Справа №481/2192/13-ц 05.02.2014 05.02.2014 05.02.2014
Провадження №22-ц/784/130/14
Провадження №22-ц/784/130/14
інстанції Васильченко Н.О.
Доповідач апеляційного суду Тищук Н.О.
РІШЕННЯ

Іменем України

05 лютого 2014 року

місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого Колосовського С.Ю.

суддів: Тищук Н.О., Локтіонової О.В.,

при секретарі судового засідання
Рудніку Є.М.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,-

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 на заочне
рішення Новобузького районного суду
Миколаївської області від 10 жовтня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_4, третя особа - відділ
Держземагенства в Новобузькому районі
Миколаївської області - про визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки, витребування земельної
ділянки, -

у с т а н о в и л а:

24 квітня 2013 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4, який уточнив
та остаточно просив визнати недійсним
договір оренди земельної ділянки,
укладений між сторонами, витребувати
земельну ділянку від відповідача. В
обґрунтування позову посилалася на ті
обставини, що йому на праві приватної
власності належить земельна ділянка
площею 10,09 га, розташована на території
Баратівської сільської ради для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва. 03
березня 2008 року між ним та позивачем
було укладено договір оренди земельної
ділянки строком 49 років. Позивач
вважає, що спірний договір укладено без
зазначення усіх істотних умов,
передбачених Законом України «Про
оренду землі» в редакції, що діяла на
момент укладення договору. Не
зазначено відсотки, які складає сума
орендної плати від нормативної
грошової оцінки, в акті
приймання-передачі не зазначено номер
державного акту, відсутнє посилання до
договір оренди.

Заочним рішенням Новобузького
районного суду Миколаївської області
від 10 жовтня 2013 року позов задоволено.
Визнано недійсним договір оренди
земельної ділянки від 03 березня 2008
року.

Ухвалою від 18 листопада 2013 року заяву
ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення
залишено без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим
судовим рішенням, відповідач ОСОБА_4
подав апеляційну скаргу, в якій просив
його скасувати ти ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позову, оскільки матеріали справи не
були повністю та всебічно досліджені
судом. Зазначав, що не згодний з
рішенням суду, оскільки справу
розглянуто без його участі, не
враховано той факт, що відповідачем
було сплачено орендну плату за увесь
строк дії договору.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов ОСОБА_5, суд першої
інстанції виходив з того, що
оспорюваний договір оренди землі є
недійсним в силу ст.15 Закону України
«Про оренду землі», оскільки він
укладений без дотримання вимог цієї
норми щодо узгодження такої істотної
умови договору, як об»єкт землі, а саме
не вказано місце розташування
земельної ділянки, не вказані умови
збереження об»єкта оренди, крім того, в
акті приймання-передачі ділянки немає
відомостей про дату договору та номеру
державного акта на землю.

Між тим, з таким висновком не можна
погодитися, з огляду на таке.

Частиною другою статті 15 Закону
України «Про оренду землі»
встановлено, що відсутність у договорі
оренди землі однієї з істотних умов,
передбачених цією статтею, є підставою
для визнання договору недійсним
відповідно до закону.

Згідно із ч.1 ст.215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені чч.1-3,
5 та 6 ст.203 цього Кодексу.

Проте, ч.1 ст.3 ЦПК України визначає, що
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу
України визначено право кожної особи
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання.

З урахуванням цих норм, правом на
звернення до суду за захистом наділена
особа в разі порушення, невизнання або
оспорювання саме її прав, свобод чи
інтересів, а також у разі звернення до
суду органів і осіб, яким надано право
захищати права, свободи та інтереси
інших осіб або державні та суспільні
інтереси. Суд повинний встановити, чи
були порушені, невизнані або оспорені
права, свободи чи інтереси цих осіб, і
залежно від встановленого, вирішити
питання про задоволення позовних вимог
або відмову в їх задоволенні (Постанова
Верховного Суду України від 25.12.2013 р.
№6-78 цс 13).

Як вбачається з матеріалів справи, за
№41 від 13.05.2008р. зареєстрований
договір оренди землі площею 10,09 га
ріллі, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4
терміном на 49 років для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва.

Зазначений договір не містить в собі
місця розташування земельної ділянки,
в п. 17 договору вказано, що умовою
збереження стану об»єкта є
використання за цільовим призначенням.

Але, як вбачається зі змісту позову та
досліджених доказів, позивач не
зазначив, чим відсутність зазначених
умов у договорі порушила його законні
права.

Як свідчать матеріали справи,
відповідач виконує взяті на себе
зобов'язання за договором і даних про
те, що він намагався якимось чином
зашкодити правам позивача, матеріали
справи не містять.

Проаналізувавши викладене, колегія
суддів вважає, що оскільки досліджені
докази не доводять порушення прав
позивача з боку відповідача, то у суду
першої інстанції були відсутні
підстави для задоволення позову
ОСОБА_5

За такого, рішення районного суду на
підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України
підлягає скасуванню з ухваленням по
справі нового рішення про відмову у
задоволенні позову.

Керуючись статтями 303, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
задовольнити.

Заочне рішення Новобузького районного
суду Миколаївської області від 10
жовтня 2013 року скасувати та ухвалити
нове рішення.

В задоволення позовної заяви ОСОБА_5 до
ОСОБА_4 - про визнання недійсним
договору оренди земельної ділянки,
витребування земельної ділянки -
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і з цього часу
протягом двадцяти днів може бути
оскаржене у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Судді