Ухвала

10 лютого 2014 року м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,

суддів: Журавель В.І.,
Іваненко Ю.Г.,

Ізмайлової
Т.Л., Остапчука Д.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвал Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 червня 2013 року
та від 29 липня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа -
приватний нотаріус Феодосійського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
про визнання недійсним заповіту,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_4 про визнання заповіту,
складеного 08 вересня 2009 року ОСОБА_6 на
ім'я ОСОБА_4, недійсним.

Рішенням Феодосійського міського суду
Автономної Республіки Крим від 05
березня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 29 травня 2013 року, в
задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 червня 2013 року
у відкритті касаційного провадження у
даній справі за касаційною скаргою
ОСОБА_7, яка діє в інтересах ОСОБА_3, на
рішення Феодосійського міського суду
Автономної Республіки Крим від 05
березня 2013 року та ухвалу Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим від 29
травня 2013 року відмовлено на підставі
пункту п'ятого ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 29 липня 2013 року
у відкритті касаційного провадження у
даній справі за касаційною скаргою
ОСОБА_7, яка діє в інтересах ОСОБА_3, на
рішення Феодосійського міського суду
Автономної Республіки Крим від 05
березня 2013 року та ухвалу Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим від 29
травня 2013 року відмовлено на підставі
п. 4 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 червня 2013 року та від 29
липня 2013 року з підстав неоднакового
застосування судами касаційної
інстанції при розгляді аналогічних
справ норм матеріального права,
зокрема положень ст. ст. 225, 1257 ЦК
України, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах.

Крім того, заявник просить поновити
строк на подання заяви з посиланням на
те, що ухвалу Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 червня 2013 року
та від 29 липня 2013 року заявник отримав
несвоєчасно.

Клопотання підлягає задоволенню,
оскільки причини пропущення строку на
подання заяви є поважними.

В обґрунтування своєї правової позиції
щодо неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
заявник посилається на ухвалу Вищого
господарського суду України від 02
листопада 2011 року, про визнання
недійсними договорів дарування і
визнання права власності, а також на
постанову Верховного Суду України від
29 лютого 2012 року, рішення Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 12 вересня 2012 року та ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 травня 2011 року та від 02
листопада 2011 року.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня 2011 року «Про
практику застосування статей 353-360 ЦПК
України» постановлення касаційною
інстанцією ухвали про скасування
рішень судів нижчих інстанцій із
передачею справи на новий розгляд не
означає остаточного вирішення спору у
справі й не відбулося застосування
норм матеріального права для вирішення
спору по суті, тому відповідні ухвали
не можуть бути предметом перегляду в
порядку, передбаченому главою 3 розділу
V ЦПК України, і на них не може
здійснюватися посилання на
підтвердження підстави, встановленої
п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України.

Розглянувши заяву ОСОБА_3, колегія
суддів не знаходить підстав для
допуску цивільної справи за її позовом
про визнання заповіту недійсним до
провадження Верховного Суду України,
оскільки ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 02 листопада 2011 року скасовані
рішення судів нижчих інстанцій із
передачею справи на новий розгляд,
тобто остаточного вирішення спору
судом касаційної інстанції не
відбулося.

Крім того, колегія суддів не може взяти
до уваги посилання заявника на судові
рішення, а саме на постанову Верховного
Суду України від 29 лютого 2012 року,
рішення Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 12 вересня 2012
року та ухвали Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 травня 2011 року
та від 02 листопада 2011 року, як приклад
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
оскільки дані судові були предметом
перегляду судом, що підтверджується
ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 грудня 2013
року, якою було відмовлено у допуску до
провадження Верховного Суду України
за заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 червня 2013 року та від 29
липня 2013 року.

Також колегія суддів не вбачає підстав
для перегляду ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 29 липня 2013 року, якою
відмовлено у відкритті касаційного
провадження у справі на підставі п. 4 ч. 4
ст. 328 ЦПК України, тобто застосування
судом касаційної інстанції норм
матеріального права не відбулося.

Оскільки наведені заявником доводи не
містять ознак, які згідно вимог ст. 355
ЦПК України є підставами для перегляду
судових рішень, тому у допуску справи
до провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 73, 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,-

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_3 строк на подання заяви
про перегляд ухвал Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 червня 2013 року та від 29
липня 2013 року.

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_4, третя особа - приватний
нотаріус Феодосійського міського
нотаріального округу ОСОБА_5, про
визнання недійсним заповіту, за заявою
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про
перегляд ухвал Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 червня 2013 року та від 29
липня 2013 року, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Н.А.
Горелкіна

Судді:
В.І. Журавель

Ю.Г. Іваненко

Т.Л. Ізмайлова

Д.О. Остапчук