АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/ 1154 /2014
інстанції - Луценко О.М.
Доповідач - Поливач Л.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Шахової О.В., Головачова Я.В.

при секретарі Охневській Т.В.

за участю осіб:
представника позивача Кондрашина І.В.

представника ТОВ «Канзас» Новака А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Кредит
Європа Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6,
Tовариства з обмеженою
відповідальністю «Канзас» про
стягнення заборгованості;

за апеляційною скаргою ОСОБА_5, поданою
представником ОСОБА_7

за апеляційною скаргою Tовариства з
обмеженою відповідальністю «Канзас»,
поданою представником Новаком Андрієм
Ігоровичем

на додаткове рішення Оболонського
районного суду м.Києва від 30 жовтня2013
року

в с т а
н о в и л а:

Ухвалою Оболонського районного суду
м.Києва від 10.05.2012 року відкрито
провадження у справі за позовом ПАТ
«Кредит Європа Банк» до ОСОБА_5,
ОСОБА_6про стягнення заборгованості.

Ухвалою Оболонського районного суду
м.Києва від 14.06.2012 року ТОВ «Канзас»
залучено до участі у справі у якості
співвідповідача.

Рішенням Оболонського районного суду
м.Києва від 24.01.2013 року позов ПАТ
«Кредит Європа Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6
про стягнення заборгованості за
кредитним договором задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на
користь ПАТ «Кредит Європа Банк» суму
заборгованості у розмірі 2 111 503 грн. 37
коп. за кредитним договором №
00011-EL-40 від 12.06.2008 року, 3 219 грн.
судових витрат, а всього - 2114722 грн. 37
коп.

Додатковим рішенням Оболонського
районного суду м.Києва від 30.10.2013 року
позов ПАТ «Кредит Європа Банк» до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, TOB « Канзас» про
стягнення заборгованості за кредитним
договором задоволено.Стягнуто
солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, TOB «Канзас»
на користь ПАТ «Кредит Європа Банк»
суму заборгованості у розмірі 2 111 503
грн. 37 коп. за кредитним договором №
00011-EL-40 від 12.06.2008 року та 3 219 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду,
ОСОБА_7, діючи в інтересах ОСОБА_5, а
також Новак А.І., діючи в інтересах ТОВ
«Канзас», подали апеляційні скарги, в
яких просять суд додаткове рішення
суду скасувати. Посилаються на
незаконність та необґрунтованість
ухваленого додаткового рішення,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Апелянти зазначили, що в суді першої
інстанції позивач просив стягнути
солідарно з відповідачів
заборгованість за кредитним договором,
посилаючись на дострокову вимогу №6616/11
від 13.11.2009 року на ім'я відповідачів
ОСОБА_6 та ТОВ «Канзас» - поручителів
відповідача ОСОБА_5, у зв'язку з чим
строк виконання основного зобов'язання
вважається позивачем таким, що настав
достроково, а саме 20.11.2009 року. Отже,
позивач мав право звернутись до суду із
вимогою про стягнення заборгованості з
поручителів в строк не пізніше 20.11.2010
року. Проте, таким правом позивач
скористався лише в травні 2012 року,
тобто з пропуском спеціального строку,
передбаченого ч.4 ст.559 ЦК України. Таким
чином, порука за договорами поруки
припинилась. Також, з поручителями
ОСОБА_5 за вказаним договором ОСОБА_6 та
ТОВ «Канзас» не було погоджено Банком в
письмовому вигляді збільшення
відсоткової ставки. Крім того, апелянти
зазначили, що порука є припиненою, на їх
думку, з дати, коли мала місце така
зміна зобов'язання, тобто, з 17.02.2009 року.
Однак, суд першої інстанції не дослідив
наведені обставини, наслідком чого
стало необґрунтоване стягнення
заборгованості позичальника з
поручителів. Отже, висновок суду про те,
що ч.1 ст.559 ЦК України не передбачає
припинення поруки внаслідок
збільшення розміру відповідальності
поручителя, є помилковим. Вважають, що
суд першої інстанції не надав належної
правової оцінки обставинам справи та
не застосував викладені вище норми
матеріального права, які підлягали
застосуванню до спірних правовідносин,
наслідком чого стало невірне вирішення
спору.

В суді апеляційної інстанції
представник ТОВ «Канзас» Новак А.І.
підтримав поданіапеляційні скарги,
посилаючись на доводи, викладені в них.
Представник позивача Кондрашин І.В.
заперечував проти задоволення
апеляційних скарг, посилаючись на
законність та обґрунтованість
ухваленогосудом додаткового рішення.
Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судове
засідання не з'явились, про час та місце
судового засідання
повідомлялисьналежним чином. Неявка
відповідачів в судове засідання не
унеможливлює встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Таким чином, колегія суддів дійшла до
висновку про можливість розгляду
справи за їх відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційних скарг, перевіривши
законність та обґрунтованість
ухваленого додаткового рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційні скарги, в частині
скасування додаткового рішення,
підлягають задоволенню виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.1 ст.220 ЦПК України суд,
що ухвалив рішення, може за заявою осіб,
які беруть участь у справі, чи з власної
ініціативи ухвалити додаткове рішення,
якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги,
з приводу якої сторони подавали докази
і давали пояснення, не ухвалено
рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не
зазначив точної суми грошових коштів,
які підлягають стягненню, майно, яке
підлягає передачі, або які дії треба
виконати;

3) суд не допустив негайного виконання
рішення у випадках, встановлених
статтею 367 цього Кодексу;

4) судом не вирішено питання про судові
витрати.

Отже, зазначеною ч.1 ст.220 ЦПК України
визначено конкретний перелік підстав
для ухвалення додаткового рішення
суду.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ
«Канзас» є відповідачем по справі,
представник товариства брав участь у
судових засіданнях, подав суду
заперечення щодо позову банка, тобто
ТОВ «Канзас» подавало суду докази та
давало свої пояснення стосовно
позовних вимог банку.

Як вбачається із вступної та
резолютивної частини короткого тексту
рішення Оболонського районного суду
м.Києва від 24.01.2013 року, судом було
вирішено питання щодо солідарного
стягнення суми заборгованості за
кредитним договором з відповідачів, в
тому числі і з ТОВ «Казназ» (а.с. 138).

Але, при складанні повного тексту
рішення, суд першої інстанції
зазначивши у вступній частині рішення
ТОВ «Канзас» як відповідача у справі, у
описовій, мотивувальній та
резолютивній частинах рішення суду
взагалі не згадує про ТОВ «Канзас», а
веде мову лише щодо вимог заявлених до
відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 139 -
141).

Тобто, резолютивна частина повного
тексту рішення суду від 24.01.2013 року не
відповідає за змістом проголошеній
24.01.2013 року вступній та резолютивній
частинам тексту цього ж рішення суду.

Таким чином, фактично при ухваленні
24.01.2013 року рішення Оболонським
районним судом м.Києва було вирішено
питання про солідарне стягнення з
відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6 та TOB
«Канзас» на користь ПАТ «Кредит Європа
Банк» заборгованості за кредитним
договором, а відповідно підстави для
ухвалення додаткового рішення у
справі, передбачені ст.220 ЦПК України
відсутні. Крім того, ухваливши
додаткове рішення, суд фактично
повторно стягнув з ОСОБА_5 та з ОСОБА_6
заборгованість за кредитним договором,
враховуючи, що і рішення суду від 24.01.2013
року і додаткове рішення суду від 30.10.2013
року підлягають виконанню у
відповідності до викладених
резолютивних частин судових рішень.

Таким чином, незазначення судом першої
інстанції в повному тексті рішення ТОВ
«Канзас» в якості співвідповідача за
вимогами щодо солідарного стягнення
кредитної заборгованості на користь
ПАТ «Кредит Європа Банк», на думку
колегії суддів, є лише опискою суду, а
тому обраний заявником спосіб захисту
своїх порушених прав у вигляді подання
заяви про ухвалення додаткового
рішення суду є неналежним та таким, що
не підлягає задоволенню. Зазначений
недолік рішення суду слід було усувати
шляхом виправлення описки суду в
повному тексті рішення.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів дійшла висновку про
необхідність скасування додаткового
рішення Оболонського районного суду
м.Києва від 30.10.2013 року та відмови ПАТ
«Кредит Європа Банк» у задоволенні
поданої ним заяви про ухвалення
додаткового рішення.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Справу судом апеляційної інстанції
було розглянуто на підставі
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи та належних письмових
доказів.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційні скарги підлягають
задоволенню.

Керуючись ч.1 ст.220, ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313,
314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, подану
представником ОСОБА_7, апеляційну
скаргу Tовариства з обмеженою
відповідальністю «Канзас», подану
представником НовакомАндрієм
Ігоровичем задовольнити.

Додаткове рішення Оболонського
районного суду м.Києва від 30 жовтня 2013
року скасувати.

Публічному акціонерному товариству
«Кредит Європа Банк» відмовити у
задоволенні заяви про ухвалення
додаткового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:

Судді: