Справа № 380/1757/13-ц Головуючий у І
інстанції Косович Т.П.Провадження №
22-ц/780/612/14 Доповідач у 2
інстанції ФінагєєвКатегорія 44
УХВАЛА

Іменем України

28 січня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Бевзюк М.М.

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за апеляційними
скаргами Науково-виробничої
корпорації «Агро-центр», відділу
Держземагенства у Тетіївському районі
Київської області на рішення
Тетіївського районного суду Київської
області від 21 листопада 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_15, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12 до Науково-виробничої
корпорації «Агро-центр», треті особи -
реєстраційна служба Тетіївського
районного управління юстиції
Київської області, відділ
Держземагенства у Тетіївському районі
Київської області про визнання
договорів оренди землі недійсними, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року позивачі
звернулися до суду з позовом та просили
визнати недійсними: договір оренди
землі, реєстраційний номер 06667,
укладений 01.01.2012 року між ОСОБА_1 та
Науково-виробничою корпорацією
«Агро-центр» з моменту його укладення;
договір оренди землі, реєстраційний
номер 06666, укладений 01.01.2012 року
між ОСОБА_2 та Науково-виробничою
корпорацією «Агро-центр» з моменту
його укладення; договір оренди землі,
реєстраційний номер 06651,
укладений 01.01.2012 року між ОСОБА_15 та
Науково-виробничою корпорацією
«Агро-центр» з моменту його укладення;
договір оренди землі, реєстраційний
номер 06529, укладений 01.01.2012 року
між ОСОБА_3 та Науково-виробничою
корпорацією «Агро-центр» з моменту
його укладення; договір оренди землі,
реєстраційний номер 06976,
укладений 01.01.2012 року між ОСОБА_4 та
Науково-виробничою корпорацією
«Агро-центр» з моменту його укладення;
договір оренди землі, реєстраційний
номер 06603, укладений 01.01.2012 року
між ОСОБА_5 та Науково-виробничою
корпорацією «Агро-центр» з моменту
його укладення; договір оренди землі,
реєстраційний номер 07009,
укладений 01.01.2012 року між ОСОБА_6 та
Науково-виробничою корпорацією
«Агро-центр» з моменту його укладення;
договір оренди землі, реєстраційний
номер 06986, укладений 01.01.2012 року
між ОСОБА_7 та Науково-виробничою
корпорацією «Агро-центр» з моменту
його укладення; договір оренди землі,
реєстраційний номер 06644 та
договір оренди землі, реєстраційний
номер 06645, укладені 01.01.2012 року між
ОСОБА_8 та Науково-виробничою
корпорацією «Агро-центр» з моменту їх
укладення; договір оренди землі,
реєстраційний номер 06523,
укладений 01.01.2012 року між ОСОБА_9 та
Науково-виробничою корпорацією
«Агро-центр» з моменту його укладення;
договір оренди землі, реєстраційний
номер 06977, укладений 01.01.2012 року
між ОСОБА_10 та Науково-виробничою
корпорацією «Агро-центр» з моменту
його укладення; договір оренди землі,
реєстраційний номер 06635,
укладений 01.01.2012 року між ОСОБА_11 та
Науково-виробничою корпорацією
«Агро-центр» з моменту його укладення;
договір оренди землі, реєстраційний
номер 06984, укладений 01.01.2012 року
між ОСОБА_6 та Науково-виробничою
корпорацією «Агро-центр» з моменту
його укладення, а також скасувати
записи Управління Держкомзему від
26.12.2012 року щодо реєстрації зазначених
договорів та зобов'язати реєстраційну
службу Тетіївського управління
юстиції внести запис у Державний
реєстр речових прав на нерухоме майно
про скасування запису про державну
реєстрацію вищезгаданих договорів
оренди землі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим,
що між позивачами та НВК «Агро-центр»
були укладені договори оренди
земельних ділянок, що розташовані в
межах Бурківецької сільської ради
Тетіївського району Київської області.
Ініціатором укладення договору в
зазначеній редакції виступив орендар.
Однак, згодом позивачам стало відомо,
що укладені договори не відповідають
нормам Закону України «Про оренду
землі», а саме в текстах договорів
відсутня така істотна умова договору
як умова передачі у заставу та внесення
до статутного фонду права оренди
земельної ділянки. У зв'язку з цим
договори оренди підлягають визнанню
недійсними, а записи про їх реєстрацію
в державному реєстрі прав на нерухоме
майно - скасуванню.

Рішенням Тетіївського районного
суду Київської області від 21 листопада
2013 року позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_15,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12
задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач НВК
«Агро-центр» просить скасувати рішення
суду першої інстанції через порушення
норм матеріального та процесуального
права, невідповідність висновків суду
обставинам справи та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
позову. В обґрунтування доводів
апеляційної скарги зазначає, що така
істотна умова договору оренди як умова
передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки, дописана рукописним
текстом в момент укладення договору
працівником НВК «Агро-центр». В
примірниках, наданих на реєстрацію в
Управління Держкомзему, зазначена
вищевказана істотна умова договору.
Відповідачем належним чином
виконуються умови договору оренди
земельних ділянок. Позивачами не
доведено факт порушення їх прав, як
власників земельних ділянок. Умова
передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки є дійсною лише при
наявності застережень у договорі
оренди про таку передачу у заставу та
внесення до статутного фонду.

В апеляційній скарзі відділ
Держземагенства у Тетіївському районі
Київської області ставить питання про
скасування рішення суду першої
інстанції через порушення норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та ухвалення нового
рішення про відмову у задоволенні
позову. В обґрунтування доводів
апеляційної скарги зазначає, що спірні
договори розроблені у відповідності до
Типового договору та ст. 15 Закону
України «Про оренду землі». Оскільки у
зазначених договорах орендодавцями не
передано ні право застави, ні право
внесення до статутного фонду земельних
ділянок орендарю, то, відповідно, НВК
«Агро-центр» не може передавати
орендовані земельні ділянки у заставу
при оформленні кредитів чи вносити їх
до статутного фонду.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційні скарги відхилити,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються,
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом встановлено, що між
позивачами, як власниками земельних
ділянок, розташованих в межах
Бурківецької сільської ради
Тетіївського району Київської області,
які належать їм на підставі Державних
актів на право власності на земельну
ділянку та відповідачем НВК
«Агро-центр» укладено договори оренди
землі, які були підписані сторонами
01.01.2012 року і 26.12.2012 року, зареєстровані
в Управлінні Держкомзему у
Тетіївському районі Київської області.

Відповідно до актів прийому передачі
земельних ділянок від 01.01.2012 року
позивачі передали належні їм земельні
ділянки в оренду НВК «Агро-центр».

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що в договорах оренди не вказано
умови передачі земельних ділянок у
заставу чи до статутного фонду, а в силу
ст. 15 Закону України «Про оренду землі»
дана умова є істотною.

Колегія суддів погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір
є укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні,
або є необхідними для договорів даного
виду, а також всі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України
«Про оренду землі» істотними умовами
договору оренди землі є об'єкт (місце
розташування та розмір земельної
ділянки); строк дії договору оренди;
орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату; умови використання та
цільове призначення земельної ділянки,
яка передається в оренду; умови
збереження стану об'єкта оренди; умови
і строки передачі земельної ділянки
орендарю; умови повернення земельної
ділянки орендодавцеві; існуючі
обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки;
визначення сторони, яка несе ризик
випадкового пошкодження або знищення
об'єкта оренди чи його частини;
відповідальність сторін; умови
передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки. Відсутність у
договорі оренди землі однієї з
істотних умов, передбачених цією
статтею, а також порушення вимог статей
4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для
відмови в державній реєстрації
договору оренди, а також для визнання
договору недійсним відповідно до
закону.

Отже зміст оскаржуваних
договорів оренди землі суперечить
вимогам ст. 15 Закону України «Про
оренду землі».

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 203 ЦК України -
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

За приписами ч. 1 ст. 215 ЦК України -
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 93 ч. 1 ст. 133 ЗК
України - право оренди земельної
ділянки може відчужуватися, у тому
числі продаватися на земельних торгах,
а також передаватися у заставу,
спадщину, вноситися до статутного
капіталу власником земельної ділянки -
на строк до 50 років, крім випадків,
визначених законом. У заставу можуть
передаватися земельні ділянки
державної, комунальної та приватної
власності, якщо інше не встановлено
законом, а також права на них - право
оренди земельної ділянки, право
користування чужою земельною ділянкою
для сільськогосподарських потреб
(емфітевзис), право користування чужою
земельною ділянкою для забудови
(суперфіцій), якщо інше не передбачено
законом.

Отже відсутність в оспорюваних
договорах оренди земельних ділянок
такої істотної умови договору, як
умови передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки, порушує права
позивачів визначені ст.ст. 93, 133 ЗК
України, оскільки умови реалізації
зазначених прав, а саме права
відчуження права оренди, у тому числі
продажу на земельних торгах, передачі
у заставу, внесення до статутного
капіталу власником земельної ділянки,
не визначені зазначеними договорами
оренди, за якими право оренди набув
відповідач.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що посилання
апелянтів на відсутність порушення
прав позивачів є не обґрунтованими.

Заперечуючи проти позовних вимог НВК
«Агро-центр» зазначає, що умова
передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки дописана рукописним
текстом в момент укладення договору
працівником НВК «Агро-центр».
Зазначена істотна умова міститься в
наданих відділом Держземагенства
копіях договорів оренди землі.

Однак в наданих позивачами копіях
договорів така істотна умова, як
передача у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки відсутня. Не
дивлячись на те, що примірники
оскаржуваних договорів оренди землі
відрізняються за своїм змістом, усі
вони зареєстровані Управлінням
держкомзему в Тетіївському районі
Київської області.

Відповідно до ст. 654 ЦК України зміна
договору вчинюється в такій самій
формі, що й договір, що змінюється, якщо
інше не встановлено договором чи не
випливає зі звичаїв ділового обороту.

Як вбачається з матеріалів справи
жодних змін до оспорюваних договорів
сторони не укладали і не підписували.
За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що укладені між
позивачами та НВК «Агро-центр»
договори оренди землі містять дописки,
які не узгоджені з позивачами, тобто
орендодавцями землі.

Відповідно до п. 41 Договорів, укладених
між позивачами та відповідачем,
договір укладається у трьох
примірниках, що мають однакову
юридичну силу, один із яких знаходиться
в орендодавця, другий - в орендаря,
третій - в органі, що провів його
державну реєстрацію. Отже, враховуючи
вищенаведене, договори оренди землі,
укладені між сторонами по справі,
повинні бути ідентичними.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»,
чинної як на момент укладення
оспорюваних договорів так і на момент
їж державної реєстрації, не
приймаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень документи з
підчищеннями або дописками,
закресленими словами та іншими не
обумовленими в них виправленнями,
заповнені олівцем, а також з
пошкодженнями, які не дають змоги
однозначно тлумачити їх зміст.

Однак, при реєстрації договорів оренди
землі Управління Держкомзему не
звернуло увагу на наявність у спірних
договорах дописок, які відсутні в інших
примірниках даних договорів.

Отже зміст оспорюваних договорів
суперечить вимогам ч. 2 ст. 17 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», що у відповідності до вимог
ч. 1 ст. 203 ЦК України, на яку посилається
позивач, є підставою до визнання
оспорюваних правочинів недійсними.

Необґрунтованими є доводи відділу
Держземагенства у Тетіївському районі
з приводу відповідності форми договору
оренди землі Типовому договору та ст. 15
Закону України «Про оренду землі»,
оскільки такі доводи апеляційної
скарги спростовуються матеріалами
справи виходячи з вищевикладеного.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про
задоволення позову, рішення суду є
законним та обґрунтованим, висновки
суду відповідають фактичним
обставинам справи, а тому підстави для
задоволення вимог апеляційної скарги
відсутні.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Науково-виробничої
корпорації «Агро-центр», відділу
Держземагенства у Тетіївському районі
Київської області відхилити.

Рішення Тетіївського районного суду
Київської області від 21 листопада 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Фінагєєв В.О.

Судді:
Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.