УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Мазур Л.М., Макарчука М.А.,
Маляренка А.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Ліцею № 71 ім. П.Ф. Батули м.
Донецька, Відділу освіти Куйбишевської
районної у м. Донецьку ради про
стягнення матеріальної допомоги на
оздоровлення та відшкодування
моральної шкоди,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення апеляційного суду Донецької
області від 01 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до Ліцею № 71 ім. П.Ф.
Батули м. Донецька, який змінив своє
найменування на Донецьку
загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів №
71 ім. П.Ф. Батули Донецької міської ради
Донецької області (далі - Ліцей),
Відділу освіти Куйбишевської районної
у м. Донецьку ради, в якому просив
стягнути із відповідача на його
користь матеріальну допомогу на
оздоровлення у розмірі 1 147 грн та
відшкодувати моральну шкоду в сумі 2 000
грн.

На обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що відповідно до
наказу від 09 квітня 2012 року № 9-к його
було прийнято на посаду нічного
сторожа Ліцею, в якому він продовжує
працювати до теперішнього часу.

Наказом від 20 березня 2013 року № 5-к/тм
йому було надано відпустку на 24
календарних дні з 23 березня 2013 року по 15
квітня 2013 року, проте матеріальну
допомогу на оздоровлення не виплачено.

Звернувшись до директора ліцею із
вимогою виплатити йому допомогу на
оздоровлення отримав відмову, яка була
мотивована тим, що він не є членом
профспілки, відноситься до технічного
персоналу ліцею та не є викладачем.

Вважає, що його права як працівника
порушені, у зв'язку з чим просив
зобов'язати Ліцей сплатити йому
матеріальну допомогу та відшкодувати
моральну шкоду, завдану незаконними
діями відповідача.

Рішенням Куйбишевського районного
суду м. Донецька від 07 серпня 2013 року
позовні вимоги задоволено частково.

Зобов'язано Відділ освіти
Куйбишевської районної у м. Донецьку
ради нарахувати та сплатити ОСОБА_4
матеріальну допомогу на оздоровлення у
зв'язку із щорічною відпусткою в сумі,
не більшій одного його посадового
окладу.

Стягнуто із Відділу освіти
Куйбишевської районної у м. Донецьку
ради на користь ОСОБА_4 у відшкодування
моральної шкоди 500 грн.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено за необгрунтованістю.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 01 жовтня 2013 року
апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено.

Апеляційну скаргу Відділу освіти
Куйбишевської районної у
м. Донецьку ради задоволено частково,
рішення Куйбишевського районного суду
м. Донецька від 07 серпня 2013 року
скасовано в частині зобов'язання
Відділу освіти Куйбишевської районної
у м. Донецьку ради нарахувати та
виплатити ОСОБА_4 матеріальну допомогу
на оздоровлення у зв'язку із щорічною
відпусткою в сумі, не більшій одного
його посадового окладу, та ухвалено в
цій частині нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального права та
порушення норм процесуального права,
просить змінити рішення суду
апеляційної інстанції і ухвалити нове
рішення, яким задовольнити його
позовні вимоги у повному обсязі.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
перевіривши доводи касаційної скарги
та заперечення Відділу освіти
Куйбишевської районної у м. Донецьку
ради на касаційну скаргу, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суд першої інстанції, задовольняючи
частково позовні вимоги та
зобов'язуючи Відділ освіти
Куйбишевської районної у м. Донецьку
ради нарахувати та сплатити ОСОБА_4
матеріальну допомогу на оздоровлення у
зв'язку із щорічною відпусткою, виходив
із того, що позивачу незаконно
відмовлено у виплаті матеріальної
допомоги на оздоровлення, оскільки на
нього, як на працівника ліцею,
поширюються положення колективного
договору, в тому числі й щодо надання
такої матеріальної допомоги у сумі, не
більшій одного його посадового окладу
на рік.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення місцевого суду в частині
зобов'язання Відділу освіти
Куйбишевської районної у м. Донецьку
ради нарахувати та сплатити ОСОБА_4
матеріальну допомогу на оздоровлення у
зв'язку із щорічною відпусткою у сумі
не більш ніж один його посадовий оклад
та ухвалюючи в цій частині нове рішення
про відмову у задоволенні позовних
вимог, а в іншій частині залишаючи
рішення місцевого суду без змін,
дослідивши докази у справі й давши їм
належну оцінку, а також врахувавши
постанову Кабінету Міністрів України
№ 1298 від 30 серпня 2002 року «Про оплату
праці працівників на основі Єдиної
тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів
з оплати праці працівників установ,
закладів та організацій окремих
галузей бюджетної сфери», дійшов
обґрунтованого висновку, що надання
матеріальної допомоги здійснюється за
рішенням органу вищого рівня в межах
наявних коштів на оплату праці; на час
на час подання позивачем заяви про
надання матеріальної допомоги у
зв'язку з щорічною відпусткою
фінансовий відділ Куйбишевської
районної у місті Донецьку ради такого
дозволу не надавав, а тому відповідач
був позбавлений можливості виплатити
позивачу таку матеріальну допомогу;
нарахована та виплачена із заробітною
платою за вересень 2013 року матеріальна
допомога у розмірі 300 грн не суперечить
п. 4.5 колективного договору.

Докази та обставини, на які посилається
заявник в касаційній скарзі, були
предметом дослідження судом
апеляційної інстанції та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судом апеляційної
інстанції були дотримані норми
матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків суду
апеляційної інстанції, обґрунтовано
викладених в мотивувальній частині
оскаржуваного рішення.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Донецької
області від 01 жовтня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Л.М. Мазур М.А. Макарчук А.В. Маляренко