцями квартири № АДРЕСА_2, була
проведена виховна бесіда. Пояснено
батькам дітей про необхідність бігати,
стрибати на вулиці, а не по головах
інших (а.с. 4).

Для встановлення наявності шуму та
визначення його рівня необхідно
провести певну експертизу, яка
відповідно до «Положення про
санітарно-епідеміологічну службу»
проводиться фахівцями
Держсанепідслужби, однак даного
дослідження проведено не було. Крім
того, позивачем не доведено суми як
матеріальної, так і моральної шкоди.

Статтями 10, 11, 60 ЦПК України
передбачено, що цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності,
згідно з яким кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, а суд розглядає справу
в межах заявлених вимог і вирішує
справу на підставі наданих доказів.

За таких обставин, суд першої інстанції
обґрунтовано прийшов до висновку про
відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються матеріалами справи та
вимогами чинного законодавства.

Рішення суду першої інстанції є
законним і обґрунтованим, постановлено
з дотриманням вимог матеріального і
процесуального права, підстав для його
скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1ч.1ст.307,
ст.ст.308,313,314,315,317,319,324 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Первомайського
міськрайонного суду Харківської
області від 18 грудня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: