Номер провадження 2/756/240/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року Оболонський
районний суд м.Києва у складі:

головуючого - судді
Кричиної А.В.

при секретарі
Давискібі І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа - Відділ державної
виконавчої служби Печерського
районного управління юстиції в м.
Києві, про стягнення неустойки за
прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

До суду звернулася позивачка з
зазначеним позовом до відповідача,
згідно якого просила суд стягнути з
ОСОБА_2 на її користь 301177,16 грн.
неустойки за прострочення сплати
аліментів. Свої вимоги позивачка
мотивує тим, що шлюб між нею та
відповідачем, що зареєстрований 02.07.2003
року рішенням Оболонського районного
суду м.Києва від 27.09.2011 року розірвано. У
шлюбі у них народився син ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Оболонського
районного суду м.Києва від 16.03.2009 року
на користь позивачки з відповідача
стягнуто аліменти на утримання їх сина
у розмірі ? частини всіх видів
заробітку, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
щомісячно. Відповідач не виконує
рішення суду, не сплачує аліменти з
04.11.2008 року по січень 2012 року у зв'язку з
чим утворилась заборгованість по
сплаті аліментів станом на 01.03.2013 року у
сумі 17656,74 грн. Позивачка вважає, що з
відповідача необхідно стягнути
неустойку за прострочення сплати
аліментів за період з листопада 2008 року
по лютий 2013 року у розмірі 301177,16 грн.

В судовому засіданні представник
позивачки позовні вимоги підтримав,
при цьому зазначив, що відповідач
ухилявся від сплати аліментів, не
надавав кошти на лікування сина, який
тяжко хворий. При цьому не надав суду
відповідь на питання: «З яких поважних
причин позивачка пред'явила виконавчий
лист до примусового виконання лише у 2011
році?».

Відповідач та його представник в
судовому засіданні позов не визнали, у
його задоволенні просили
відмовити, а також застосувати до даних
правовідносин строк позовної давності.
При цьому відповідач пояснив, що дійсно
з нього рішенням суду було стягнуто
аліменти, які він сплачував позивачці у
добровільному порядку, вони до 2011 року
проживали однією сім'єю, вели спільний
бюджет, він ніс всі витрати по
утриманню дитини та дружини, у зв'язку з
чим позивачка не пред'являла
виконавчий лист до примусового
виконання рішення суду про стягнення з
нього аліментів. Після розірвання
шлюбу між ними позивачкою було
пред'явлено виконавчий лист до
примусового виконання та з нього за
місцем роботи проводиться стягнення як
аліментів так і заборгованості по
аліментам, що виникла не з його вини, а у
зв'язку з несвоєчасним пред'явленням
виконавчого листа позивачкою до
примусового виконання.

Представник третьої особи ВДВС
Печерського РУЮ в м. Києві в судове
засідання не з'явився, про розгляд
справи повідомлений належним чином,
будь-яких заяв, клопотань до суду не
надав, у зв'язку з чим, суд визнає його
неявку без поважних причин та вважає
можливим розглянути справу у його
відсутності по наявним в справі
доказам.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивачки, відповідача, його
представника, дослідивши письмові
докази по справі прийшов до висновку,
що у задоволенні позовних вимог слід
відмовити з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 196 СК України, при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Згідно ч.2 ст. 196 СК України, розмір
неустойки може бути зменшений судом з
урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів.

Судом встановлено, що 16.03.2009 року
рішенням Оболонського районного суду
м. Києва задоволено частково позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів, яким стягнуто з відповідача
на користь позивачки на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі
? частини всіх видів заробітку
щомісячно, починаючи з 04.11.2008 року і до
його повноліття, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку. (а.с. 10-12).

Шлюб між сторонами було розірвано
27.09.2011 року рішенням Оболонського
районного суду м.Києва за позовом
позивачки поданого до суду у липні 2011
року. ( а.с.7).

Як вбачається з копії постанови про
закінчення виконавчого провадження
ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві
позивачка лише в серпні 2011 року
звернулась з заявою про примусове
виконання рішення суду за виконавчим
листом про стягнення аліментів
виданого Оболонським районним судом
м.Києва ще 20.03.2009 року, та виконавчий
документ був направлений до ВДВС за
місцем знаходження місця роботи
відповідача. (а.с. 52).

Постановою ВДВС Печерського РУЮ у
м.Києві від 11.11.2011 року
звернено стягнення на заробітну плату
відповідача, та виконавчий лист
направлений за його місцем роботи для
виконання. ( а.с.60).

Згідно довідки розрахунку від 19.04.2013
року заборгованість по аліментам
нарахована державним виконавцем ВДВС
Печерського РУЮ у м.Києві з часу
зазначеному у рішенні суду, тобто з
04.11.2008 року, та вона склала станом на
лютий 2013 року 17656, 74 грн. ( а.с.13-14).

При розгляді справи судом
встановлено, що відповідач у період з
часу виникнення аліментних зобов'язань
перед позивачкою, не намагався
уникнути їх. Так в рішенні суду про
стягнення аліментів зазначено місце
роботи відповідача, було воно
зазначено і державному виконавцю при
подачі виконавчого листа про стягнення
аліментів до примусового виконання.
Заборгованість по аліментам виникла у
зв'язку з непред'явленням позивачкою
виконавчого документа до примусового
виконання. Винних дій відповідача, які
б сприяли виникненню заборгованості по
аліментам судом не встановлено,
позивачкою або її представником вони
не зазначені.

Судом не встановлено правових
підстав для задоволення позовних вимог
позивачки, у задоволені позову слід
відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.
196 СК України, ст.ст. 10, 15, 60, 61, 88, 208, 209, 212,
213, 214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа - Відділ державної
виконавчої служби Печерського
районного управління юстиції в м.
Києві, про стягнення неустойки за
прострочення сплати аліментів -
відмовити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу може бути подано до
Апеляційного суду м.Києва через
Оболонський районний суд м.Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Рішення суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи Апеляційним судом м.Києва.

Суддя: