УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л.,
Кадєтової О.В.,

Наумчука М.І.,
Остапчука Д.О.,

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до товариства з обмеженою
відповідальністю «Франс Гардінер
Україна», ОСОБА_7, третя особа - ОСОБА_5,
про поновлення трудових прав, внесення
змін до трудової книжки, стягнення
суми, за касаційною скаргою ОСОБА_6,
який діє від імені товариства з
обмеженою відповідальністю «Франс
Гардінер Україна», на рішення
апеляційного суду м. Києва від 24 жовтня
2013 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ОСОБА_3 звернулась
до суду з указаним позовом. Зазначала,
що вона працювала у товаристві з
обмеженою відповідальністю «Франс
Гардінер Україна» на посаді заступника
директора. 9 серпня 2012 року була
звільнена з роботи на підставі п. 1 ч. 1
ст. 36 КЗпП України. Однак у день
звільнення відповідач не видав їй
трудову книжку та не провів
остаточного розрахунку. Посилаючись на
наведене, просила задовольнити позов.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 19 лютого 2013 року позов ОСОБА_3
задоволено частково. Стягнуто з ТОВ
«Франс Гардінер Україна» на користь
ОСОБА_3 компенсацію за щорічну
оплачувану відпустку у розмірі 15 855 грн.
12 коп. У задоволенні іншої частини
позову відмовлено. Вирішено питання по
стягнення судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
24 жовтня 2013 року рішення суду першої
інстанції скасовано в частині відмови
в задоволенні позову ОСОБА_3 до ТОВ
«Франс Гардінер Україна» про зміну
дати звільнення з роботи з TOB «Франс
Гардінер Україна» з 9 серпня 2012 року на
день набрання рішенням законної сили,
зобов'язання TOB «Франс Гардінер
Україна» внести запис до трудової
книжки про зміну дати звільнення
позивача і внести відповідний запис до
її трудової книжки та анулювати раніше
внесений запис про день звільнення,
зобов'язання TOB «Франс Гардінер
Україна» видати трудову книжку із
внесеним записом про звільнення за ст.
36 п. 1 КЗпП України, стягнення з
відповідача на її користь середнього
заробітку за час вимушеного прогулу у
зв'язку з затримкою видачі трудової
книжки, середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні та
стягнення витрат по сплаті судового
збору, ухвалено в цій частині нове
рішення. Зобов'язано ТОВ «Франс
Гардінер Україна» змінити дату
звільнення з роботи ОСОБА_3 з 9 серпня 2012
року на день ухвалення рішення у справі
- 24 жовтня 2013 року. Зобов'язано ТОВ
«Франс Гардінер Україна» внести запис
про зміну дати звільнення позивача з 9
серпня 2012 року на 24 жовтня 2013 року до
трудової книжки та анулювати раніше
внесений запис про день звільнення.
Зобов'язано ТОВ «Франс Гардінер
Україна» видати ОСОБА_3 трудову книжку
із внесеним записом про звільнення за
ст. 36 п. 1 КЗпП України. Стягнуто з ТОВ
«Франс Гардінер Україна» на користь
ОСОБА_3 середній заробіток за час
вимушеного прогулу у зв'язку з
затримкою видачі трудової книжки в
розмірі 269 380 грн 92 коп. Стягнуто з ТОВ
«Франс Гардінер Україна» на користь
ОСОБА_3, середній заробіток за час
затримки розрахунку при звільненні у
розмірі 269 380 грн 92 коп. В частині
стягнення з ТОВ «Франс Гардінер
Україна» на користь ОСОБА_3 компенсації
за щорічну оплачувану відпустку у
розмірі 15 855 грн 12 коп. рішення суду
змінено, зменшено суму компенсації за
щорічну оплачувану відпустку, що
підлягає стягненню з ТОВ «Франс
Гардінер Україна» на користь ОСОБА_3 з 15
855 грн. 12 коп. до 12 313 грн 70 коп. В іншій
частині рішення суду залишено без змін.
Стягнуто з ТОВ «Франс Гардінер
Україна» в дохід держави судовий збір в
розмірі 3 441 грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, який діє
від імені товариства з обмеженою
відповідальністю «Франс Гардінер
Україна», просить скасувати рішення
апеляційного суду, посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права та неправильне застосування норм
матеріального права, залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Змінюючи дату звільнення з роботи
ОСОБА_3 у TOB «Франс Гардінер Україна» з 9
серпня 2012 року на день ухвалення
рішення у справі - 24 жовтня 2013 року, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що з відповідача на користь позивача
необхідно стягнути середній заробіток
за час затримки розрахунку при
звільненні за період з 9 серпня 2012 року
по 24 жовтня 2013 року.

Однак з таким висновком апеляційного
сулу повністю погодитися не можна.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок.

В разі невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в цій статті, при відсутності
спору про їх розмір підприємство,
установа, організація повинні
виплатити працівникові його середній
заробіток за весь час затримки по день
фактичного розрахунку. При наявності
спору про розміри належних звільненому
працівникові сум власник або
уповноважений ним орган повинен
сплатити зазначене в цій статті
відшкодування в тому разі, коли спір
вирішено на користь працівника. Якщо
спір вирішено на користь працівника
частково, то розмір відшкодування за
час затримки визначає орган, який
виносить рішення по суті спору (ст. 117
КЗпП України).

Таким чином, установивши під час
розгляду справи про стягнення
середнього заробітку у зв'язку із
затримкою розрахунку при звільненні,
що працівникові не були виплачені
належні йому від підприємства,
установи, організації кошти у
визначені ст. 116 КЗпП України строки,
суд на підставі ст. 117 КЗпП України
стягує на користь працівника середній
заробіток за весь період затримки
розрахунку, а в разі непроведення його
до розгляду справи - по день
постановлення рішення, якщо
роботодавець не доведе відсутності в
цьому своєї вини.

Змінюючи дату звільнення позивача з
роботи з 9 серпня 2012 року на 24 жовтня 2013
року, суд апеляційної інстанції дійшов
помилкового висновку про стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні за період з 9
серпня 2012 року по 24 жовтня 2013 року.

З огляду на те, що дату звільнення судом
змінено, то у відповідача не виникло
обов'язку перед позивачем по
проведенню розрахунку 9 серпня 2012 року,
оскільки цей день не є днем звільнення.

Обов'язок по проведенню розрахунку з
позивачем виник у відповідача не
раніше 24 жовтня 2013 року, тобто вказаної
у рішенні апеляційного суду дати
звільнення позивача.

Зазначені обставини при вирішенні
спору судом апеляційної інстанції не
враховані.

Наведені порушення норм
процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК
України) унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи, тому
рішення апеляційного суду м. Києва від
24 жовтня 2013 року в частині стягнення з
відповідача на користь позивача
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні не можна
визнати законним та обґрунтованим, у
зв'язку з чим воно підлягає скасуванню
з передачею справи в цій частині на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

В іншій частині підстави для
скасування рішення апеляційного суду і
задоволення касаційної скарги
відсутні.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Апеляційним судом встановлено, що
ОСОБА_3 було звільнено 9 серпня 2012 року.
Однак, трудова книжка позивачу видана
не була.

Оскільки, судом встановлено факт
затримки видачі трудової книжки з вини
відповідача, то суд апеляційної
інстанції дійшов правильного висновку
про зміну дату звільнення з роботи
ОСОБА_3 з 9 серпня 2012 року на день
ухвалення рішення у справі - 24 жовтня 2013
року, зобов'язання ТОВ «Франс Гардінер
Україна» внести запис про зміну дати
звільнення позивача з 9 серпня 2012 року
на 24 жовтня 2013 року до трудової книжки,
аналювання раніше внесеного запису про
день звільнення, зобовязання ТОВ
«Франс Гардінер Україна» видати ОСОБА_3
трудову книжку із внесеним записом про
звільнення за ст. 36 п. 1 КЗпП України, та
стягнення з ТОВ «Франс Гардінер
Україна» на користь ОСОБА_3 середнього
заробітку за час вимушеного прогулу у
зв'язку з затримкою видачі трудової
книжки в розмірі 269 380 грн 92 коп.

З огляду на те, що рішення апеляційного
суду в цій частині ухвалене з
додержанням вимог норм матеріального і
процесуального права, підстави для
його скасування і задоволення
касаційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6, який діє від
імені товариства з обмеженою
відповідальністю «Франс Гардінер
Україна», задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду м. Києва від
24 жовтня 2013 року в частині стягнення з
відповідача на користь позивача
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні скасувати,
справу в цій частині передати на новий
розгляд до цього суду.

В іншій частині рішення апеляційного
суду залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О.
Кузнєцов Судді: Т.Л.
Ізмайлова О.В.
Кадєтова М.І.
Наумчук Д.О.
Остапчук