АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/341/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 45 Таратін В. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
Храпко В. Д. РІШЕННЯ
30 січня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Храпко В. Д. суддів
Новіков О. М. , Вініченко Б. Б. при
секретарі Анкудінов О.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на
рішення Золотоніського міськрайонного
суду Черкаської області від 25 грудня 2013
року по справі за позовом Черкаського
міжрайонного екологічного прокурора
до Золотоніської районної державної
адміністрації Черкаської області ,
ОСОБА_6, третя особа на стороні позивача
Державна інспекція сільського
господарства у Черкаській області про
визнання незаконним та скасування
розпорядження Золотоніської РДА № 433
від 28.09.2007 року «Про затвердження
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок для ведення
особистого селянського господарства в
адміністративних межах Дмитрівської
сільської ради» в частині надання у
приватну власність земельної ділянки
ОСОБА_6, визнання недійсним державного
акту серії ЯГ № 637042 на право власності
на земельну ділянку, виданого ОСОБА_6,
зобов'язання повернення на користь
держави земельної ділянки, -

в с т а н о в и л а :

В березні 2013 року Черкаський
міжрайонний екологічний прокурор
пред'явив позов до Золотоніської РДА,
ОСОБА_6 про визнання незаконним та
скасування розпорядження
Золотоніської РДА № 433 від 28.09.2007 року
«Про затвердження проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок для ведення особистого
селянського господарства в
адміністративних межах Дмитрівської
сільської ради» в частині надання у
приватну власність земельної ділянки
ОСОБА_6, визнання недійсним державного
акту серії ЯГ № 637042 на право власності
на земельну ділянку, виданого ОСОБА_6,
зобов'язання повернення на користь
держави земельної ділянки. В
обґрунтування своїх вимог вказував, що
в ході проведеної Черкаською
міжрайонною екологічною прокуратурою
перевірки встановлено, що
розпорядженням Золотоніської РДА від
28.09.2007 року № 433 «Про затвердження
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок для ведення
особистого селянського господарства в
адміністративних межах Дмитрівської
сільської ради» надано у приватну
власність ОСОБА_6 земельну ділянку
площею 0,2743 га для ведення особистого
селянського господарства за рахунок
земель державної власності в
адміністративних межах Дмитрівської
сільської ради. На підставі вказаного
розпорядження ОСОБА_6 видано державний
акт на право власності на земельну
ділянку серії ЯГ № 637042, який
зареєстровано в Книзі записів
державних актів на право власності на
землю. Позивач вважає, що розпорядження
Золотоніської РДА від 28.09.2007 року № 433
прийнято всупереч вимогам чинного
законодавства. З таких підстав
Черкаський міжрайонний екологічний
прокурор просив суд визнати незаконним
та скасувати розпорядження
Золотоніської РДА від 28.09.2007 року № 433
«Про затвердження проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок для ведення особистого
селянського господарства в
адміністративних межах Дмитрівської
сільської ради» в частині надання у
приватну власність земельної ділянки
ОСОБА_6, визнати недійсним державний
акт серії ЯГ № 637042 на право власності
на земельну ділянку та зобов'язати
ОСОБА_6 повернути на користь держави
земельну ділянку загальною площею 0,2743
га.

Рішенням Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області від 25 грудня 2013 року позов
задоволено частково.

Ухвалено визнати незаконним та
скасувати розпорядження Золотоніської
РДА № 433 від 28.09.2007 року «Про
затвердження проектів землеустрою
щодо відведення земельних ділянок для
ведення особистого селянського
господарства в адміністративних межах
Дмитрівської сільської ради» в частині
надання у приватну власність земельної
ділянки площею 0,2743 га ОСОБА_6

Визнано недійсним державний акт
на право власності на земельну ділянку
серії ЯГ № 637042, виданий ОСОБА_6,
зареєстрований в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі від 08.10.2007 року
за № 25 та зобов'язати ОСОБА_6
повернути на користь держави вказану
земельну ділянку площею 0,2743 га.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_6 - ОСОБА_7 просить рішення суду
скасувати, як незаконне,
необґрунтоване та постановлене із
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи та з порушенням
норм матеріального та процесуального
права і ухвалити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позову.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, судова колегія проходить до
висновку про задоволення апеляційної
скарги по наступних підставах:

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства , вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засідання.

Проте зазначеним вимогам рішення суду
першої інстанції не відповідає.

Відповідно до ст. 60 ЗК України вздовж
річок, морів і навколо озер, водосховищ
та інших водойм з метою охорони
поверхневих водних об'єктів від
забруднення і засмічення та зберігання
їх водності у межах водоохоронних зон
виділяються земельні ділянки під
прибережні захисні смуги.

Згідно з абз. 38 ч. 1 ст. 1 Водного кодексу
України прибережна захисна смуга -
частина водоохоронної зони
відповідної ширини вздовж річки, моря,
навколо водойм, на які встановлено
більш суровий режим господарської
діяльності, ніж на решті території
водоохоронної зони.

Відповідно до ст. 88 Водного кодексу
України з метою охорони поверхневих
водних об'єктів від забруднення і
засмічення та збереження їх водності
вздовж річок, морів і навколо озер,
водосховищ та інших водойм в межах
водоохоронних зон виділяються
земельні ділянки під прибережні
захисні смуги.

Ст. 87 Водного кодексу України
визначено, що зовнішні межі
водоохоронних зон визначаються за
спеціально розробленими проектами.

За змістом пунктів 4,5 Порядку
визначення розмірів і меж
водоохоронних зон та режиму ведення
господарської діяльності в них,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 08 травня 1996 року
№ 486 ( у редакції, яка була чинною на час
виникнення спірних правовідносин),
проекти водоохоронних зон
розробляються на замовлення органів
водного господарства та інших
спеціально уповноважених органів,
узгоджуються з органами
Мінекономресурсів, Держводгоспу,
Держкомзему, власниками землі,
землекористувачами і затверджуються
відповідними місцевими органами
державної виконавчої влади та
виконавчими комітетами Рад.

Виконавчі комітети місцевих Рад
зобов'язані доводити до відома
населення, всіх заінтересованих
організацій рішення щодо меж
водоохоронних зон і прибережних
захисних смуг, а також водоохоронного
режиму, який діє на цих територіях ( ч. 7
ст. 87 ВК України).

Таким чином, законодавством визначено
порядок розроблення, погодження та
затвердження проекту визначення
розмірів і меж водоохоронних зон, у
межах яких виділяються землі
прибережних захисних смуг.

Віднесення спірної земельної ділянки
до земель прибережної захисної смуги
та категорії земель водного фонду, без
відповідних доказів, що підтверджували
б існування таких обставин, є
порушення ст. 60 ЦПК України.

Акт від 27.09.2012 року не є належним
доказом в розумінні ст. 58 ЦПК України.

Вказана правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від
22 травня 2013 року, яка відповідно до ст.
3677 ЦПК України обов'язкова для всіх
судів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 125 Земельного
кодексу України право власності та
право постійного користування на
земельну ділянку виникає після
одержання її власником або
користувачем документа, що посвідчує
право власності чи право постійного
користування земельною ділянкою, та
його державної реєстрації ( в редакції,
що діяла на час виникнення
правовідносин).

Згідно із ч. 1 ст. 126 Земельного кодексу
України право власності на земельну
ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою
посвідчується державними актами ( в
редакції, що діяла на час виникнення
правовідносин).

Підставою для видачі відповідачу
державного акту від 08 жовтня 2007 року є
розпорядження Золотоніської районної
державної адміністрації від 28 вересня
2007 року № 433.

Таким чином, власниками земельних
ділянок виготовлена технічна
документація та отримання державних
актів на право власності на землю
відбулося відповідно до розпорядження
райдержадміністрації. Державні акти на
право власності на земельну ділянку є
правовстановлюючим документом, який
видається на підставі рішення
відповідно органу місцевого
самоврядування, тому вимога про
скасування державного акту на право
приватної власності на земельну
ділянку є похідною й залежить від
доведеності незаконності рішення
органу місцевого самоврядування, на
підставі якого виданий оспорюваний
державний акт.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України суд
апеляційної інстанції має право
скасувати судові рішення і ухвалити
нове рішення або змінити рішення, якщо
застосовано закон, який не поширюється
на ці правовідносини, чи не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.

За таких обставин, ухвалене у справі
судове рішення першої інстанції
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову в
задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України,
судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7, що діє за
дорученням ОСОБА_6 задоволити.

Рішення Золотоніського міськрайонного
суду Черкаської області від 25 грудня 2013
року скасувати.

В задоволенні позову Черкаського
міжрайонного екологічного прокурора
до Золотоніської районної державної
адміністрації, ОСОБА_6 про визнання
незаконним і скасування розпорядження
Золотоніської районної державної
адміністрації № 433від 28 вересня 2007 року
в частині надання у приватну власність
земельної ділянки, визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку і зобов'язання
повернення на користь держави
земельної ділянки - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з часу проголошення, але
може бути оскаржено в касаційному
порядку протягом двадцяти днів до суду
касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :