АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/382/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 37 Калашник В.П.
Доповідач в апеляційній інстанції
Новіков О. М. РІШЕННЯ
06 лютого 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Новіков О. М. суддів
Вініченко Б. Б. , Храпко В. Д. при
секретарі Бражнюк О.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Смілянського
міськрайонного суду Черкаської
області від 26 грудня 2011 року по справі
за позовом ОСОБА_7 до Смілянської
міської ради, третя особа: ОСОБА_8 про
визнання права власності на спадкове
в с т а н о в и л а :
У листопаді 2011 року ОСОБА_7 звернувся
до суду з позовом до Смілянської
міської ради про визнання права
власності на спадкове майно,
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер його брат ОСОБА_9 У зв'язку з цим
відкрилася спадщина на 1/3 частину
будинковолодіння по АДРЕСА_1. З приводу
отримання спадщини до нотаріальної
контори ніхто не звертався, інші
спадкоємці та територіальна громада на
отримання спадкового майна не
претендують. Проте зареєструвати право
власності на спадкове майно позивач не
може, оскільки факт прийняття ним
спадщини не підтверджено. У зв'язку з
чим просив визнати за ним право
власності на 1/3 будинковолодіння по
АДРЕСА_1, що належала його братові
08 грудня 2011 року позивач свої
позовні вимоги збільшив, вказуючи на
те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла його
мати ОСОБА_10, якій на праві власності
належала 1/3 частина будинковолодіння
по АДРЕСА_1. На підставі уточнених
позовних вимог, просив суд визнати за
ним право власності на 2/3 частини
вказаного будинковолодіння, що
належали його братові ОСОБА_9 та матері
Рішенням Смілянського міськрайонного
суду Черкаської області від 26 грудня 2011
року позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_7 право власності на 1/3
частину будинковолодіння на АДРЕСА_1,
що залишилася після смерті ОСОБА_9

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
ОСОБА_6, яка не брала участі у справі а
суд вирішив питання про її права,
подала апеляційну скаргу в якій
вказувала на невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи, а також на порушення норм
матеріального і норм процесуального
права а тому просила суд скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове, яким в задоволенні
позову відмовити.

Заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
законність і обґрунтованість рішень
судів першої та апеляційної інстанцій
відповідно до доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України якщо
апеляційні скарги на рішення або
ухвалу суду першої інстанції були
подані в установлені цим Кодексом
строки, але надійшли до суду після
закінчення апеляційного розгляду
справи або коли строки на подання
апеляційної скарги у зв'язку з
пропущенням їх з поважних причин були
поновлені або продовжені і особа, яка
подала апеляційну скаргу, не була
присутня під час розгляду справи,
апеляційний суд розглядає цю скаргу за
правилами цієї глави.

Залежно від обґрунтованості скарги,
зазначеної в частині першій цієї
статті, суд ухвалює рішення або
постановляє ухвалу відповідно до
статті 307 цього Кодексу. При цьому за
наявності підстав може бути скасовано
рішення або ухвалу апеляційного суду.

Як вбачається з матеріалів справи
рішенням Смілянського міськрайонного
суду Черкаської області від 26 грудня 2011
року задоволено позов ОСОБА_7 до
Смілянської міської ради, третя особа:
ОСОБА_8 про визнання права власності на
спадкове майно. За позивачем визнано
право власності на 1/3 частину
будинковолодіння по АДРЕСА_1, тобто
право на спадщину, яка залишилась після
смерті його брата, ОСОБА_9, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В обґрунтування ухваленого рішення
покладено довідку Комунального
підприємства «Черкаське обласне
об'єднане бюро технічної
інвентаризації» № 2498 від 14 грудня 2011
року (а.с.25) про те, що згідно архівних
даних за адресою: АДРЕСА_1 право
власності зареєстровано за ОСОБА_9 - 1/3
частина на підставі рішень народного
суду м. Сміла від 20 червня 1960 року та 20
вересня 1961 року; ксерокопію висновку
про вартість об'єкту оцінки приватного
підприємця-оцінювача ОСОБА_11 від 07
листопада 2011 року (а.с.8) залишків
конструктивних елементів 2/3 частин
домоволодіння АДРЕСА_1 та ксерокопію
технічного плану спірного
домоволодіння (а.с.26,27), складеного 25
лютого1967 року, з відміткою техніка бюро
технічної інвентаризації про
реєстрацію останніх поточних змін від
27 липня 1984 року.

В справі відсутні дані щодо поточної
інвентаризації вказаного
домоволодіння, проведення якої на час
розгляду справи дало б змогу
встановити відсутність спадкового
майна як такого.

При розгляді даної справи в суді першої
інстанції апелянтка ОСОБА_6 не була
залучена. Вона вважає, що оспореним
рішенням суду порушуються її права, як
землевласника.

Так, судом встановлено, що відповідно
до Акту обстеження домоволодіння
АДРЕСА_1 від 12.07.1994 року земельна
ділянка за вказаною адресою на протязі
8-и років заростає бур'янами, будинок
розвалився та фактично не існує, всі
мешканці відселені або виїхали і до
органів місцевої влади з приводу
капітального ремонту чи будівництва не
звертались. Земельна ділянку площею 630
кв.м. підлягає зарахуванню до міського
земельного фонду.

Рішенням виконавчого комітету
Смілянської міської ради народних
депутатів від 28.07.1994 року № 540 будинок
за адресою АДРЕСА_1 визнано таким, що не
існує а земельну ділянку площе. 630 кв.м.
зараховано до земель запасу міста. Цим
же рішенням земельну ділянку площею 400
кв.м. за вказаною адресою надано гр.
ОСОБА_6 для індивідуального житлового
будівництва. Відділу архітектури та
містобудування доручено видати
необхідну технічну документацію на
будівництво та відвести ділянку в
натурі.

Згідно з Рішенням виконавчого комітету
Смілянської міської ради народних
депутатів від 28.05.1996 року дозволено гр.
ОСОБА_6 з'єднати виділену їй згідно
Рішення міськвиконкому 28.07.1994 року № 540
земельну ділянку по АДРЕСА_1 та
земельну ділянку площею 514 кв.м.
домоволодіння АДРЕСА_2, яке належить їй
на праві власності та рахувати норму
землекористування за домоволодінням
НОМЕР_1 площею 946 кв.м.

На підставі Рішення Смілянської
міської ради народних депутатів № 1113
від 26.12.1996 року ОСОБА_6 отримала
Державний акт на право власності на
земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2
площею 0,0952 га.

Таким чином, необхідно прийти до
висновку, що рішення Смілянського
міськрайонного суду Черкаської
області від 26 грудня 2011 року порушує
права апелянтки як землевласниці.

Згідно з ч. 4 ст. 41 Конституції України
ніхто не може протиправно позбавлений
права власності. Право приватної
власності є непорушним.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_7 в
частині визнання права власності на
спадкове майно померлого брата, суд
першої інстанції послався на ст.ст. 548,
549 ЦК Української РСР 1963 року.

Відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК
Української РСР ( в редакції закону, яка
діяла на час відкриття спадщини) Для
придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном;

2) якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути
вчинені протягом шести місяців з дня
відкриття спадщини.

ОСОБА_7 заяву про прийняття спадщини не
подавав, і не довів у судовому
засіданні, що він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном, якого на момент відкриття
спадщини не існувало.

Згідно з вимогами частин 1, 4 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених ст. 61 цього Кодексу.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Оцінюючи приведені вище докази в
сукупності, враховуючи також те, що
позивач звернувся до суду лише через 16
років після смерті брата та відкриття
спадщини, колегія суддів вважає, що
визнання за ним права власності на 1/3
домоволодіння по АДРЕСА_1, що
залишилось після смерті ОСОБА_9 не
ґрунтується на законі.

Суд апеляційної інстанції, розглядаючи
апеляційну скаргу ОСОБА_7, ОСОБА_12 на
рішення Смілянського міськрайонного
суду Черкаської області від 27 вересня
2013 року по справі за заявою Смілянської
міської ради Черкаської області про
перегляд рішення Смілянського
міськрайонного суду Черкаської
області від 26 грудня 2011 року, що набрало
законної сили, за нововиявленими
обставинами, наведені Смілянською
міською радою обставини ново
виявленими не визнав і скасував
рішення Смілянського міськрайонного
суду Черкаської області від 27 вересня
2013 року.

При цьому апеляційний суд дав оцінку
доказам по справі по суті спору і
пославшись на вказані вище статті ЦК
Української РСР 1963 року, зазначив, що
ОСОБА_7 фактично вступив у володіння
спадковим майном і ця обставина, як
така, що визнавалась представником
відповідача, відповідно до вимог ч.1 ст.
61 ЦПК України, не підлягала
доказуванню.

З такою позицією апеляційного суду
колегія суддів погодитись не може.

Приведені відповідачем у заяві про
перегляд рішення міськрайонного суду
за ново виявленими обставинами докази
свідчать про відсутність спадкового
майна на час відкриття спадщини та
відсутність доказів фактичного
заволодіння спадковим майном. Ці
обставини не можуть не враховуватись
при розгляді даного спору та впливають
на законність та обґрунтованість
ухвалюємого рішення, як це вимагає
стаття 213 ЦПК України.

Крім того справедливість,
добросовісність та розумність,
відповідно до ст. 3 ЦК України, є
загальними засадами цивільного
законодавства.

Таким чином, в зв'язку з неповним
з'ясуванням судом обставин, що мають
значення для справи, порушенням норм
матеріального та процесуального права,
рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 318 ЦПК
України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 -
задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Черкаської
області від 28 листопада 2013 року та
додаткову ухвалу апеляційного суду
Черкаської області від 13 грудня 2013 року
в частині залишення без змін рішення
Смілянського міськрайонного суду
Черкаської області від 26 грудня 2011 року
- скасувати.

Рішення Смілянського міськрайонного
суду Черкаської області від 26 грудня 2011
року - скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_7 до
Смілянської міської ради, третя особа:
ОСОБА_8 про визнання права власності на
спадкове майно - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку до
суду касаційної інстанції на протязі
двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :