Головуючий суду 1 інстанції - Долотін
Доповідач - Єрмаков Ю.В.
Справа № 1211/2-62/11
Провадження № 22ц/782/5431/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року
м. Луганськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Луганської області в складі:

головуючого - Єрмакова Ю.В.,

суддів -Малієнко Н.В., Матвєйшиної О.Б.

при секретарі- Веселові С.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Краснолуцького міського
суду Луганської області від 22
листопада 2013 року у цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, Комбінату комунальних
підприємств м. Вахрушеве, виконавчому
комітету Вахрушевської міської ради
про витребування майна з чужого
незаконного володіння,-

ВСТАНОВИЛА :

Оскаржуваним рішенням
Краснолуцького міського суду
Луганської області від 21 листопада 2013
року у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, Комбінату комунальних
підприємств м. Вахрушеве, Виконавчому
комітеті Вахрушевської міської ради
про витребування майна з чужого
незаконного володіння відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду,
ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом
норм матеріального права, звернулася з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та постановити нове рішення,
яким задовольнити її позовні вимоги.

В судове засідання з'явилась
апелянт, інші сторони в судове
засідання не з'явились, належним чином
повідомлялись про час та місце
розгляду справи, у зв'язку з чим судова
колегія відповідно до ст.169 ЦПК України
вважає за можливим розглянути справу
за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача,
апелянта, перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційних
скарг, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Згідно зі ст.307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право:

1) постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін;

2) скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог;

3) змінити рішення;

4) постановити ухвалу про скасування
рішення суду першої інстанції і
закриття провадження у справі або
залишення заяви без розгляду

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК
України рішення суду має бути законним
та обґрунтованим, тобто суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
повинен вирішити справу згідно з
законом, ухваливши рішення на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин,
на які сторони посилаються як на
підставу своїх вимог і заперечень,
підтвердженими тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

У відповідності зі ст.214 ЦПК
України під час ухвалення рішення суд
вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в
позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові
витрати;

7) чи є підстави допустити негайне
виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів
забезпечення позову.

Такі вимоги закону судом першої
інстанції були виконані.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції
керувався положеннями ст.100ЖК України,
ст.ст. 332, 387 ЦК України та виходив з
того, що позивачем було зроблено
ремонт без згоди наймача та членів
сім'ї, дозволу виконавчого комітету
Вахрушевської міської ради на
переобладнання і перепланування
житлового приміщення, та, крім цього,
після винесення рішення
Краснолуцького міського суду від 12.05.2008
року про її виселення зі спірної
квартири, речі позивача в наслідок
проведення ремонту в квартирі були
перероблені та вмонтовані, тому не має
можливості їх повернути в первісному
стані без пошкодження, втрати
товарного виду та вартості майна, у
зв'язку з чим віндикаційний позов не
може бути пред'явлений, а тому дійшов
висновку про необґрунтованість вимог.

Судова колегія погоджується з
такими висновками суду.

Судом першої інстанції
встановлено, що відповідно до ордеру №
191 від 17.02.1981 року виданим виконавчим
комітетом міської ради народних
депутатів м. Вахрушеве на ім'я ОСОБА_7,
надано право зайняття квартири
АДРЕСА_1, у складі сім'ї: ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_3

Згідно з даними особового рахунку
квартиронаймача НОМЕР_1, за адресою:
АДРЕСА_1 були зареєстровані ОСОБА_6,
ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_4

ОСОБА_6 була знята з реєстрації за
вищезазначеною квартирою -18.04.2001 року.

Згідно рішення Краснолуцького
міського суду Луганської області від
12.05.2008 року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Луганської області
від 15.09.2008 року та залишеним без змін
ухвалою Верховного суду України від
19.03.2009 року ОСОБА_2 та ОСОБА_9 виселено з
квартири АДРЕСА_1 та вселено ОСОБА_3,
ОСОБА_4 в зазначену квартиру.

Фактично позивач звільнила
квартиру в примусовому порядку 10.06.2010
році, що підтверджується актом опису та
арешту майна від 10.06.2010 року складеним
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Краснолуцького міського управління
юстиції.

Зазначені обставини
підтверджуються матеріалами справи
та не заперечуються сторонами.

Крім цього, судом було
встановлено, що після винесення
зазначеного вище рішення суду про їх
виселення, позивач та її чоловік ОСОБА_9
зробили ремонт в квартирі, у зв'язку з
чим остання і звернулася до суду з
вимогами повернути їй речі (майно),
витрачене на ремонт квартири.

В силу ч.3 ст.390 ЦК України
добросовісний або недобросовісний
набувач (володілець) має право вимагати
від власника майна відшкодування
необхідних витрат на утримання,
збереження майна, здійснених ним з
часу, з якого власникові належить право
на повернення майна або передання
доходів.

Оскільки позивачем ремонтні
роботи у квартирі проведено
самовільно, вже після того, як він був
виселений зі спірної квартири, тому
підстав вважати, що у нього виникло
право вимагати повернення майна, яке
стало невід'ємною частиною квартири, не
має.

Таким чином, враховуючи наведене
вище, судова колегія погоджується з
висновком суду, виходячи з положень
ст.ст.332, 387 ЦК України, які були
застосовані судом при розгляді справи,
щодо відсутності підстав для
задоволення позову, оскільки обраний
позивачем у даному випадку захист
свого порушеного права, не є таким, що
відповідає положенням ст. 16 ЦК України
та зазначені позивачем обставини
можуть бути підставою для звернення до
суду з відповідним позовом про
відшкодування вартості ремонтних
робіт, а також пов'язаних з цим витрат.

Доводи апеляційної скарги є
фактично доводами, якими позивач
обґрунтовувала заявлені нею позовні
вимоги і яким судом першої інстанції
було надано відповідну правову оцінку,
з якою колегія суддів погоджується.

Інших доводів незаконності
судового рішення, апеляційна скарга не
містить, у зв'язку з чим у відповідності
до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України та ст.308
ЦПК України, судова колегія вважає, що
рішення суду першої інстанції підлягає
залишенню без змін.

Разом з тим, колегія суддів вважає,
що посилання суду в рішенні на
невідповідність уточнення позовних
вимогам ст.119 ЦК України, є
безпідставним, оскільки така оцінка
дається на стадії вирішення питання
про відкриття провадження по справі, а
тому таке посилання суду підлягає
виключенню з мотивувальної частини
рішення.

Фактично ж, як вбачається із змісту
судового рішення, судом були
розглянуті вимоги щодо витребування
майна з чужого незаконного володіння і
в цих межах було проведено апеляційний
розгляд справи.

З огляду на наведене, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, та не є підставою для
скасування рішення суду.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду за
лишенню без змін.

Керуючись ст.303, 307, 308, 314, 315,317 ЦПК
України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Краснолуцького міського суду
Луганської області від 22 листопада 2013
року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, Комбінату комунальних
підприємств м. Вахрушеве, виконавчому
комітету Вахрушевської міської ради
про витребування майна з чужого
незаконного володіння - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду
Луганської області набирає чинності
негайно, та може бути оскаржено до
касаційної інстанції - Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з моменту
проголошення.

Головуючий: Судді: