АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 2-2490/11
Провадження № 22-ц-/790/210/14
Головуючий І інстанції:
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Івах
А.П.,

суддів - Ізмайлової
Г.Н., Пшенічної Л.В.,

при секретарі -
Курносовій К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Жовтневого районного суду м.
Харкова від 07 жовтня 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення суми за розпискою,-

в с т а н о в и л а:

15.07.2011 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
суми за розпискою.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що 02.04.2008 року ОСОБА_2
придбала у нього товар ( спортивні
костюми - 100 шт.) на суму 145 320 грн.
відповідно до

договору від 02.04.2008 року. Але, товар вона
отримала, а грошей не сплатила, замість
цього вмовила його на такий розрахунок:
вона визнає за ним право використання
торгового павільйону код №12-02- 0000024, що
знаходиться на ТЦ «Барабашово» в м.
Харкові, а також право оренди та здачі в
суборенду даного нежилого приміщення
та отримання любого доходу від
використання павільйону в рівних з нею
частках ; припинення оренди,
переуступка оренди третім особам та
здавання вищевказаного павільйону в
суборенду може відбуватися лише за
його згодою про що й написала
відповідну розписку 21.06.2008 року. З 21.06.2008
року по 21.08.2008 року він отримував від
ОСОБА_2 від орендованих торгових
павільйонів на ТЦ «Барабашово» та
продажу товару прибуток у сумі 6000 грн.
щодня, тобто в середньому за місяць він
отримував 66 000 грн. З 21.08.2008 року
відповідач перестала ділити з ним
прибуток від оренди та іншого
використання павільйону на ТЦ
«Барабашово».

Рішенням Жовтневого районного
суду м. Харкова від 07 жовтня 2013 року в
задоволені позовних вимог ОСОБА_1
відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу, в якій просить його
скасувати і ухвалити нове, яким
задовольнити його позовні вимоги.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги посилається на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення позивача, дослідивши
матеріали справи, судова колегія
приходить до наступного:

Відповідно до положень ст. ст. 3, 11 ЦПК
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів. Суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

За положеннями п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 15 ЦПК
України суди розглядають у порядку
цивільного судочинства справи щодо
захисту порушених, невизначених або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин,
а також інші правовідносини, крім
випадків, коли розгляд таких справ
провадиться за правилами іншого
судочинства.

Відповідно до вимог ст.. 1, 12 ГПК
спори між підприємствами, установами,
організаціями, особами, які займаються
підприємницькою діяльністю та іншими
юридичними особами розглядаються
господарськими судами.

Наявні матеріали справи свідчать,
що позовні вимоги були пред'явлені
особою, що займається підприємницькою
діяльністю, до іншої особи, що
займається підприємницькою
діяльністю, спірні правовідносини між
ними випливають із підприємницької
діяльності кожного із них, тому цей
спір відповідно до ст.. 15 ЦПК та статей 1,
12 ГПК підвідомчий господарському суду.

Твердження ОСОБА_1 про те, що розписка
ОСОБА_2 йому дана як фізичною особою
фізичній особі, не може бути прийнято
до уваги і не є підставою вважати, що
спір підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства.

Позивач ОСОБА_1 в ході апеляційного
розгляду справи показав, що саме як
фізична особа - підприємець він
придбав, а потім продав ОСОБА_2 на
підставі договору купівлі - продажу від
2 квітня 2008 року 1000 штук спортивних
костюмів, вартістю 145320 грн., а остання,
будучи фізичною особою - підприємцем,
орендує торговий павільйон №12-02-00000024,
що знаходиться на ТЦ «Барабашово», який
використовує для підприємницької
діяльності. Саме від оренди павільйону
та продажу товару в якому позивач
отримував у середньому за місяць 66000
грн.. оскільки ОСОБА_2 перестала ділити
прибуток від підприємницької
діяльності, між сторонами виникли
спірні правовідносини.

Суд першої інстанції на зазначені
обставини належної уваги не звернув та,
розглядаючи спір по суті, помилково
керувався тим, що вимоги позивача
повинні розглядатися за правилами ЦПК
України.

З огляду на викладене судове рішення
підлягає скасуванню як таке, що
ухвалене з порушенням процесуального
права, із закриттям провадження у
справі на підставі п. 1 ст. 205 ЦПК
України, оскільки справа не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства

Керуючись ст.. ст.. 303, 304, п. 4 ч. 1 ст.
307, ч. 1 ст. 310, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України,
судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду
м. Харкова від 07 жовтня 2013 року -
скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення суми за
розпискою - закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення і протягом двадцяти днів
може бути оскаржена в касаційному
порядку шляхом подачі скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -