Номер провадження № 22-ц/785/999/14
Головуючий у першій інстанції Трушина
Доповідач Станкевич В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Станкевича
В.А.

суддів - Варикаші
О.Д.

- Бабія А.П.

при секретарі -
Стадніченко А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен банк Аваль» в
особі Одеської обласної дирекції
«Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, за апеляційною
скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення
Біляївського районного суду Одеської
області від 29 жовтня 2013 року, -

встановила:

Представник позивача звернувся до суду
з позовом і просив стягнути солідарно з
відповідачів заборгованість за
кредитом у розмірі 3 613 358,76 грн. та
судові витрати.

Свої вимоги мотивував тим, що 06.04.2007
року між Відкритим акціонерним
товариством «Райффайзен банк Аваль» в
особі Одеської обласної дирекції ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль»
(правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «Райффайзен
банк Аваль») та ОСОБА_4 був укладений
кредитний договір № 014/0074/74/72874 про
надання кредиту в сумі 192910 доларів США.
Відповідно до п.1.1 вказаного кредитного
договору позивач повністю та в строки
виконав зобов'язання за вказаним
договором.

Згідно з п. 10.1 кредитного договору за
порушення строків повернення суми
кредиту, процентів за користування
кредитом та комісій, передбачених
договором, позичальник сплачує
кредитору пеню в розмірі 0.5 % від суми
простроченого платежу за кожний день
прострочки.

Цього ж дня між позивачем та ОСОБА_5 був
укладений договір поруки, відповідно
до п.1.2 якого ОСОБА_5 на добровільних
засадах взяла на себе зобов»язання
відповідати перед позивачем по
зобов'язанням ОСОБА_4 Вказуючи на те, що
відповідачі не виконують свої
зобов'язання за кредитним договором,
станом на 22.06.2011 року виникла
заборгованість, яка складає 453182,34
доларів США, що в еквіваленті по курсу
НБУ на 22.06.2011 року (1 долар США дорівнює
7,9733 грн.) становить 3 613 358,76 грн., у тому
числі: заборгованість за кредитом - 1 477
662,75 грн.; заборгованість за відсотками -
535047,82 грн.; пеня за прострочення тілу
кредиту - 223 342,34 грн.; неня за
прострочення відсотків по кредиту - 1 377
305,85 грн. Оскільки відповідачі не
виконують свої зобов'язання,
представник позивача звернувся до суду
з вимогою про стягнення з відповідачів
заборгованості по кредитному договору.

Представник позивача до судового
засідання не з'явився, але подав заяву,
в якій наполягав на задоволенні
позовних вимог, просив справу
розглянути у його відсутність, не
заперечував проти заочного розгляду
справи.

Відповідачі до судового засідання
повторно не з'явилися, суд ухвалив
заочне рішення на підставі наявних у
справі доказів.

Заочним рішенням Біляївського
районного суду Одеської області від 29
жовтня 2013 року позов Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
банк Аваль» в особі Одеської обласної
дирекції «Райффайзен банк Аваль» до
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості задоволений.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 і ОСОБА_5
на користь Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен банк Аваль» в
особі Одеської обласної дирекції
«Райффайзен банк Аваль»
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 153 182,34 доларів США, що в
еквіваленті по курсу НБУ на 22.06.2011 р.
складає 3 613 358,76 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен банк Аваль» в особі
Одеської обласної дирекції
«Райффайзен банк Аваль» судовий збір
по 910 грн. з кожного.

11.11.2013 року ОСОБА_4 подала до
Біляївського районного суду Одеської
області заяву про перегляд заочного
рішення Біляївського районного суду
Одеської області від 29 жовтня 2013 року.

Ухвалою Біляївського районного суду
міста Одеської області від 25 листопада
2013 року заява ОСОБА_4 про перегляд
заочного рішення залишена без
задоволення.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про часткове скасування рішення суду
та ухвалення нового рішення, яким
позовні вимоги позивача задовольнити
частково стягнути з відповідачів на
користь позивача заборгованість в
загальній сумі 2 012 710,57 грн., в іншій
частині рішення залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах заявлених вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Колегія суддів вважає, що ОСОБА_4 та її
представник без поважної причини не
з'явилися в судове засідання
апеляційного суду, оскільки до своєї
заяви про відкладення розгляду справи
ОСОБА_4 не надала будь-які
підтвердження даних обставин. Що
стосується іншої відповідачки ОСОБА_5,
то вона погодилась з рішенням суду
першої інстанції, оскільки не
оскаржувала його.

Судом встановлено, що 06 квітня 2007 року
між Відкритим акціонерним товариством
«Райффайзен банк Аваль» в особі
Одеської обласної дирекції ВАТ
«Райффайзен банк Аваль»
(правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «Райффайзен
банк Аваль») і ОСОБА_4 був укладений
кредитний договір № 014/0074/74/72874,
відповідно до умов якого останній був
виданий кредит у сумі в 192910 доларів США,
зі сплатою 13,25 % річних, на строк 192
місяця, тобто до 06 квітня 2023 року.

Відповідно до п.1.1 кредитного договору
ОСОБА_4 зобов'язалася належним чином
використати та повернути кредитору
суму отриманого кредиту, а також
сплатити проценти за користування
кредитом, комісії згідно умов договору
та тарифів банку, та виконати всі інші
зобов'язання в порядку та на строки,
визначені договором.

Цього ж дня до кредитного договору був
укладений також договір поруки №
014/0074/74/72874/1 між банком та ОСОБА_5,
відповідно до п. 1.2 якого поручителі
зобов'язуються перед кредитором
відповідати солідарно в повному обсязі
за своєчасне та повне виконання
боржником зобов'язання за кредитним
договором № 014/0074/74/72874 від 06 квітня 2007
року, а також додатковими угодами, що
можуть бути укладені в майбутньому (а.с.
26).

17 квітня 2007 року між ВАТ «Райффайзен
банк Аваль» та ОСОБА_4 був укладений
договір іпотеки, предметом якого є
садовий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, що
розташований на АДРЕСА_1, розташованого
на земельній ділянці розміром 600 кв.м.
та належить іпотекодавцю на підставі
договору купівлі-продажу (а.с.27-34).

Позивач повністю та в строки виконав
свої зобов'язання по кредитному
договору, згідно заяви на видачу
готівки № 18 (а.с.35).

Пунктом 6.5 кредитного договору
передбачено право банку у разі
порушення позичальником прав цього
договору дострокового погашення
позичальником заборгованості за
кредитом, нарахованих процентів та
суму нарахованих відсотків та інших
платежів, що підлягають сплаті.

Позивачем 12.02.2009 року на адресу ОСОБА_4
було направлено претензію-вимогу про
порушення забезпеченого іпотекою
зобов'язання за кредитним договором
(а.с.37), а 29.03.2009 року на адресу ОСОБА_5
було направлено претензію про
порушення забезпеченого порукою
зобов'язання (а.с.36).

Однак відповідачі свої зобов'язання не
виконували, що призвело до виникнення
перед установою банку заборгованості,
станом на 22.06.2011 року, яка становить 63
182,34 доларів США, що в еквіваленті по
курсу НБУ на 22.06.2011 року (1 долар США
дорівнює 7,9733 грн.) становить 3 613 358,76
грн., у тому числі: заборгованість за
кредитом - 185 326,37 доларів США, що
еквівалентно 1 477 662,75 грн.;
заборгованість за відсотками - 67 104,94
доларів США, що еквівалентно 535 047,82 грн.;
пеня за прострочення тіла кредиту - 28
011,28 доларів США, що еквівалентно 223 342,34
грн.; пеня за прострочення відсотків по
кредиту - 172 739,75 доларів США, що
еквівалентно 1 377 305,85 грн.. що
підтверджується розрахунком по
кредитному договору (а.с.8-15).

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
глави 71 Цивільного Кодексу України,
якщо інше не встановлено цим
параграфом і не випливає із суті
кредитно-заставного договору.

Відповідно до положень 1050 ЦК України,
якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини, позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася та сплати
процентів.

Статтею 629 ЦК України визначено правила
обов'язковості Договору для виконання
сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного Кодексу України,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 524 ЦК України,
сторони можуть визначити грошовий
еквівалент зобов'язання в іноземній
валюті.

Згідно до положень ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких вимог, відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться.

Частина 1 ст. 530 ЦК України, передбачено,
що якщо у зобов'язанні встановлений
строк (термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач в порушення цих вимог, не
виконав умови кредитного договору та
графіку погашення кредиту та
процентів, тобто своєчасно не повернув
позивачу кредитні кошти і не сплатив
відсотки за користування кредитними
коштами, в зв'язку з чим виникла
заборгованість.

Відповідно до вимог ст. 546 ЦК України,
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою при триманням,
завдатком.

Частина 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Стаття 550 передбачає, що
право на неустойку виникає незалежно
від наявності у кредитора збитків,
завданих невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; зміна умов зобов'язання;
сплата неустойки; відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

На підставі наведеного, суд першої
інстанції обґрунтовано вважав, що
вимоги позивача законні та підлягають
задоволенню.

Що стосується стверджень зазначених в
апеляційній скарзі стосовно того, що
суд не застосував строк позовної
давності при стягненні з відповідачів
пені за порушення зобов'язання, то
відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Справа знаходилася на розгляді у суді
першої інстанції з липня 2011 року.
Відповідачка ОСОБА_4 знала про розгляд
справи. Згідно протоколу судового
засідання від 08 серпня 2011 року вона
була присутня у судовому засіданні (а.с.
53), представник її розписався про
відкладення слухання справи на 07.09.2011
року (а.с. 54), вона зверталася до суду з
заявою про зупинення провадження у
справі (а.с. 55), вона також зверталася до
суду з позовною заявою до ВАТ
«Райффайзен банк Аваль» про визнання
кредитного договору недійсним (а.с. 58)
провадження за якою було об'єднано з
позовом ВАТ «Райффайзен банк Аваль»
(а.с. 72) Зазначена цивільна справа
ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 23.11.2011 року була передана до
Біляївського районного суду Одеської
області (а.с. 79)

Відповідачка зверталася до
Біляївського районного суду Одеської
області з заявою про перенесення
слухання справи, (а.с. 88, 134, 150) про
зупинення розгляду справи, (а.с. 89, 112, 144)
про передачу справи до іншого суду (а.с.
92), про ознайомленя з матеріалами
справи (а.с. 110), а також повідомлялася
судом про слухання справи (а.с. 99, 102, 109,
115)

Будь-яких заяв про застосування строку
позовної давності від відповідачки,
або від її представника до суду першої
інстанції не надходило.

При таких даних у суду першої інстанції
не було підстав для застосування щодо
пені строку позовної давності.

Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги
переконливими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 308, 313, ч. 1 п. 1 ст.
314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Заочне рішення Біляївського районного
суду Одеської області від 29 жовтня 2013
року по справі за позовною заявою
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен банк Аваль» в особі
Одеської обласної дирекції
«Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за
кредитним договором - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом 20 днів з дня набрання
законної сили до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
В.А.
Станкевич

Судді:
О.Д.
Варикаша

А.П.
Бабій