________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2/520/1927/14
УХВАЛА

08.01.2014 року суддя Київського районного
суду м. Одеси Літвінова І.А.,
ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення завдатку та 3 %
річних,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси
надійшла позовна заява ОСОБА_1, якою
позивач просить «стягнути на його
користь з Відповідача ОСОБА_2 грошові
кошти передані йому у якості завдатку
за виконання зобов'язання у розмірі 39 958
тис. грн.; стягнути на користь позивача
з Відповідача ОСОБА_2 3 % річних від
простроченої суми, у розмірі 1 198 тис.
грн.., 74 коп; стягнути на його користь з
Відповідача ОСОБА_2 судові витрати у
вигляді судового збору».

За загальними правилами, встановленими
ч. 1 ст. 109 ЦПК України, позови до
фізичної особи пред'являються в суд
за зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її проживання
або за зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її перебування.

06 січня 2014 року, на виконання вимог ч. 3
ст. 122 ЦПК України, суддею одержана
інформація Відділу адресно-довідкової
роботи ГУ ДМС України в Одеській
області, якою підтверджена реєстрація
відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
АДРЕСА_1.

Справа підсудна Київському районному
суду м. Одеси.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЦПК України,
суддя відкриває провадження у
цивільній справі не інакше як на
підставі заяви, поданої і
оформленої в порядку, встановленому
цим Кодексом.

Нормативно-правовим актом, що регулює
питання звернення до місцевого
загального суду є Цивільний
процесуальний кодекс України,
відповідно до ч. 1 ст. 3 якого кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Статтями 119, 120 ЦПК України визначенні
вимоги до форми та змісту позовної
заяви та порядку подання копій
позовної заяви та доданих до неї
документів.

При ознайомлені з позовною заявою
ОСОБА_1 та додатками до заяви
встановлені підстави для залишення
позову без руху, у зв'язку з
недодержанням вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК
України при його оформлені.

Положеннями пункту 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України встановлено, що позовна заява
повинна містити ім'я (найменування)
позивача і відповідача, а також ім'я
представника позивача, якщо позовна
заява подається представником, їх
місце проживання (перебування) або
місцезнаходження, поштовий індекс,
номери засобів зв'язку, якщо такі
відомі.

Із змісту ст. 28 ЦК України, вбачається,
що ім'я фізичній особі надається
відповідно до закону та у громадян
України воно складається із прізвища,
власного імені та по батькові, якщо
інше не випливає із закону або звичаю
національних меншин, до яких вона
належить.

При реалізації правоздатності, набутті
і захисті суб'єктивних прав істотне
значення має ім'я фізичної особи, під
яким вона набуває прав та обов'язків та
здійснює їх.

В позовній заяві ОСОБА_1 ім'я
відповідача вказане як «ОСОБА_2», при
тому, що наявними в матеріалах справи
документами, підтверджено, що
відповідачем є фізична особа з ім'ям
«ОСОБА_2».

В позовній заяві обов'язково має
вказуватись повне ім'я (найменування)
позивача і відповідача, а також ім'я
представника позивача, якщо позовна
заява подається представником, їх
місце проживання або місцезнаходження,
поштовий індекс, номер засобів зв'язку,
якщо такий відомий. Зазначення лише
ініціалів, замість імен, не відповідає
вимогам закону.

Отже, позивачу необхідно в цій частині
позову внести відповідні уточнення та
належним чином виконати вимоги п. 2 ч. 2
ст. 119 ЦПК України.

Також пропонується привести у
відповідність до встановлених норм і
зміст позовних вимог, зазначивши повні
дані особи, з якої вимагається провести
стягнення грошових коштів (п. 3 ч. 2 ст. 119
ЦПК України).

Крім того, позивачу слід врахувати, що
місцем проживання фізичної особи
згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житловий будинок,
квартира, інше приміщення, придатне для
проживання в ньому (гуртожиток, готель
тощо), у відповідному населеному
пункті, в якому фізична особа проживає
постійно, переважно або тимчасово.

За своєю суттю адреса - це умовна
кодифікація місця знаходження об'єкту,
яка застосовується з метою поштового
зв'язку. Правила написання адреси,
встановлені Міністерством зв'язку, для
забезпечення якнайшвидшого
пересилання, зберігання і доставляння
поштових відправлень. На всіх адресах
пишеться: назва вулиці, номер будинку і
квартири; назва населеного пункту,
міста; назва району; назва області,
індекс.

В позовній заяві номер квартири в
адресі відповідача не співпадає з
відомостями, одержаними з ВАДР ГУ ДМС
України в Одеській області.

Як вбачається з довіреності, доданої до
позовної заяви, представництво
інтересів позивача в суді здійснює
ОСОБА_3. Однак дані представника (ім'я,
місце проживання (перебування) або
місцезнаходження, поштовий індекс,
номери засобів зв'язку) в позовній
заяві не відбиті.

Отже позивачу необхідно виконати
вимоги п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України
належним чином, вказавши ім'я, місце
проживання (перебування) або
місцезнаходження відповідача у
відповідності до встановлених правил,
чи довести належним доказами, що
позивач дійсно мешкає за адресою,
зазначеною у позові, а також вказати
всі необхідні дані представника
позивача.

Дані обставини мають істотне значення
для здійснення в наступному судових
викликів за правилами ст. 74 ЦПК України.

Пунктом 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позивач
зобов'язується зазначити в позовній
заяві докази, що підтверджують кожну
обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування.

Позивач дані зобов'язання не виконав, в
позовній заяві не зазначив докази в
підтвердження обставин, на які
особисто посилається та до яких
відносяться:

- встановлення місцем виконання
зобов'язання в м.
Білгород-Дністровський, смт. Затока,
Сонячний район, садове товариство
Южанка, буд. 120;

- невиконання відповідачем робіт
по встановленню обладнання;

- повернення відповідачем
грошових коштів;

- факт повернення відповідачем
грошей саме у розмірі 8000 (вісім) тис.
грн.

Позивач не зазначає і наявність
підстав для звільнення від
доказування.

Як роз'яснено в п. 7 Постанови № 2 від 12
червня 2009 року Пленуму Верховного суду
України, позовна заява за змістом
повинна відповідати вимогам статті 119
ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати
особливу увагу, зокрема, на те, що у
позовній заяві повинні не лише
міститися позовні вимоги, а й бути
викладені обставини, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, і зазначені
докази, що підтверджують кожну
обставину.

До відома позивача - поняття доказів
наводиться у ст. 60 ЦПК України, згідно з
якою доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин,
що обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Особи, які беруть участь у справі і
вважають, що подання потрібних доказів
є неможливим або у них є складнощі в
поданні цих доказів, мають право
заявити клопотання про забезпечення
цих доказів. У заяві про забезпечення
доказів повинні бути зазначені: докази,
які необхідно забезпечити; обставини,
що можуть бути підтверджені цими
доказами; обставини, які свідчать про
те, що подання потрібних доказів може
стати неможливим або ускладненим, а
також справа, для якої потрібні ці
докази або з якою метою потрібно їх
забезпечити.

Частиною 1 ст. 120 ЦПК України, позивач
зобов'язується додати до позовної
заяви її копії та копії всіх
документів, що додаються до неї,
відповідно до кількості відповідачів
і третіх осіб. Вимоги ч. 1 ст. 120 ЦПК
України не містять виключень,
застережень та є безумовними. Позивач
на це уваги не звернув, та не надав для
направлення відповідачу копії
документів, які указані в п.п. 1 та 4
додатків до позовної заяви.

Згідно ст. 122 ЦПК України, суддя
відкриває провадження у цивільній
справі не інакше як на підставі заяви,
поданої і оформленої в порядку,
встановленому цим Кодексом.

За вимогами ст. 121 ЦПК України, суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не
сплачено судовий збір, постановляє
ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків, який не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст. 119 -122 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення завдатку та 3 %
річних.

Надати позивачеві строк для усунення
недоліків протягом п'яти днів з дня
отримання ним копії ухвали.

Роз'яснити, якщо позивач відповідно до
ухвали суду у встановлений строк
виконає вимоги, визначені статтями 119 і
120 ЦПК України позовна заява буде
вважатись поданою в день первісного
її подання до суду. Інакше заява
вважається неподаною і повертається
позивачеві, що не перешкоджає
повторному зверненню до суду з цим
позовом у встановленому порядку.

Копію ухвали направити позивачеві для
виконання.

Ухвала окремому оскарженню не
підлягає.

Суддя
Літвінова І. А.