Справа № 180/141/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 р.

Марганецький міський суд
Дніпропетровської області у складі

головуючого: судді Янжули О.С.

при секретарі: Гащук І.І.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Ручки М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Марганець цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до Державного
підприємства «Придніпровська
залізниця», ОСОБА_4 та АТ «СГ «ТАС» про
стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н
О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Марганецького
міського суду Дніпропетровської
області з позовом до Державного
підприємства «Придніпровська
залізниця», ОСОБА_4 та АТ «СГ «ТАС» про
стягнення моральної шкоди, в
обґрунтування своїх позовних вимог
посилається на те, що в результаті
аварії, що сталася 12 жовтня 2010 року на
залізничному переїзді в с. Городище, в
районі м. Марганець загинула його мати
ОСОБА_5. За наслідками даного випадку їй
завдано моральну шкоду.

Просить суд стягнути солідарно з
Державного підприємства
«Придніпровська залізниця», ОСОБА_4
моральну шкоду в розмірі 200 000 гривень,
оскільки вони є власниками джерел
підвищеної небезпеки, внаслідок
взаємодії яких їй завдано шкоду, та
стягнути з АТ «СГ «ТАС» - 2550 гривень.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав, просив суд
задовольнити його у повному обсязі.

Представник відповідача Державного
підприємства «Придніпровська
залізниця» позов не визнав, просив суд
в задоволенні позову відмовити,
посилаючись на те, що електровоз ВЛ-8,
який потрапив у ДТП дійсно належить ДП
«Придніпровська залізниця» і є
джерелом підвищеної небезпеки, проте
сума моральної шкоди завданої позивачу
необґрунтована, вина ДП
«Придніпровська залізниця» не
встановлена, а отже відповідач не має
відповідати за шкоду завдану позивачу.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явився, надав заяву про розгляд
справи за його відсутності, позовні
вимоги визнав частково.

Представник відповідача АТ «СГ «ТАС» в
судове засідання не з'явився, надав
заяву про розгляд справи за його
відсутності, позов визнав.

Суд, вислухавши сторін, вивчивши
матеріали справи вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню
виходячи з наступного:

12 жовтня 2010 року на залізничному
переїзді в с. Городище, в районі м.
Марганець сталася ДТП, що
підтверджується Актом розслідування
причин та обставин
дорожньо-транспортної пригоди, що
сталася 12 жовтня 2010 року на
залізничному переїзді 115 км+566 м
перегону Нікополь-Марганець
Криворізької дирекції залізничних
перевезень Придніпровської залізниці
від 12-13 жовтня 2010 року, відповідно до
якого в результаті зіткнення загинуло
43 особи та 10 осіб травмовано.

В результаті аварії, що сталася на
залізничному переїзді в с. Городище, в
районі м. Марганець загинула мати
позивача - ОСОБА_5, що підтверджується
копією свідоцтва про народження Серія
НОМЕР_2 від 20 березня 1980 року та копією
свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_4 від 15
жовтня 2010 року.

Згідно до ч.1 ст. 1187 ЦК України, джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність
пов'язана з використання, зберіганням
або утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнанням,
використанням, що створює підвищену
небезпеку для особи, яка цю діяльність
здійснює, та інших осіб, шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка володіє
транспортним засобом на законних
підставах.

Відповідно до п.2 ст. 1187 ЦП України,
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберіганням або
утриманням якого створює підвищену
небезпеку.

У відповідності до п.5 ст. 1187 ЦК України,
особа, яка здійснює діяльність, що є
джерелом підвищеної небезпеки,
відповідає за завдану шкоду, якщо вона
не доведе, що шкоди було завдано
внаслідок непереборної сили або умислі
потерпілого.

Відповідно до ч.2 ст. 1188 ЦК України,
якщо внаслідок взаємодії джерел
підвищеної небезпеки було завдано
шкоди іншим особам, особи, які спільно
завдали шкоди, зобов'язані її
відшкодувати незалежно від їхньої
вини.

Відповідно до ч1 ст. 190 ЦК України особи,
спільними діями або бездіяльністю яких
було завдано шкоди, несуть солідарну
відповідальність перед потерпілим.

Згідно Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 6 від 27.03.92р «Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди», шкода заподіяна кількома
особами, відшкодовується кожною з них в
частині, заподіяної нею. Особи, які
спільно заподіяли шкоду, тобто
заподіяли неподільну шкоду
взаємопов'язаними, сукупними діями, або
діями з єдністю наміру, несуть
солідарну відповідальність перед
потерпілими. У такому ж порядку
відповідають володільці джерел
підвищеної небезпеки за шкоду,
заподіяну внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки іншим
особам.

Відповідно до Акту розслідування
причин та обставин
дорожньо-транспортної пригоди, що
сталася 12 жовтня 2010 року на
залізничному переїзді 115 км+566 м
перегону Нікополь-Марганець
Криворізької дирекції залізничних
перевезень Придніпровської залізниці
від 12-13 жовтня 2010 року, автобус БАЗ-А079
«Еталон», державний номер НОМЕР_1,
належить ПП «ОСОБА_4», перевізник ПП
«Ремсервіс», ліцензія на перевезення
НОМЕР_5, дійсна до 29.11.2014 року, видана на
фізичну особу ОСОБА_4, який мешкає за
адресою АДРЕСА_1. Автобус здійснював
рейс за маршрутом «Б» у місті
Марганець.

Електровоз ВЛ-8 №1583. приписаний до
Криворізького локомотивного депо
Придніпровської залізниці.
Побудований 10.01.1967 на Тбіліському
електровозобудівному заводі.

Відповідно до ст.23 ЦК України, моральна
шкода відшкодовується грішми, іншим
майном або в інший спосіб. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи той факт, що позивачу
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки завдано
моральної шкоди, тому вирішуючи
питання про розмір завданої позивачу
моральної шкоди, суд враховує значні
тяжкі зміни його життєвих зв'язків,
глибину душевних страждань, інших
обставин справи, з урахуванням вимог
розумності і справедливості, суд
вважає за можливе стягнути солідарно з
відповідачів Державного підприємства
«Придніпровська залізниця» та ОСОБА_4
на користь позивача в рахунок
відшкодування моральної шкоди суму 100
000 грн..

Згідно Полісу ВЕ 0789663 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів від 19 листопада
2009 року з АТ «СГ «ТАС» ОСОБА_4
застрахував цивільну відповідальність
за шкоду, завдану третім особам під час
ДТП. Строк дії з 20 листопада 2009 року до 19
листопада 2010 року, забезпечений
транспортний засіб - автобус БАЗ А 079-04,
номерний знак НОМЕР_1.

Згідно з зазначеним полісом АТ «СГ
«ТАС» несе відповідальність за шкоду,
заподіяну життю, здоров'ю, майну
потерпілих внаслідок експлуатації
забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи, а також
моральна шкода, передбачена пунктами 1,
2 частини другої статті 23 Цивільного
кодексу України. Така шкода
відшкодовується у встановленому судом
розмірі відповідно до вимог статті 23
Цивільного кодексу України. При цьому
страховик відшкодовує не більше ніж 5
відсотків ліміту, визначеного у пункті
9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між
сумою відшкодування, визначеною судом,
та сумою, яка має бути відшкодована
страховиком, сплачує особа, яку визнано
винною у скоєнні дорожньо-транспортної
пригоди.

Якщо судом встановлено відшкодувати
потерпілому моральну шкоду,
передбачену пунктами 3, 4 частини другої
статті 23 Цивільного кодексу України,
таке відшкодування у розмірі,
визначеному судом, здійснює особа, яку
визнано винною у скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди.

Оскільки завдана шкода підлягає
стягненню солідарно з ДП
«Придніпровська залізниця» та ОСОБА_4 а
відповідальність ОСОБА_4 застрахована,
то сума завданої моральної шкоди в
межах ліміту відповідальності
страховика - 2550 гривень, повинна бути
стягнута з АТ «СГ «ТАС».

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з
відповідачів в дохід держави повинно
бути солідарно стягнуто судовий збір у
сумі 243 грн.60 коп.

Керуючись ст.ст. 10,11, 209,212, 214-215 ЦПК
України, ст.ст. 1167, 1187, 1188, 1190 ЦК України, -
суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до Державного
підприємства «Придніпровська
залізниця», ОСОБА_4 та АТ «СГ «ТАС» про
стягнення моральної шкоди
задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Державного
підприємства «Придніпровська
залізниця» та ОСОБА_4 (НОМЕР_6) на
користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3) в
відшкодування моральної шкоди 100 000
(сто тисяч) гривень.

Стягнути з АТ «СГ «ТАС» на користь
ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3) - 2550 (дві тисячі
п'ятсот п'ятдесят) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути солідарно з Державного
підприємства «Придніпровська
залізниця» ОСОБА_4 (НОМЕР_6), АТ «СГ
«ТАС» судовий збір на користь держави в
розмірі 243 грн.60 коп..

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
О. С. Янжула