Справа № 732/2327/13-ц Провадження №
22-ц/795/445/2014 Головуючий у I інстанції
-Лиманська М.В. Доповідач - Острянський
В. І.Категорія -цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОстрянського В.І.,
суддів:Бечка Є.М.,Горобець Т.В., при
секретарі:Рудик І.І., за
участю:представника позивача ОСОБА_5,
відповідача ОСОБА_6, третьої особи
ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_8 на рішення
Городнянського районного суду
Чернігівської області від 10 січня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_8 до
ОСОБА_6 про визнання недійсним договору
про встановлення постійного
земельного сервітуту на частину
земельної ділянки, третя особа на боці
відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору -
ОСОБА_7,

в с т а н о в и в:

У апеляційній скарзі ОСОБА_8 ставить
питання про скасування рішення
Городнянського районного суду
Чернігівської області від 10 січня 2014
року та про ухвалення нового рішення
про задоволення позовних вимог,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
Зокрема, апелянт вказує на те, що суд
неповно дослідив обставини справи та
помилково прийшов до висновку про те,
що в судовому засіданні не здобуто
доказів навмисного введення
відповідачкою ОСОБА_6 в оману позивачки
ОСОБА_8 щодо обставин, які мають істотне
значення, а саме щодо природи
правочину, оскільки ОСОБА_6 на час
укладення договору сервітуту вже не
була власником спірної земельної
ділянки. Що згідно з ст.722 ЦК України у
ОСОБА_6 з часу прийняття дарунку ОСОБА_7
припинилось право власності на
земельну ділянку.

Рішенням Городнянського районного
суду від 10 січня 2014 року в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про
визнання недійсним договору про
встановлення постійного земельного
сервітуту на частину земельної ділянки
було відмовлено.

У запереченнях на апеляційну скаргу
ОСОБА_6 просить апеляційний суд
відхилити апеляційну скаргу і залишити
рішення Городнянського районного суду
від 10 січня 2014 року без змін, вважаючи,
що місцевий суд постановив його з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників судового розгляду,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, враховуючи
наступне.

Постановивши рішення, місцевий суд
виходив з того, що позивачка
обгрунтувавши свої вимоги тим, що
відповідачка ОСОБА_6 ввела в оману
позивачку ОСОБА_8 щодо обставин і прав
ОСОБА_6, як сторони договору сервітуту
від 01 липня 2007 року згідно з правилами
частини 1 статті 230 ЦК України, не довела
в судовому засіданні своїх вимог, а
досліджені в судовому засіданні
докази, надані сторонами, не дали суду
вважати, що наявні правові підстави для
визнання правочину недійсним через
його вчинення під впливом обману.

Такий висновок суду підтверджується
матеріалами справи, яким суд дав
правильну оцінку і не суперечить
нормам матеріального та
процесуального права, які регулюють
спірні правовідносини.

Зокрема, відповідно до правил ч.1 ст.230
ЦК України якщо одна із сторін навмисно
ввела другу сторону в оману щодо
обставин, які мають істотне значення,
такий правочин визнається судом
недійсним.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачка ОСОБА_6 19 грудня 2006 року,
діючи відкрито і публічно, подарувала
ОСОБА_7 земельну ділянку, площею 0,0955 га,
що знаходиться в АДРЕСА_1, а останній
зареєстрував своє право власності на
підставі державного акта на право
власності на земельну ділянку серії ЯМ
№ 549130 02 квітня 2012 року. Тому дії
відповідачки, на думку апеляційного
суду, щодо укладення 01 липня 2007 року з
позивачкою ОСОБА_8 в установленому
законом порядку договору на
встановлення постійного земельного
сервітуту, за обставин, коли попередній
власник припинив своє право, а
наступний власник ще не зареєстрував
своє право на земельну ділянку, не
можуть бути предметом правового
регулювання ч.1 ст.230 ЦК України та
вважатись обманом.

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд неповно дослідив обставини справи,
що помилково дійшов висновку про те, що
в судовому засіданні не здобуто
доказів навмисного введення
відповідачкою ОСОБА_6 в оману позивачки
ОСОБА_8 щодо обставин, які мають істотне
значення, оскільки на час укладення
договору сервітуту ОСОБА_6 вже не була
власником спірної земельної ділянки та
що у ОСОБА_6 з часу прийняття дарунку
ОСОБА_7 припинилось право власності на
земельну ділянку - не можуть бути
підставою для скасування рішення суду
і правильності його висновків не
спростовують.

За таких обставин місцевий суд
постановив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстави для його скасування
відсутні.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 - відхилити.

Рішення Городнянського районного суду
Чернігівської області від 10 січня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: