Справа № 380/1855/13-ц Головуючий у І
інстанції Лісовенко П.І.Провадження №
22-ц/780/823/14 Доповідач у 2
інстанції СавченкоКатегорія 29
У Х В А Л А

іменем України

6 лютого 2014 року
м.Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого судді
Савченка С.І.,

суддів
Фінагєєва В.О., Даценко Л.М.,

при секретарі Токар
Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Тетіївського районного суду
Київської області від 20 листопада 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної і моральної шкоди,
завданої злочином,-

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року позивач звернувся до
суду із вказаним вище позовом, який
мотивував тим, що 1 липня 2011 року
близько 24-00 години на вул.Леніна у
м.Тетієві Київської області
відповідачі, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, грубо
порушуючи громадський порядок з
мотивів явної неповаги до суспільства
побили його, завдавши тілесних
ушкоджень. В результаті побиття, яке
продовжувалося близько 20 хвилин, йому
було зламано нижню щелепу у двох
місцях, що відноситься до ушкоджень
середнього ступеню тяжкості. Вказував,
що за наслідками його побиття міліція
порушила у відношенні відповідачів
кримінальну справу, яка закрита у
зв'язку із амністією.

Посилався, що в результаті злочинних
дій відповідачів він перебував на
стаціонарному лікуванні із 2 липня по 25
липня 2011 року і йому проведено дві
операції - 2 липня 2011 року - операція
двохщепленого шинування, а 12 липня 2011
року - операція по видаленню залишків
та зуба в місці перелому. Протиправними
діями відповідачів йому завдано
матеріальної шкоди, яка полягає у
витратах на ліки в розмірі 695,15 грн. Крім
того, йому також завдана моральної
шкоди, яка полягає у отриманні травм,
фізичному болю, психічному стресі та
суттєвому погіршенні стану здоров'я,
порушенні його звичного режиму життя
(неможливості тривалий час повноцінно
їсти). Оцінив завдану моральну шкоду в
розмірі 15000 грн. У зв'язку з наведеним
просив стягнути із відповідачів
солідарно на його користь завдану
матеріальну шкоду в розмірі 695,15 грн.,
моральну шкоду в розмірі 15 000 грн. та
судові витрати.

Рішенням Тетіївського районного суду
Київської області від 20 листопада 2013
року позовні вимоги задоволено
частково. Ухвалено стягнути солідарно
із відповідачів на користь позивача
завдану моральну шкоду в розмірі 15000
грн. В решті позову відмовлено.

Відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції і
ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
неповне з'ясування судом обставин
справи, порушення судом норм
матеріального права.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з таких
підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення із додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції обгрунтовував свої
висновки тим, що в результаті
протиправних дій ОСОБА_1 і ОСОБА_3,
позивачу було завдано ушкоджень
середнього ступеню тяжкості у вигляді
двобічногоперелому нижньої щелепи,
наслідком чого стало тривале лікування
та проведення двох операцій, що у свою
чергу завдало позивачу фізичного болю
і моральних страждань, змін у житті. З
урахуванням встановлених у справі
обставин, суд правильно визначив
завдану моральну шкоду в розмірі 15000
грн.

Такі висновки суду є правильними і
такими, що відповідають обставинам
справи і вимогам закону.

Спірні правовідносини регулюються
ст.1167 ЦК України, згідно якої моральна
шкода, завдана особі неправомірними
діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала
за наявності її вини.

Судом першої інстанції
встановлено, що 1 липня 2011 року близько
24-00 години на вул.Леніна у м.Тетієві
Київської області поряд з будинком № 42
ОСОБА_1 і ОСОБА_3, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, грубо
порушуючи громадський порядок з
мотивів явної неповаги до суспільства,
зневажаючи встановлені в суспільстві
правила поведінки, застосувавши
насильство, побили ряд осіб в тому
числі і позивача ОСОБА_2, завдавши
останньому тілесних ушкоджень
середнього ступеню тяжкості, у вигляді
двобічного перелому нижньої щелепи, що
стверджується висновком
судово-медичної експертизи (а.с.32-33).

Постановою Тетіївського
районного суду Київської області від 20
вересня 2011 року ОСОБА_1 і ОСОБА_3
звільнено від кримінальної
відповідальності за вчинення злочину,
передбаченого ч.2 ст.296 КК України, на
підставі Закону України «Про
амністію», а провадження закрито (а.с.4).

Також судом встановлено, що у зв'язку із
отриманими ушкодженнями позивач із 2
липня по 25 липня 2011 року перебував на
лікуванні у Тетіївській районній
лікарні, йому проведено дві операції, а
саме 2 липня 2011 року - операція
двохщепленого шинування, а 12 липня 2011
року операція по видаленню зуба в місці
перелому, що стверджується висновком
експерта, який досліджував медичну
документацію (а.с.31-32).

Вказані обставини
підтверджуються наявними у справі
доказами.

За таких обставин суд прийшов до
правильного висновку про
обгрунтованість і доведеність вимог
позивача в частині заподіяння йому
моральної шкоди та її розміру, а також
про солідарне стягнення шкоди із
відповідачів.

Доводи апеляційної скарги про те, що з
моменту побиття позивача і до моменту
лікування пройшло два роки, бо позивач
вказав, що лікувався із 1 по 25 липня 2013
року, колегія суддів вважає надуманими
і безпідставними. Судом незаперечно
встановлено, що потерпілий ОСОБА_2
проходив лікування із 2 липня 2011 року по
25 липня 2011 року, що стверджується
наявною у справі медичною
документацією. Зазначення у позові 2013
року замість 2011 року є помилковим і
таким, що усунуте в ході судового
розгляду.

Посилання апелянта на недоведеність
факту заподіяння моральної шкоди
необгрунтовані. Даний факт знайшов
своє підтвердження в судовому
засіданні і доведений встановленим
фактом побиття ОСОБА_2, під час якого
останньому було завдано фізичного болю
і зламано щелепу, а також послідуючого
тривалого лікування та проведення двох
операцій, в результаті яких позивач
зазнав фізичного болю та вимушених
змін у житті, пов'язаних із болем при
споживанні їжі.

З урахуванням наведеного, викладені в
апеляційній скарзі доводи колегія
суддів вважає безпідставними, оскільки
вони матеріалами справи не
підтверджуються, не грунтуються на
вимогах закону і висновків суду про
часткове задоволення позову не
спростовують.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції відповідає
обставинам справи, ухвалене з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права і не може бути
скасоване з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія судів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Тетіївського районного суду
Київської області від 20 листопада 2013
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді :