АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И[1]

26 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Прокопчук Н.О.,
Росік Т.В.,

при секретарі: Мурзі М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
СорочанаВіталія Володимировича, який
діє в інтересах Приватного
акціонерного товариства «Українська
охоронно-страхова компанія»,

на рішення Солом'янського районного
суду м. Києва від 24 грудня 2013 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
Приватного акціонерного товариства
«Українська охоронно-страхова
компанія», треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5,
Моторне (транспортне) страхове бюро
України про стягнення страхового
відшкодування, -

В С Т А Н О В И
Л А:

В жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
Солом'янського районного суду м.
Києва з позовом до Приватного
акціонерного товариства «Українська
охоронно-страхова компанія» (далі -
ПрАТ «Українська охоронно-страхова
компанія») про стягнення страхового
відшкодування в сумі 28 101 грн. 32 коп.

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 24 грудня 2013 року позов
задоволено частково та стягнуто з ПрАТ
«Українська охоронно-страхова
компанія» на користь ОСОБА_3 страхове
відшкодування в розмірі 27 101 грн. 32 коп.
Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, відповідач через свого
представника Сорочана В.В. звернувся до
суду з апеляційною скаргою, в якій
зазначив, що рішення суду є незаконним
та необґрунтованим, ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, без повного
з'ясування обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

В обґрунтування апеляційної скарги
вказав, що ухвалюючи рішення судом не
взято до уваги неналежне виконання
страхувальником умов договору
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, у зв'язку з чим у страховика
відстуній обов'язок щодо виплати
страхового відшкодування потерпілій
особі.

Посилаючись на те, що рішення суду не
відповідачає вимогам щодо його
законності та обгрунтованості, просив
рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 24 грудня 2013 року скасувати
і ухвалити нове рішення, яким відмовити
в задоволенні позову.

Представник ПрАТ «Українська
охоронно-страхова компанія» - Сорочан
В.В. в суді апеляційної інстанції
просив задовольнити апеляційну скаргу,
з підстав, що наведені в ній.

Представник позивача - ОСОБА_6 в суді
апеляційної інстанції просив
відхилити апеляційну скаргу, а рішення
залишити без змін як таке, що є законним
та обґрунтованим.

Треті особи в судове засідання не
з'явилися, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином,
причини неявки суду не повідомили.
Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України
колегія суддів вважає за можливе
розглянути справи за відсутності
третіх осіб.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
доводи апеляційної скарги, законність
та обґрунтованість рішення суду в
межах апеляційного оскарження, дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що 22.05.2013 о 13 год. 25
хв. по вул. Урицького у м. Києві сталася
дорожньо-транспортна пригода (далі -
ДТП), за участю автомобіля марки «Hyndai
Matrix», державний реєстраційний номер
НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 та
автомобіля марки «Lexus RX 300», державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, який
належить на праві власності ОСОБА_3, що
призвело до механічних ушкодження
транспортних засобів.

Постановою Солом'янського районного
суду м. Києва від 21 червня 2013 року
ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні ДТП та
накладено адміністративне стягнення у
виді штрафу.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_4 на момент вчинення ДТП була
застрахована у ПрАТ «Українська
охоронно-страхова компанія»
відповідно до Полісу № АЕ/2337381.

У відповідності до п. 33.1.4. ст. 33 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (далі - Закон) у разі настання
дорожньо-транспортної пригоди, яка
може бути підставою для здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати), водій
транспортного засобу, причетний до
такої пригоди, зобов'язаний
невідкладно, але не пізніше трьох
робочих днів з дня настання
дорожньо-транспортної пригоди,
письмово надати страховику, з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ), повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду в
встановленого МТСБУ зразка, а також
відомості про місцезнаходження свого
транспортного засобу та пошкодженого
майна, контактний телефон та свою
адресу. Якщо водій транспортного
засобу з поважних причин не мав змоги
виконати зазначений обов'язок, він має
підтвердити це документально.

Крім того, як зазначено в п. 33.1.1. ст. 33-1
Закону, страхувальник, інша особа,
відповідальність якої застрахована,
водій транспортного засобу, причетного
до дорожньо-транспортної пригоди,
особа, яка має право на отримання
відшкодування (потерпілий), зобов'язані
сприяти страховику та МТСБУ в
розслідуванні причин та обставин
дорожньо-транспортної пригоди, а саме:
надати для огляду належний їй
транспортний засіб або пошкоджене
майно, повідомити страховика про всі
відомі їй обставини та надати для
огляду та копіювання наявні у неї
документи щодо цієї
дорожньо-транспортної пригоди
протягом семи робочих днів з дня
отримання нею відповідної інформації
або документа. Якщо зазначені особи з
важних причин не мали змоги виконати ці
дії, вони мають підтвердити це
документально.

Згідно з вимогами п. 37.1.3 ст. 37 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» підставою для відмови у
виплаті страхового відшкодування може
бути невиконання потерпілим або іншою
особою, яка має право на отримання
відшкодування, своїх обов'язків,
визначених цим Законом, якщо це
призвело до неможливості страховика
(МТСБУ) встановити факт
дорожньо-транспортної пригоди, причини
та обставини її настання або розмір
заподіяної шкоди.

Тобто, відмова у виплаті страхового
відшкодування потерпілому може мати
місце лише в разі невиконання ним або
іншою особою, яка має право на
отримання відшкодування, своїх
обов'язків, визначених цим Законом, і
при умові, якщо це призвело до
неможливості страховика встановити
факт дорожньо-транспортної пригоди,
причини та обставини її настання або
розмір заподіяної шкоди.

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
ОСОБА_3 як потерпіла особа у ДТП
відповідно до вимог Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», не маючи відомостей про
обставини ДТП та даних про їх
учасників, у встановлений законом
строк повідомила МТСБУ про ДТП, яка
сталася 22.05.2013.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку щодо
неправомірності відмови ПрАТ
«Українська охоронно-страхова
компанія» у виплаті страхового
відшкодування за страховим випадком,
який мав місце 22 травня 2013 року
позивачеві у зв'язку із
неповідомленням страхувальником про
ДТП.

Суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, що наслідком
неповідомлення страховика у строки і
за умов, визначених у підпункті 33.1.2
пункту 33.1 статті 33 Закону «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» про настання страхового
випадку, відповідно до ст. 38 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», є підставою для звернення
страхової компанії з регресним позовом
про виплату страхового відшкодування
до страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду.

Закон не визначає вказану обставину, як
підставу для відмови у виплаті
страхового відшкодування потерпілій
особі, яка виконала всі обов'язки
пов'язані зі страховою подією.

Право звернення до суду з вимогами про
відшкодування завданої шкоди або до
страховика, або до страхувальника,
належить потерпілій особі.

ОСОБА_3 скористалася своїм правом і
звернулася до суду з позовом саме до
ПрАТ «Українська охоронно-страхова
компанія».

Таким чином, розглядаючи спір суд
першої інстанції в межах доводів
позову повно і всебічно дослідив
обставини спору, правильно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин і у відповідності з
вимогами закону прийшов до правильного
висновку про те, що позовні вимоги є
обґрунтованими, про що ухвалив
відповідне рішення.

Висновки суду щодо підстав для
задоволення позовних вимог
відповідають обставинам справи та
положенням матеріального закону.

Інші доводи апеляційної скарги є не
суттєвими і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення цього спору.

Апеляційна скарга не містить доводів,
щодо невідповідності висновків суду в
частині розміру страхового
відшкодування, а тому відповідно до
вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України судом
апеляційної інстанції рішення суду в
цій частині не перевірялося.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку про відхилення
апеляційної скарги та залишення
рішення суду першої інстанції без змін
як таке, що є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319,
325, 327 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу Сорочана Віталія
Володимировича, який діє в інтересах
Приватного акціонерного товариства
«Українська охоронно-страхова
компанія», - відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 24 грудня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 760/21527/13-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3133/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Букіна О.М.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Мазурик О.Ф.