інстанції: Кирилюк В.Ф. Провадження №
22-ц/773/276/14 Категорія: 48 Доповідач:
Лівандовська-Кочура Т.В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого-судді -
Лівандовської-Кочури Т.В.

суддів -Веремчук Л.М., Антонюк К.І.

при секретарі - Кирилюку О.О.

з участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення
розміру аліментів, за апеляційною
скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 25 грудня 2013
року,

В С Т А Н О В И Л А:

25 грудня 2013 року рішенням Луцького
міськрайонного суду позов задоволено
частково.

Постановлено стягувати з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь ОСОБА_1 аліменти
на утримання неповнолітньої дочки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 500 грн.
щомісячно, починаючи з 18.11.2013 року і до
досягнення дитиною повноліття.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, позивач ОСОБА_1 подала
апеляційну скаргу, в якій покликаючись
на необґрунтованість рішення із-за
невідповідності висновків суду
обставинам справи, недоведеності
обставин, які суд вважав встановленими,
просила його змінити та збільшити
визначений судом розмір аліментів на
утримання неповнолітньої дочки до 2400
грн.

Заслухавши пояснення сторін,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду першої інстанції - залишенню без
змін з наступних мотивів.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що сторони, шлюб між якими
розірвано, являються батьками
неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження, яка проживає з
позивачем і на утримання якої з
відповідача судовим рішенням від 02.09.2004
року стягнуто аліменти в розмірі по 70
грн. щомісячно (а.с. 8-9).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них та в інших
випадках, передбачених цим Кодексом.

Задовольняючи позов в частині
збільшення розміру аліментів до 500 грн.,
суд першої інстанції вірно врахував, що
майновий стан позивача змінився,
оскільки аліменти в розмірі 70 грн. були
присуджені в той час, коли дитині
виповнилося лише 7 років. Оскільки,
дочка сторін стала дорослою, закінчує
школу, то зросли затрати на її навчання
та утримання, які несе позивач ОСОБА_1,
на вихованні якої остання знаходиться,
у зв'язку із цим, є потреба у збільшенні
розміру аліментів на дитину,
присуджених раніше судом.

Разом з тим, відмовляючи у позові про
збільшення розміру аліментів до 2400
грн., суд першої інстанції в повній мірі
врахував матеріальне становище
платника аліментів та його реальну
спроможність сплачувати аліменти у
заявленому в позові розмірі, який з
точки зору звичайних потреб
неповнолітньої дитини та матеріальної
спроможності відповідача є надмірним.

Отже, суд першої інстанції, встановивши
погіршення матеріального становища
стягувача аліментів, у зв'язку з
збільшенням витрат на утримання дочки,
врахувавши вимоги ст. 192 СК України,
прийшов до правильного висновку про
необхідність збільшення аліментів, які
стягуються за рішенням суду в її
користь з відповідача на утримання
неповнолітньої дитини, до 500 грн.
щомісячно.

Такий висновок суду ґрунтується на
повно і всебічно з'ясованих обставинах
справи, перевірених належними
доказами, на які є покликання в рішенні
суду і яким суд дав правильну юридичну
оцінку.

Рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильних висновків
суду, а тому апеляційну скаргу
відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
слід відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

В задоволенні апеляційної скарги
позивача ОСОБА_1 відмовити.

Рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 25 грудня 2013 року
у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді