У х в а л а

10 лютого 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І.,
Лесько А.О.,

Хопти С.Ф.,
Черненко В.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16
грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Приват-Плюс», дочірнього підприємства
«Грифон» товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Приват-Плюс» про захист прав
споживачів,

в с т а н о в и л а:

У червні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що 28 серпня 2009 року між ним, та
дочірнім підприємством «Грифон»
товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Приват-Плюс» (далі - ДП «Грифон» ТОВ
«Компанія «Приват-Плюс») було укладено
договір, предметом якого було надання
виконавцем за дорученням замовника
консультаційних послуг відносно
можливості придбання на його користь
товарів широкого асортименту на умовах
договору та додатку № 1, додатку № 2 до
нього, які укладаються замовником з
товариством з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Приват-Плюс» (далі - ТОВ «Компанія
«Приват-Плюс»). Крім того, між ним та ТОВ
«Компанія «Приват-Плюс» було укладено
договір про надання послуг,
спрямованих на придбання товару
(автомобілю) на умовах програми
діяльності «Приват-Плюс». На виконання
зазначених договорів з метою придбання
ним автомобіля 28 серпня 2009 року ним
було сплачено ДП «Грифон» 2 400 грн, а на
рахунок ТОВ «Компанія «Приват-Плюс» з
моменту укладення договору та станом
на травень 2012 року - 40 4723 грн 70 коп.,
проте автомобіль він так і не отримав.
Вважав, що в діях відповідачів
вбачається нечесна підприємницька
практика, оскільки договори є
непрозорими та спрямованими на
введення споживача в оману .

Ураховуючи наведене, позивач просив
визнати договори недійсними та
стягнути на його користь сплачені ним
за договорами кошти, а саме з
ДП «Грифон» у розмірі 2 400 грн, з
ТОВ «Компанія «Приват-Плюс» у розмірі 40
473 грн 70 коп. та понесені ним витрати за
пересилку платежів у сумі 418 грн

Рішенням Димитровського міського суду
Донецької області від 19
липня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_3
задоволено частково. Стягнуто з ДП
«Гріфон» ТОВ «Компанія «Приват-Плюс»
на користь ОСОБА_3 2 400 грн, сплачених за
договором № 03016 від 28 серпня 2009 року.
Стягнуто з ТОВ
«Компанія Приват-Плюс» на користь
ОСОБА_3 38 739,15 грн, сплачених за
договором № 03016 від 28 серпня 2009 року. У
задоволенні інших позовних вимог
відмовлено. Вирішено питання щодо
розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 24 жовтня 2013 року рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове рішення. У задоволенні
позову ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 грудня 2013 року
відмовлено ОСОБА_3 у відкритті
касаційного провадження в указаній
справі.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 грудня 2013 року з
підстав неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, а саме:
ст. ст. 23, 1167, 1168, 1187 ЦК України, що
потягло ухвалення, на її думку, різних
за змістом судових рішень у подібних
правовідносинах.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Як приклад неоднакового застосування
судами касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, ОСОБА_4 наводить
ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 19
грудня 2012 року.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня 2011 року «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України» постановлення касаційною
інстанцією ухвали про скасування
рішення судів нижчих інстанцій із
передачею справи на новий розгляд не
означає остаточного вирішення спору у
справі й застосування норм
матеріального права для вирішення
спору по суті, тому відповідні ухвали
не можуть бути предметом перегляду в
порядку, передбаченому гл. 3 роз. 5 ЦПК, і
на них не може здійснюватися посилання
на підтвердження підстави,
встановленої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК.

Наданою ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ спори не вирішено по суті,
оскільки в указаному судовому рішенні
справу направлено на новий судовий
розгляд, тому, на нього не може
здійснюватися посилання на
підтвердження підстави, встановленої
п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК
України.

Оскільки заявником не зазначено
судових рішень в яких неоднаково
застосовані норми матеріального права
то у допуску справи до провадження слід
відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_3 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Приват-Плюс», дочірнього підприємства
«Грифон» товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Приват-Плюс» про захист прав
споживачів за заявою ОСОБА_3 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 грудня 2013 року до
провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
Б.І. Гулько

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко