Номер провадження № 22-ц/785/914/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Оверіна О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

Головуючого Оверіної О.В.

Суддів Кравця Ю.І., Журавльова О.Г.

при секретарі Счастлівцевої Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 14 жовтня 2013 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4,
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
, третя особа без самостійних вимог
щодо предмета спору Одеська міська
рада , про визнання права власності та
усунення перешкод у користуванні ,-

В С Т
А Н О В И Л А

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7., ОСОБА_8, ОСОБА_9., третя
особа без самостійних вимог щодо
предмета спору : Одеська міська рада,
про визнання права власності на
допоміжне приміщення - умивальник
площею 13,3 кв.м., що розташовано у
будинку АДРЕСА_1 та про зобов'язання
відповідача ОСОБА_3 не чинити перешкоди
у користуванні цим допоміжним
приміщенням.

Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач
зазначає, що вона та її син ОСОБА_11 є
співвласниками квартири АДРЕСА_1, та що,
з метою поліпшення житлових умов, у 1998
році домоуправлінням № 2 їм було надане
допоміжне приміщення - умивальник
площею 13,3 кв.м., яке розташоване поряд з
їхньою квартирою, й з 1998 року вони
добросовісно сплачують квартирну
плату за користування цим допоміжним
приміщенням, отже відповідно до ч.І
ст.344 ЦК України вона набула право
власності на це допоміжне приміщення
за набувальною давністю.

Також позивач вказує, що в теперішній
час вищевказане допоміжне приміщення
потребує ремонту, але відповідач
ОСОБА_3 заперечує проти проведення
ремонту в цьому допоміжному
приміщенні.

Представник Одеської міської ради
10.01.2013 року подав адресовані суду свої
письмові заперечення проти позову, які
приєднані судом до матеріалів справи.

Рішенням Приморського районного
суду м. Одеси від 14 жовтня 2013 року у
задоволені позову ОСОБА_2 відмовлено у
повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить рішення суду скасувати ,
постановити нове рішення яким
задовольнити її позовні вимоги у
повному обсязі , вважаючи ,що судом не
досліджено всіх доказі по справі.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю доповідача,
перевіривши доводи скарги, судова
колегія вважає, що скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно ст..303 ЦПК України
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції.

Відповідно ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає , що суд першої інстанції
ухвалив рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.

Розглядаючи справу суд повно та
всебічно з'ясував всі обставини справи,
дав належну оцінку зібраним доказам,
обґрунтовано керувався нормами ЦПК
України.

З матеріалів справи вбачаєтьяся ,
що кімнати 233 , що була розташована у
гуртожитку за адресою АДРЕСА_1
позивачка разом з сином вселилась на
підставі ордеру.

Судом встановлено і це
підтверджується матеріалами справи що
,позивач ОСОБА_2 та її син ОСОБА_11.
згідно із Законом України „Про
приватизацію державного житлового
фонду" набули право власності на
квартиру АДРЕСА_1 в рівних частках, що
підтверджується свідоцтвом про право
власності на житло, виданим
Управлінням житлово-комунального
господарства та паливно- енергетичного
комплексу Одеської міської ради 26.06.2009
року за р.№ 8-22793. При приватизації
кімнати питання про приватизацію
спірного приміщення не вирішувалося.

На підтвердження своїх доводів
стосовно того, що у 1998 році
домоуправлінням № 2 їй та її синові, з
метою поліпшення їх житлових умов, було
надано у користування допоміжне
приміщення - умивальник площею 13,3 кв.м.,
позивач не надала суду належних
доказів, як цього вимагає ст.60 ЦПК
України. Це приміщення умивальника
належало до приміщення загального
користування мешканців гуртожитку.

Крім того , згідно з ч.2 ст.10 Заков
України „Про приватизацію державного
житлового фонду" власники квартир
багатоквартирне будинків є
співвласниками допоміжних приміщень
будинку, технічного обладнання та
елеменя зовнішнього благоустрою, й
зобов'язані брати участь у загальних
витратах, пов'язаних на утриманням
будинку і прибудинкової території,
відповідно до своєї частки у майні
будинку.

Таким чином, спірне нежитлове
допоміжне приміщення - умивальник
площею 13,3 кв що розташоване у будинку
АДРЕСА_1, є власністю усіх мешканців
будинку.

Постановляючи рішення суд
обґрунтовано керувався нормами
матеріального та процесуального права,
належним чином перевірив права і
обов'язки сторін.

Рішення відповідає вимогам ст.ст.. 214
,215 ЦПК України і підстав для його
скасування немає.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються матеріалами справи та
висновками суду.

Докази та обставини, на які
посилається апелянт в скарзі, були
предметом дослідження судом першої
інстанції та додаткового правового
аналізу не потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом були
дотримані норми матеріального і
процесуального права. Доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції,
обгрунтовано викладених в
мотивувальної частині оскаржуваного
рішення.

Суди розглядають цивільні справи
відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України,
тобто в межах заявлених вимог та на
підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 1 ст. 60. ч. З ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції розглянув справу
відповідно до ст. 11 ЦПК України: за
зверненням фізичних осіб, в межах
заявлених ними вимог та на підставі
наданих ними доказів, доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, які призвели
або могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 307 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає рішення без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено рішення
з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 209, 303. 307 ч.І п.1, 308. 314, 315,
319 ЦПК України, судова колегія,

У Х В А Л И
Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Приморського районного
суду м. Одеси від 14 жовтня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення , однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Головуючий
О.В. Оверіна

Судді

О.Г.Журавльов

Ю.І.
Кравець