З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 січня 2014 року Приморський
районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді: Бондаря В.Я.
при секретарі: Іщик О.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
Позивач в особі представника звернувся
до суду з позовною заявою до ОСОБА_2,
просить звернути стягнення на майно, що
є предметом договору іпотеки від 12.10.2006
року, а саме: квартиру АДРЕСА_1, житловою
площею 70,5 кв.м., загальною площею 116,6
кв.м., яка належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ІПН НОМЕР_1, на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
06.10.2006 року, за реєстровим №3771,
реєстраційний номер об'єкта в
електронному Реєстрі прав власності на
нерухоме майно №15977880, та договору
іпотеки від 13.03.2007 року, а саме: квартиру
№ АДРЕСА_2, житловою площею 77,1 кв.м.,
загальною площею 111,4 кв.м., яка належить
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на
підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 02.03.2007 року, за реєстровим
№1250, на користь на задоволення вимог за
року, провести стягнення на предмети
іпотеки, шляхом надання позивачу права
продажу предметів іпотеки від імені
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1,
будь-якій третій особі.
При цьому посилається на те, що у
забезпечення виконання зобов'язань за
06.10.2006 року, між АППБ «Аваль» та ОСОБА_2
укладено договір іпотеки, відповідно
до якого остання передала у
забезпечення виконання зобов'язань
вказаним кредитним договором в іпотеку
нерухоме майно, а саме, квартиру, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
житловою площею 70,5 кв.м., загальною
площею 116, 6 кв.м. Крім того, 13.03.2007 року, у
забезпечення виконання зобов'язань за
02.03.2007 року, між ВАТ «Райффайзен Банк
Аваль» та ОСОБА_2 укладено іпотечний
договір, відповідно до якого остання
передала в іпотеку нерухоме майно, а
саме, квартиру, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2, житловою площею 77,1
кв.м., загальною площею 111, 4 кв.м.. Проте,
через невиконання відповідачем своїх
року, станом на 22.10.2013 року утворилась
заборгованість на суму 5 677 561, 78
гривень та суму 5 657 173, 55 гривень.
Загальна сума заборгованості за двома
кредитними договорами складає 11 334 735,
Також, була змінена назва позивача -
Публічне акціонерне товариство
«Райффайзен Банк Аваль», у
відповідності до нової редакції
статуту АТ «Райффайзен Банк Аваль».
Представник позивача надав заяву про
розгляд справи у його відсутність,
заперечень проти заочного розгляду
справи не викладав.
Відповідач у судове засідання не
з'явилась, про час і місце була
повідомлена, поважних причин неявки
суду не представила. Згідно ст.169 ЦПК
України, якщо суд не має відомостей про
причину неявки відповідача,
повідомленого належним чином, суд
вирішує справу на підставі наявних у
ній даних чи доказів. Зі згоди
представника позивача, на підставі
ст.224-225 ЦПК України, суд виніс ухвалу
про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що у
забезпечення виконання зобов'язань за
06.10.2006 року, між АППБ «Аваль» та ОСОБА_2
укладено договір іпотеки, відповідно
до якого остання передала у
забезпечення виконання зобов'язань
вказаним кредитним договором в іпотеку
нерухоме майно, а саме, квартиру, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
житловою площею 70,5 кв.м., загальною
площею 116, 6 кв.м. Крім того, 13.03.2007 року, у
забезпечення виконання зобов'язань за
02.03.2007 року, між ВАТ «Райффайзен Банк
Аваль» та ОСОБА_2 укладено іпотечний
договір, відповідно до якого остання
передала в іпотеку нерухоме майно, а
саме, квартиру, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2, житловою площею 77,1
кв.м., загальною площею 111, 4 кв.м.. Проте,
через невиконання відповідачем своїх
зобов'язань за кредитним договором
22.10.2013 року утворилась заборгованість
на суму 5 677 561, 78 гривень та суму 5 657
173, 55 гривень. Загальна сума
заборгованості за двома кредитними
договорами складає 11 334 735, 33 гривень.
Пунктом 30 Постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», вимога про
дострокове виконання кредитного
договору навіть у разі належного його
виконання, а якщо вимогу не буде
задоволено - право звернення стягнення
на предмет застави/іпотеки може бути
заявлено заставодержателем лише в
чітко визначених законом або договором
випадках, наприклад при порушенні
обов'язків, установлених іпотечним
договором (частина перша статті 12
Закону України "Про іпотеку").
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про
іпотеку», у разі порушення
іпотекодавцем обов'язків,
встановлених іпотечним договором,
іпотекодержатель має право
вимагати дострокового виконання
основного зобов'язання, а в разі його
невиконання - звернути стягнення на
Крім того, ч.1 ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» передбачено, що у разі
невиконання або неналежного
виконання боржником основного
зобов'язання іпотекодержатель вправі
задовольнити свої вимоги за основним
зобов'язанням шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки. Ч. 3 даної
статті встановлено, що звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.
Статтею 39 зазначеного Закону
передбачено звернення на предмет
іпотеки на підставі рішення суду.
При цьому, рішенням про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд може
встановити спосіб реалізації предмета
іпотеки: або шляхом проведення
прилюдних торгів, або застосування
процедури продажу, встановленої ст. 38
Закону «Про іпотеку».
Відповідно до ст. 38, 39 Закону України
«Про іпотеку» предмет застави, у разі
задоволення судом позову про звернення
стягнення, має бути реалізований
іпотекодержателем будь-якій особі,
зокрема, шляхом застосування процедури
продажу предмету застави, встановленої
ст.. 38 зазначеного Закону.
Пунктом 1 ст. 1054 Цивільного кодексу
України встановлено, що за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України
передбачено, що до відносин за
кредитним договором застосовуються
положення параграфа 1 глави 71 ЦК
України, якщо інше не встановлено цим
параграфом і не випливає із суті
кредитного договору. Отже, згідно із ч. 2
ст. 1050 Цивільний кодекс України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому.
Відповідно до ст.ст. 525, 526, ч.1 ст. 625
Цивільного кодексу України
зобов'язання мають виконуватися
належним чином відповідно до умов
кредитного договору та Цивільного
кодексу, інших актів цивільного
законодавства. Одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається.
Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України, передбачено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Таким чином, суд вважає, що позовні
вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до
ОСОБА_2 про звернення стягнення на
предмети іпотеки підлягають
Що стосується позовних вимог щодо
виселення осіб, які проживають у
АДРЕСА_1 та квартирі АДРЕСА_2, без
надання іншого житлового приміщення,
суд виходив з наступного.
Відповідно до ст. 40 Закону України «Про
іпотеку» звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей. Виселення
проводиться у порядку, встановленому
законом. Після прийняття рішення про
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення всі мешканці зобов'язані на
письмову вимогу іпотекодержателя або
нового власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільняють житловий будинок або
житлове приміщення у встановлений або
інший погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.
У відповідності до ч.3 ст. 109 ЖК України,
громадянам, виселеним із житлових
приміщень, одночасно надається інше
Дане знайшло своє підтвердження також
у п. 43 Постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин».
Матеріалами справи не підтверджується
факт виконання з боку відповідача
вимог процедури виселення,
передбаченої 79 ЖК України, ст. 40 Закону
України «Про іпотеку».
Таким чином, суд вважає, що позовні
вимоги в частині виселення осіб, які
проживають у АДРЕСА_1 та квартирі
АДРЕСА_2, без надання іншого житлового
приміщення задоволенню не підлягають.
Крім того, у судовому засіданні
доведено, що внаслідок невиконання
відповідачем умов кредитного договору,
позивач поніс додаткові витрати по
сплаті державного мита та витрат на
ІТЗ судового процесу, які, відповідно
до ст. 88 ЦПК України, підлягають
стягненню з відповідача на користь
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 81, 88, ч. 3 ст. 209,
ст.ст. 213-215, 218, 224-226, ЦПК України, суд -
Позов Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» -
задовольнити частково.
Звернути стягнення на майно, що є
предметом іпотеки, а саме: квартиру
АДРЕСА_1, житловою площею 70,5 кв.м.,
загальною площею 116, 6 кв.м., яка належить
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, на
підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 06.10.2006 року, за реєстровим
№3771, реєстраційний номер об'єкта в
електронному Реєстрі прав власності на
нерухоме майно №15977880 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» на задоволення
вимог за кредитним договором
Звернути стягнення на майно, що є
предметом іпотеки, а саме: АДРЕСА_2,
житловою площею 77,1 кв.м., загальною
площею 111, 4 кв.м., яка належить ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, на підставі
договору купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
02.03.2007 року, за реєстровим №1250, на
користь Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» на
задоволення вимог за кредитним
Провести стягнення на предмети
іпотеки, шляхом надання Публічному
акціонерному товариству «Райффайзен
Банк Аваль» права продажу предметів
іпотеки від імені ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ІПН НОМЕР_1, будь-якій третій особі.
В іншій частині позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» судовий збір у
розмірі 3 441, 00 гривень.
Рішення суду може бути переглянуте за
заявою відповідача, якій не приймав
участі при розгляді справи, поданої
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, яки брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Бондар В.Я.