У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2014 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Кадєтова О.В.,
розглянувши касаційну скаргу
ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду м.
Києва від 03 грудня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» про стягнення грошових
коштів та відшкодування моральної
шкоди,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що 03 липня 2008 року
між сторонами був укладений строковий
депозитний Договір банківського
вкладу на ім'я позивача на суму 1000,00
євро, строком на 12 місяців з дати
надходження вкладу, тобто до 03 липня 2009
року. Процентна ставка по депозитному
вкладу встановлена у розмірі 11,5%
річних.

Після закінчення терміну дії Договору
позивач 03 липня 2009 року письмово
звернувся до Відповідача із заявою про
повернення всього вкладу та процентів
за Договором, проте відповідач
фактично відмовився від виконання
взятих на себе зобов'язань за
Договором. Рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 28 січня 2010
року з ПАТ КБ «Надра» стягнуто на
користь позивача суму депозиту у
розмірі 1 000,00 євро, нараховані проценти
за депозитним договором у сумі 115 євро
та 3 % річних від простроченої суми
боргу у сумі 20,1 євро. Фактично
зазначене судове рішення було виконане
відповідачем лише 03 листопада 2011 року.

Позивач просив суд стягнути з ПАТ КБ
«Надра» на його користь 11,5 % річних від
суми 1 115,00 євро за період з 28 січня 2010
року по 03 листопада 2011 року у сумі 225,40
євро; 3 % річних від простроченої суми
боргу за вищезазначений період у сумі
58,53 євро; 21 541,80 євро пені відповідно до
пункту 5 ст. 10 Закону України «Про
захист прав споживачів»; а також 70 000,00
грн на відшкодування завданої з вини
відповідача позивачу моральної шкоди.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 27 червня 2013 року у
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від
03 грудня 2013 року рішення суду першої
інстанції в частині відмови у
задоволенні позовних вимог про
стягнення 11,5 % річних від суми вкладу у
сумі 225,40 євро, та 3 % річних від
простроченої суми боргу у сумі 58,53 євро
скасовано та ухвалено у цій частині
нове рішення, яким зазначені позовні
вимоги задоволено.

В іншій частині рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 27 червня 2013
року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 порушує
питання про скасування рішення
апеляційного суду в частині відмови у
задоволенні позовних вимог про
стягнення пені відповідно до Закону
України «Про захист прав споживачів»
та відшкодування моральної шкоди з
ухваленням у цій частині нового
рішення, яким задовольнити зазначені
позовні вимоги, мотивуючи свої вимоги
порушенням апеляційним судом норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Разом з тим, заявник подав касаційну
скаргу з пропуском строку на касаційне
оскарження, встановленого чинним
законодавством, проте у касаційній
скарзі ним порушено клопотання про
поновлення цього строку з посиланням
на те, що строк пропущено з поважних
причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦПК України, у
разі пропущення строку на касаційне
оскарження, з причин, визнаних
поважними, суддя касаційної інстанції
за заявою особи, яка подала касаційну
скаргу, може поновити цей строк.

Наведені у клопотанні доводи свідчать
про поважність причин пропуску
процесуального строку на касаційне
оскарження.

За таких обставин клопотання про
поновлення строку на касаційне
оскарження ухвали апеляційного суду
слід задовольнити.

Проте, у відкритті касаційного
провадження у справі слід відмовити з
таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження у
справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановленні в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги та зміст
доданих до неї судових рішень не дають
підстав для висновку, що апеляційним
судом при розгляді справи допущено
неправильне застосування норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права, які передбачені
ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для
скасування рішень.

На підставі наведеного та керуючись п.
5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне
оскарження рішення Апеляційного суду
м. Києва від 03 грудня 2013 року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» про стягнення грошових
коштів та відшкодування моральної
шкоди.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.В.
Кадєтова