Провадження № 2/752/132/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05.02.2014 року Голосіївський
районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді -
Колдіної О.О.

з участю секретаря -
Овдій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, в інтересах якої
виступає ОСОБА_5, третя особа: Орган
опіки та піклування Голосіївської
районної в м.Києві державної
адміністрації про визнання осіб
такими, що втратили право користування
жилим приміщенням,-

в с т а н о
в и в:

позивач звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в інтересах якої
виступає ОСОБА_5, про визнання їх
такими, що втратили право користування
жилим приміщення за адресою: АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані
тим, що відповідач ОСОБА_2 після свого
звільнення з місць позбавлення волі в
квартирі не проживав, однак
зареєстрував ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в
квартирі без згоди наймача.

Відповідачі в спірній
квартирі не проживають, не несуть
витрат на її утримання, не сплачують за
комунальні послуги.

На підставі ст.ст.71, 72 ЖК
України позивач просить визнати
відповідачів такими, що втратили право
користування жилим приміщенням.

В ході судового розгляду
представники позивача підтримали
позовні вимоги і обґрунтування позову
в повному обсязі та просили його
задовольнити, посилаючись на те, що
відповідачі не проживають в АДРЕСА_1 з
1995 року і по день звернення до суду,
вони не несуть витрат на утримання
житла, не сплачують комунальні послуги.
Відповідачі не мали намір вселитись в
спірну квартиру, будь-яких перешкод
щодо користування жилим приміщенням їм
не створювалось.

Відповідачі ОСОБА_5, яка виступає в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_4,
ОСОБА_3 та їх представник заперечували
проти задоволення позову, посилаючись
на те, що вони не проживають в спірній
квартирі, оскільки їм створюються
перешкоди у користуванні нею, частина
квартири, в якій вони проживали,
здається в оренду.

Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з»явився, про місце і час
судового розгляду повідомлявся
належним чином з заявами про
відкладення розгляду справи не
звертався.

Представник третьої особи -
Органу опіки та піклування
Голосіївської районної в м.Києві
державної адміністрації в судовому
засіданні заперечувала проти
задоволення позову і просила суд
прийняти рішення в інтересах
неповнолітньої дитини.

Вислухавши осіб, які беруть
участь у розгляді справи, допитавши
свідків, дослідивши матеріали
цивільної справи, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що
АДРЕСА_1 перебуває у власності
територіальної громади, а власником
особового рахунку є ОСОБА_1.

На час розгляду справи в
квартирі зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_2
(син), ОСОБА_6 (син), ОСОБА_3 (донька
ОСОБА_2), ОСОБА_4 (донька ОСОБА_2), ОСОБА_7
(син ОСОБА_6).

В квартирі АДРЕСА_1 на час
звернення до суду проживали ОСОБА_1 та
ОСОБА_6.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, разом
зі своєю дружиною - ОСОБА_5, з часу
одруження (з 1993 року) проживали в
квартирі АДРЕСА_1. Після народження
дитини - ОСОБА_3, яка є відповідачем у
даній справі, в 1995 році вони залишили
дану квартиру і проживали в АДРЕСА_2 - за
місцем проживання матері ОСОБА_5
Причиною їх виселення був сімейний
конфлікт і неможливість спільного
проживання в даній квартирі.

Як зазначила ОСОБА_5 в ході
розгляду справи після їх виселення
кімната, яку вони займали з ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, була здана в оренду і вони не
мали змоги вселитись, оскільки
приміщення не було вільним.

Доказів на підтвердження
зазначених обставин, а саме передачі
частини квартири АДРЕСА_1 в оренду, суду
не надано.

В подальшому, ОСОБА_2 в 2000 році був
засуджений до позбавлення волі і після
свого звільнення перебував на обліку
як звільнений з місць позбавлення волі
з грудня 2007 року по березень 2013 р. за
адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується
довідкою Управління
інформаційно-аналітичного
забезпечення ГУ МВС України в м.Києві
від 12.04.2013 р.

За даною адресою також
проживала і ОСОБА_5 з дітьми ОСОБА_3 та
ОСОБА_4

На час розгляду справи
відповідачі за адресою: АДРЕСА_2 не
проживають, однак відмовились
повідомити суду адресу свого
проживання, посилаючись на те, що дане
помешкання їм не належить і є
тимчасовим місцем проживання.

Судом лише встановлено, що
неповнолітня ОСОБА_4 відвідує
навчальний заклад № 173, що знаходиться
на території Святошинського району
м.Києва.

В матеріалах справи
міститься заява ОСОБА_2, яка подана до
КП «ЖЕО-109 Голосіївського району» 01.07.2011
р., про те, що він не може користуватись
спірною квартирою в зв»язку з
передачею її в оренду і просить не
знімати його з реєстраційного обліку
за даною адресою.

Факт передачі в оренду частини
спірної квартири станом на 2011 рік, а
також наявності перешкод у
користуванні нею не підтверджується
будь-якими доказами, хоча судом
роз»яснювався обов»язок сторін
доводити ті обставини, на які вони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Натомість факт не проживання
відповідача ОСОБА_2 та його дітей:
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в даній квартирі
підтверджується актами, складеними КП
«ЖЕО-109 Голосіївського району» 27.04.2012 р.,
26.06.2012 р., 22.10.2012 р., 10.12.2012 р., а також
показами свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9 та
ОСОБА_6, допитаного в якості свідка.

Відповідно до ст.71 ЖК України
при тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Якщо наймач або члени його
сім'ї були відсутні з поважних причин
понад шість місяців, цей строк за
заявою відсутнього може бути
продовжено наймодавцем, а в разі спору -
судом.

Жиле приміщення зберігається
за тимчасово відсутнім наймачем або
членами його сім'ї понад шість місяців
у випадках: 1) призову на строкову
військову службу або направлення на
альтернативну (невійськову) службу, а
також призову офіцерів із запасу на
військову службу на строк до трьох
років - протягом усього періоду
проходження зазначеної військової
служби; перебування на військовій
службі прапорщиків, мічманів і
військовослужбовців надстрокової
служби - протягом перших п'яти років
перебування на дійсній військовій
службі; 2) тимчасового виїзду до
постійного місця проживання за
умовами і характером роботи або у
зв'язку з навчанням (учні, студенти,
стажисти, аспіранти тощо), у тому числі
за кордоном, - протягом усього часу
виконання цієї роботи або навчання;
3) влаштування дитини (дітей) на
виховання до родичів, опікуна чи
піклувальника, у прийомну сім'ю,
дитячий будинок сімейного типу,
заклад для дітей-сиріт та дітей,
позбавлених батьківського піклування,
- протягом усього часу їх перебування у
родичів, опікуна чи піклувальника,
прийомній сім'ї, дитячому будинку
сімейного типу, закладі для
дітей-сиріт та дітей, позбавлених
батьківського піклування. Якщо з
будинку, квартири (їх частини) вибула
дитина (діти) і членів її (їх) сім'ї не
залишилося, це житло може бути надано
за договором оренди іншому
громадянину до закінчення строку
перебування дитини (дітей) у дитячому
закладі або до досягнення нею (ними)
повноліття і повернення від родичів,
опікуна чи піклувальника, в окремих
випадках - до закінчення навчання в
загальноосвітніх навчальних закладах
усіх типів і форм власності, у тому
числі для громадян, які потребують
соціальної допомоги та соціальної
реабілітації, а також в
професійно-технічних чи вищих
навчальних закладах або до закінчення
строку служби у Збройних Силах
України та інших військових
формуваннях; 4) виїзду у зв'язку з
виконанням обов'язків опікуна чи
піклувальника, наданням
батькам-вихователям житлового будинку
або багатокімнатної квартири для
створення дитячого будинку сімейного
типу - протягом усього часу виконання
таких обов'язків; 5) влаштування
непрацездатних осіб, у тому числі
дітей-інвалідів, у будинку-інтернаті
та іншій установі соціальної допомоги
- протягом усього часу перебування в
них; 6) виїзду для лікування в
лікувально-профілактичному закладі -
протягом усього часу перебування в
ньому; 7) взяття під варту або
засудження до арешту, обмеження волі,
позбавлення волі на певний строк чи
довічне позбавлення волі протягом
усього часу перебування під вартою
або відбування покарання, якщо в цьому
будинку, квартирі (їх частині)
залишилися проживати інші члени сім'ї.

Якщо в будинку, квартирі (їх
частині) не залишилися проживати інші
члени сім'ї наймача, це житло може бути
надано за договором оренди (найму) у
встановленому законом порядку іншому
громадянину до звільнення таких осіб
з-під варти або до відбуття ними
покарання.

У випадках, передбачених
пунктами 1 - 7 цієї статті, право
користування жилим приміщенням
зберігається за відсутнім протягом
шести місяців з дня закінчення строку,
зазначеного у відповідному пункті.

Будь-яких підстав для
збереження за ОСОБА_2 права
користування жилим приміщенням з
червня 2008 року (шість місяців після
звільнення з місць позбавлення волі) до
моменту звернення позивача до суду
судом не встановлено.

Згідно з ст.72 ЖК України визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи
понад встановлені строки, провадиться
в судовому порядку.

В роз»ясненнях, які містяться
в Постанові Пленуму Верховного Суду
України «Про деякі питання, що виникли
в практиці застосування судами
Житлового кодексу України» зазначено,
що у справах про визнання наймача або
члена його сім'ї таким, що втратив
право користування жилим приміщенням
(ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати
причини відсутності відповідача
понад встановлені строки. В разі їх
поважності (перебування у
відрядженні, у осіб, які потребують
догляду, внаслідок неправомірної
поведінки інших членів сім'ї тощо)
суд може продовжити пропущений строк.

Коли відсутній повернувся на жилу
площу за згодою членів сім'ї, його не
можна вважати таким, що втратив право
на жилу площу. Якщо ж він вселився в
жиле приміщення всупереч волі членів
сім'ї і був відсутнім понад
встановлені строки без поважних
причин, то суд вправі визнати його
таким, що втратив право на жилу площу.
Коли в жилому приміщенні не залишалися
члени сім'ї особи, яка була відсутня,
його повернення в це приміщення до
часу розгляду спору в суді є істотною
обставиною, але вона не може бути
безспірною підставою до відмови в
позові, а повинна оцінюватись у
сукупності з іншими обставинами.

Як зазначалось судом вище, з
боку відповідачів суду не надано
жодного доказу, що позивач
перешкоджала їм користуватись АДРЕСА_1,
що вони намагались вселитись в дану
квартиру, або існували інші перешкоди
для користування спірним жилим
приміщенням.

Відповідно до ст.18 Закону України
«Про охорону дитинства» діти - члени
сім»ї наймача або власника житлового
приміщення мають право користування
займаним приміщення нарівні з
власником або наймачем.

Згідно з ст.29 ЦК України
місцем проживання фізичної особи, яка
не досягла десяти років, є місце
проживання її батьків (усиновлювачів)
або одного з них, з ким вона проживає,
опікуна або місцезнаходження
навчального закладу чи закладу охорони
здоров»я, в якому вона проживає.

Судом встановлено, що ОСОБА_3
до свого повноліття і на час розгляду
справи, а також ОСОБА_4, яка є
неповнолітньою і на момент слухання
справи не досягла 10 років, мешкають з
мамою - ОСОБА_5.

Ні ОСОБА_2, ні ОСОБА_5 не
звертались з заявами про збереження за
їх дітьми - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 права
користування житловою площею в спірній
квартирі, як за тимчасово відсутніми з
поважних причин.

Суду не надано доказів, що
відповідачі несуть витрати по
утриманню АДРЕСА_1, сплачують за надані
послуги, або там знаходяться їх речі і
вони не втратили інтерес до даного
житла.

Зважаючи на викладене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги є обґрунтованими, доведеними з
боку позивача і підлягають задоволенню
в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 88, 209,213-215
ЦПК України, суд

в и р і ш и
в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
в інтересах якої виступає ОСОБА_5, третя
особа: Орган опіки та піклування
Голосіївської районної в м.Києві
державної адміністрації про визнання
осіб такими, що втратили право
користування жилим приміщенням,
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 такими, що втратили право
користування жилим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено
шляхом подачі апеляційної скарги на
рішення суду протягом десяти днів з
моменту його проголошення до
Апеляційного суду м.Києва через
Голосіївський районний суд м.Києва.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя