Справа №483/9/13- ц 27.01.2014 27.01.2014 27.01.2014
Провадження №22-ц/784/78/14
Доповідач апеляційного
суду Серебрякова Т.В.
Ухвала

Іменем України

27 січня 2014 року
місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Лисенка П.П.

суддів: Шолох З.Л., Серебрякової Т.В.,

з секретарем судового засідання Яценко
Л.В.,

за участі прокурора Машарової
О.В.,

переглянувши у відкритому судовому
засіданні за апеляційною скаргою
Очаківського міжрайонного
екологічного прокурора Дніпровської
екологічної прокуратури рішення
Очаківського міськрайонного суду
Миколаївської області від 22 березня 2013
року, ухваленого по цивільній справі

за позовом

Очаківського міжрайонного
екологічного прокурора Дніпровської
екологічної прокуратури в інтересах
держави в особі Миколаївської обласної
ради, Головного управління
Держземагентства у Миколаївській
області, Регіонального ландшафтного
парку «Кінбурська коса», Державної
інспекції сільського господарства в
Миколаївській області

до

Покровської сільської ради
Очаківського району Миколаївської
області, ОСОБА_3, управління
Держземагентства в Очаківському
районі Миколаївської області, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог щодо предмета спору:
Миколаївське обласне управління
водних ресурсів, Очаківське
міськрайонне управління юстиції
Миколаївської області, про визнання
незаконним та скасування рішення
Покровської сільської ради, визнання
недійсним державного акту на право
власності на земельну ділянку,
повернення земельної ділянки та
покладення обов'язків вчинити певні
дії,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2012 року Очаківський
міжрайонний екологічний прокурор
Дніпровської екологічної прокуратури
(далі - прокурор) звернувся до суду з
позовом в інтересах держави в особі
Миколаївської обласної ради, Головного
управління Держземагентства у
Миколаївській області (далі - ГУ
Держземагенство у Миколаївській
області), Регіонального ландшафтного
парку «Кінбурська коса» (далі - РЛП
«Кінбурська коса»), Державної
інспекції сільського господарства в
Миколаївській області до Покровської
сільської ради Очаківського району
Миколаївської області, ОСОБА_3,
управління Держземагентства в
Очаківському районі Миколаївської
області (далі - Держземагенство в
Очаківському районі), треті особи, які
не заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору: Миколаївське обласне
управління водних ресурсів, Очаківське
міськрайонне управління юстиції
Миколаївської області, про визнання
незаконними та скасування рішення
Покровської сільської ради, визнання
недійсним державного акту на право
власності на земельну ділянку,
повернення земельної ділянки та
покладення обов'язків вчинити певні
дії.

В позовній заяві прокурор зазначав, що
рішенням Покровської сільської ради №4
від 10 грудня 2010 року, затверджено
проект землеустрою щодо відведення та
передачу у власність ОСОБА_3 земельної
ділянки, площею 0,200 га для будівництва
і обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд в
АДРЕСА_1.

На підставі вказаного рішення
відповідач отримав Державний акт на
право власності на земельну ділянку
від 06 липня 2011 року.

Однак вказана земельна ділянка
передана у власність відповідачу
незаконно оскільки входить до складу
РЛП «Кінбурська коса», у зв'язку з чим
відноситься до земель природно -
заповідного фонду. За такого, проект
землеустрою повинен був пройти
державну експертизу, яка є обов'язковою
у випадках виділення земель
природоохоронного призначення. До того
ж земля фактично була вилучена з земель
вказаного фонду без постанови Кабінету
Міністрів України, або без рішення
відповідної місцевої ради, якщо
питання про вилучення земельної
ділянки погоджується Верховною Радою
України.

Таким чином, на думку прокурора,
Покровська сільська рада Очаківського
району Миколаївської області діяла з
перевищенням повноважень, надавши
земельну ділянку у власність ОСОБА_3

Окрім того, прокурор зазначав, що
спірна земельна ділянка знаходиться в
межах прибережної захисної смуги, і на
таких ділянках забороняється
будь - яка діяльність.

Уточнивши позовні вимоги, прокурор
просив визнати незаконним та скасувати
рішення Покровської сільської ради
Очаківського району Миколаївської
області №4 від 10 грудня 2010 року в
частині затвердження проекту
землеустрою та надання у власність
ОСОБА_3 земельної ділянки, площею 0.200 га;
визнати недійсним та скасувати виданий
відділом Держкомзему у Очаківському
районі Миколаївської області
Державний акт на право власності на
земельну ділянку від 06 липня 2011 року;
зобов'язати Очаківське міськрайонне
управління юстиції Миколаївської
області скасувати державну реєстрацію
права власності відповідача на
земельну ділянку; повернути земельну
ділянку, загальною площею 0.200 га, що
розташована в межах Покровської
сільської ради Очаківського району
Миколаївської області у державну
власність в особі Покровської
сільської ради; зобов'язати Управління
Держземагентства в Очаківському
районі Миколаївської області внести до
державного земельного кадастру
інформацію про власника земельної
ділянки - територіальну громаду с.
Покровське (том 2 а.с.85-88).

Рішенням Очаківського міськрайонного
суду Миколаївської області від 22
березня 2013 року в задоволенні позовних
вимог відмовлено (том 2
а.с.162-165).

В апеляційній скарзі прокурор,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду скасувати і ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
прокурор не спростовував належності
спірної земельної ділянки до меж
населеного пункту с. Покровське, та їх
цільового призначення для будівництва
і обслуговування жилого будинку, так як
на час її виділення у власність межі
ландшафтного парку визначено не було.
Рішень щодо віднесення спірних
земельних ділянок до водного фонду не
приймалося, а тому вона була виділена
відповідачу ОСОБА_3 в межах
повноважень, наданих сільської ради із
вирішення земельних питань.

З такими висновками міськрайонного
суду слід погодитися, оскільки вони є
мотивованими та обґрунтованими, з
огляду на наступне.

Відповідно до ст.19 ЗК України
землі, за своїм основним призначенням
можуть відноситися до земель
природно-заповідного та іншого
природоохоронного призначення.

Згідно зі ст.44 ЗК України до земель
природно - заповідного фонду
включаються території та об'єкти
(природні заповідники, національні
природні парки, біосферні заповідники,
регіональні ландшафтні парки,
заказники, пам'ятки природи, заповідні
урочища), а також штучно створені
об'єкти (ботанічні сади, дендрологічні
парки, зоологічні парки, парки -
пам'ятки садово-паркового мистецтва).

У відповідності до ст.7 Закону України
«Про природно - заповідний фонд» від 16
червня 1992 року (в редакції, яка діяла на
час виникнення спірних правовідносин),
межі територій та об'єктів
природно-заповідного фонду
встановлюються в натурі відповідно до
законодавства. До встановлення меж
територій та об'єктів
природно-заповідного фонду в натурі їх
межі визначаються відповідно до
проектів створення територій та
об'єктів природно-заповідного фонду.

Як зазначено у ст.24 вищевказаного
Закону України, на території
регіональних ландшафтних парків з
урахуванням природоохоронної,
оздоровчої, наукової, рекреаційної,
історико-культурної та інших
цінностей природних комплексів та
об'єктів, їх особливостей проводиться
зонування з урахуванням вимог,
встановлених для територій
національних природних парків.

Проект організації території
регіонального ландшафтного парку,
охорони, відтворення та рекреаційного
використання його природних
комплексів та об'єктів і порядок його
реалізації затверджуються державним
органом, який прийняв рішення про
організацію парку.

Судом встановлено, що рішенням
Очаківської районної ради народних
депутатів від 27 грудня 1991 року «Про
затвердження проектів встановлення
меж територій сільських Рад народних
депутатів», затверджені проекти
встановлення меж території сільських
рад (том 1 а.с.85).

У межах території Покровської
сільської ради було розташовано також
с. Покровське, площею 147 га (том 2
а.с.3-6).

Межі населеного пункту були узгоджені,
про що свідчить акт від 15
серпня 1991 року (том 2 а.с.10).

РЛП «Кінбурнська коса» створено на
підставі рішення Миколаївської
обласної ради народних депутатів за №16
від 15 жовтня 1992 року. Парк за вказаним
рішенням повинен знаходитися на
території Кінбурнського півострову та
прилеглої акваторії Чорного моря і
Дніпро-Бузького лиману в межах
Очаківського району Миколаївської
області площею 17890.2 га, з яких, в тому
числі, землі, що знаходяться на
території Покровської сілької ради -
815.8 га.

Вказаним рішенням державному
управлінню Мінприроди по
Миколаївській області приписувалося
забезпечити розробку Положення і
проекту організації території РЛП
«Кінбурнська коса» (том 1 а.с.22).

У 1994 році був розроблений проект
створення РЛП «Кінбурнська коса».

За рішенням Миколаївської обласної
ради народних депутатів №7 від 28 квітня
1995 року «Про природно -заповідний фонд
області» затверджено проект створення
об'єкту природно-заповідного фонду
Регіонального ландшафтного парку
«Кінбурнська коса» та зобов'язано
Очаківську районну раду забезпечити
переведення земель зазначеного об'єкту
місцевого значення до категорії
природно-охоронного призначення, без
змін землекористувача (том 1 а.с.94).

До території регіонального парку
загальною площею 17 890.2 га, крім
земель рибколгоспу, лісництва, та
земель запасу і підсобного
господарства, увійшли також землі
Покровської сільської ради
площею 815.8 га.

Із загальної кількості земель парку
відповідно до державної статистичної
звітності з кількісного обліку земель
(форм 6-зем, 2-зем) як землі
природоохоронного призначення
обліковуються тільки землі площею
12 400 га без визначення місця їх
розташування.

За розділом 3 Положення про
Регіональний ландшафтний парк
«Кінбурнська коса» (том 1 а.с.15-21) землі,
включені в територію парку, не
вилучаються у користувачів, за
винятком ділянок для розміщення
господарського двору парку, кордонів, а
також зон заповідного режиму та
рекреації. Відведення земельних
ділянок парку проводиться на підставі
проекту організації території в
порядку, встановленому чинним
законодавством України. На території
парку, крім зон заповідної,
регульованої рекреації та
стаціонарної рекреації,
встановлюється ще господарська зона,
до якої включаються зони населених
пунктів.

Рішенням Покровської сільської ради
Очаківського району Миколаївської
області №14 від 29 грудня 2009 року ОСОБА_3
надано дозвіл на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд в
межах території с. Покровське
Покровської сільської ради
Очаківського району Миколаївської
області із земель житлової та
громадської забудови по АДРЕСА_1 в
розмірі 0.100 га (том 1 а.с.12).

Рішенням Покровської сільської ради
Очаківського району Миколаївської
області №5 від 18 травня 2010 року, внесені
зміни у вказане рішення. ОСОБА_3 надано
дозвіл на виготовлення проекту на
земельну ділянку площею 0.200 га (том 1
а.с.13), а рішенням за №4 від 10 грудня 2010
року затверджено проект землеустрою
щодо відведення земельної ділянки (том
1 а.с.14).

На підставі останнього рішення
вищевказаної сільської ради
ОСОБА_3 06 липня 2011 року видано державний
акт на право власності на вказану
земельну ділянку в АДРЕСА_1 для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (том 1. а.с.23).

Отже, виділення земель із земель
території парку можливо у
відповідності до ст.ст.149-150 ЗК України з
обов'язковим попереднім їх вилученням
із земель, які входять до меж зон
заповідної, зон регульованої рекреації
та стаціонарної рекреації
ландшафтного парку, або у
відповідності до ст.ст.116-118 ЗК України
із земель населеного пункту, якій може
входити до господарської зони парку,
без необхідності їх вилучення, а тільки
в порядку виділення, так як вказані
землі можуть мати, крім
природоохоронного призначення, ще
цільове призначення для будівництва чи
обслуговування житлових будинків. Тому
саме по собі створення об'єкту
природно-заповідного фонду не свідчить
про зменшення земель населеного
пункту, а є віднесенням земель до
категорій відповідно до їх цільового
призначення.

В той же час, переведення земель з
однієї категорії до іншої здійснюється
у разі зміни цільового призначення цих
земель.

Віднесення земель до відповідних
категорій і переведення їх з однієї
категорії до іншої проводиться
органами, які приймають рішення про
передачу цих земель у власність або
надання їх у користування, а в інших
випадках - органами, які затверджують
проекти землеустрою і приймають
рішення про створення об'єктів
природоохоронного призначення.

Між тим, у відповідності до ст.ст.7-8,21,23-24
Закону України «Про
природно-заповідний фонд України»,
ст.ст.19-20,45-46,125,149-150 ЗК України
передувати питанню щодо обмеження
землекористування, в тому числі
переведення земель з однієї категорії
до іншої, повинно бути: встановлення
меж утвореного парку, розробка та
затвердження проекту організації
території парку із затвердженням в
тому числі меж зон парку та зміну меж
населених пунктів, які вийшли до нього,
а також рішення компетентних органів
щодо встановлення цільового
призначення земельних ділянок, які
входять до його території.

Такі рішення відсутні, межі парку в
натурі не встановлені, проект
організації території не затверджено,
а рішень щодо визначення земель
населеного пункту с. Покровське як
земель природоохоронного призначення,
а тим паче природно-заповідного фонду
(правовий статус яких регулюється
різними нормами ЗК України, а саме
статтями 43-46, 150 ЗК України) не має.

Одночасно, за рішеннями Очаківської
районної ради народних депутатів УІІІ
ХХІ скликання від 30 серпня 1991 року,
Очаківської районної ради ІУ сесії 23
скликання від 26 грудня 2000 року №11
встановлені межі населеного пункту с.
Покровське та його площа в 243.4 га. В п.2
додатку до цього рішення внесено зміни
рішенням Очаківської районної ради ХХ
сесії 6-го скликання від 15 лютого 2013
року № 15, у зв'язку з неправильною
назвою села, яке скасовано постановою
Миколаївського окружного
адміністративного суду 27 вересня 2013
року, але на час розгляду справи в
апеляційному суду не набрало законної
сили.

У 2008 році у відповідності до ч.2 ст.173 ЗК
України розроблено генеральний план с.
Покровське із проектом землеустрою, за
яким площа населеного пункту
збільшилася до 326.07 га за рахунок
частини земель, розташованих на
границі населеного пункту з напрямком
вглиб півострова та земель, які
з'єднали село з хуторами, межі та площа
яких були встановлені раніше за
відповідними рішеннями районної ради.
Однак, не зважаючи на наявність схеми
генерального плану с. Покровське,
рішення щодо зміни меж населеного
пункту відповідним органом місцевого
самоврядування не прийнято.

Разом з тим, зі схем, якими зафіксовані
затверджені та фактичні збільшені межі
населеного пункту, убачається, що
земельна ділянка, яка за рішенням
Покровської сільської ради виділена у
власність ОСОБА_3 в межах території с.
Покровське із земель житлової та
громадської забудови по АДРЕСА_1,
входила та входить до складу
населеного пункту, оскільки за місцем
свого розташування (посеред
населеного пункту) знаходяться в межах
с. Покровське, що затверджені рішенням
відповідної ради (том 2 а.с. 60-83,135).

Тому доводи особи, яка подала
апеляційну скаргу, щодо відсутності
затверджених меж села, в межах яких
розташована спірна земельна ділянка, у
зв'язку з відсутністю на сьогоднішній
час проектів землеустрою, на підставі
яких прийняті вищезазначені рішення
органів місцевого самоврядування, є
безпідставними, та такими, що
суперечать положенням ст.ст.64-65 ЗК
України в редакції 1991 року і ст.ст.173-174
ЗК України, та наявним і дослідженим
судом письмовим доказам.

Крім цього, зазначену спірну земельну
ділянку не можна віднести і до земель
водного фонду, яка у відповідності до
ст.88 ВК України входить до прибережних
захисних смуг, оскільки у межах
існуючих населених пунктів прибережна
захисна смуга встановлюється з
урахуванням містобудівної
документації, яка визначена у п.7 ч.1 ст.1
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності». А
організація роботи по віднесенню в
натурі та влаштуванню прибережних
захисних смуг вздовж водних об'єктів
віднесено Законом до виключної
компетенції районних рад .

Відповідно до ст.ст.60,61 ЗК України (в
редакції на час прийняття спірних
рішень) та ст.ст.88,89 ВК України,
прибережні захисні смуги
встановлюються з метою охорони
поверхневих водних об'єктів від
забруднення й засмічення та збереження
їх водності. На цих смугах, як
природоохоронних територіях, з
вищезазначеною метою встановлюється
режим обмеженої господарської
діяльності із забороною:

а) розорювання земель (крім
підготовки ґрунту для залуження і
залісення), а також садівництва та
городництва;

б) зберігання та застосування
пестицидів і добрив;

в) влаштування літніх таборів для
худоби;

г) будівництва будь-яких споруд
(крім гідротехнічних, гідрометричних
та лінійних), у тому числі баз
відпочинку, дач, гаражів та стоянок
автомобілів;

ґ) влаштування звалищ сміття,
гноєсховищ, накопичувачів рідких і
твердих відходів виробництва,
кладовищ, скотомогильників, полів
фільтрації тощо;

д) миття та обслуговування
транспортних засобів і техніки.

Відповідно до ч.5 ст. 87 ВК України
зовнішні межі водоохоронних зон
визначаються за спеціально
розробленими проектами.

Порядок визначення розмірів і меж
водоохоронних зон та режим ведення
господарської діяльності в них,
встановлюються Кабінетом Міністрів
України (ч.6 ст. 87 ВК України).

За змістом пунктів 4,5 Порядку
визначення розмірів і меж
водоохоронних зон та режиму ведення
господарської діяльності в них,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 08 травня 1996 року
№486 (у редакції, яка була чинною на час
виникнення спірних правовідносин),
проекти водоохоронних зон
розробляються на замовлення органів
водного господарства та інших
спеціально уповноважених органів,
узгоджуються з органами
Мінекоресурсів, Держводгоспу,
Держкомзему, власниками землі,
землекористувачами і затверджуються
відповідними місцевими органами
державної виконавчої влади та
виконавчими комітетами Рад.

Виконавчі комітети місцевих Рад
зобов'язані доводити до відома
населення, всіх заінтересованих
організацій рішення щодо меж
водоохоронних зон і прибережних
захисних смуг, а також водоохоронного
режиму, який діє на цих територіях (ч. 7
ст. 87 ВК України).

Таким чином, законодавством визначено
порядок розроблення, погодження та
затвердження проекту визначення
розмірів і меж водоохоронних зон, у
межах яких виділяються землі
прибережних захисних смуг.

Постановою Верховного Суду України від
22 травня 2013 року, ухваленої по
цивільної справі про перегляд рішення
за виключними обставинами №6-25 цс 13,
зазначається, що саме законодавством
визначається порядок розроблення,
погодження та затвердження проекту
визначення розмірів і меж
водоохоронних зон, у межах яких
виділяються землі прибережних
захисних смуг.

В той же час, за містобудівною
документацією с. Покровське така
прибережна смуга не встановлена.
Проект землеустрою щодо встановлення
прибережної захисної смуги не
розроблено та не затверджено. А цільове
призначення земель усього населеного
пункту в межах двох кілометрів
відурізу води не змінено, та вони за
рішенням компетентного органу не
віднесені до земель водного фонду.

З листа Управління Держземагенства в
Очаківському районі Миколаївської
області від 20 грудня 2013 року також
убачається, що проект землеустрою щодо
встановлення розмірів та меж
прибережної захисної смуги у межах с.
Покровське Очаківського району
Миколаївській області відсутній.

Тому, при виділенні земельної ділянки у
власність відповідачу, проект відводу
такої земельної ділянки, яка не
відноситься до природно-заповідного
або водного фонду та не має такого
цільового призначення - як
природоохоронне призначення, не
повинен проходити обов'язкову
спеціальну державну експертизу.

Доводи особи, яка подала апеляційну
скаргу, щодо автоматичної зміни
цільового призначення земельних
ділянок населеного пункту при
створенні ландшафтного парку, та їх
віднесення до земель водного фонду, у
зв'язку з розташуванням цього села в
прибережній зоні, є помилковим
тлумаченням діючого законодавства.

Отже, висновок міськрайонного суду
щодо правомірності виділу спірної
земельної ділянки у власність ОСОБА_3
із земель громадської та житлової
забудови без її попереднього вилучення
та проведення спеціальних експертиз за
рішенням сільської ради є вірним, та
таким, що відповідає нормам
матеріального права.

Щодо змісту апеляційної скарги, то вона
не містять перелік обставин, які не
були з'ясовані судом та вплинули на
невірне вирішення ним справи, а її
доводи не впливають на обґрунтовані
висновки суду, так як є фактичною
переоцінкою доказів, які вже були
досліджені та оцінені судом.

За такого, підстав для скасування
рішення суду першої інстанції
ухваленого з дотриманням норм
процесуального і матеріального права,
колегія суддів, не вбачає.

Керуючись ст.ст.303,308,315 ЦПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Очаківського
міжрайонного екологічного прокурора
Дніпровської екологічної прокуратури -
відхилити, а рішення Очаківського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 22 березня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий