Номер провадження 2/404/302/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2014 року Кіровський районний
суд м.Кіровограда в складі:

головуючого судді -Панфілової А.В.

при секретарі - Палій М. М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Кіровограді цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства
"Всеукраїнськимй акціонерний Банк»
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5
третя особа Служба у справах дітей
виконавчого комітету Кіровоградської
міської ради про визнання
іпотекодавцем, звернення стягнення на
предмет іпотеки , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до
суду до відповідачів про визнання
ОСОБА_4 іпотекодавцем за Договором
іпотеки, укладеним між ПАТ «ВіЕйБі
Банк» та ОСОБА_2, посвідченим 23.08.2007 року
приватним нотаріусом Кіровоградського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
за реєстром №2578, звернення стягнення
на предмет іпотеки - нерухоме майно -
трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, що
належить на праві власності ОСОБА_2 та
ОСОБА_4, а кошти, отримані від
реалізації Предмета іпотеки направити
на погашення заборгованості за
Кредитним договором №185/2007/0 від 23.08.2007
р. в загальній сумі 281 242, 35 гривень, в т.ч.
за кредитом в сумі 203 640,90 гривень,
процентам - 63 725,72 гривень, за комісіями -
2 294,31 гривень та штрафами - 11 581,42
гривень, застосувати спосіб реалізації
предмета іпотеки шляхом проведення
прилюдних торгів, початкову ціну
предмета іпотеки для його подальшої
реалізації встановити на підставі
оцінки, проведеної суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій.

Представником позивача позовні
вимоги підтримано повністю (а.с. 85).

В обґрунтування позову зазначено, що
23.08.2007 р. між Відкритим акціонерним
товариством «Всеукраїнський
акціонерний Банк», яке змінило
найменування на Публічне акціонерне
товариство «Всекраїнський Акціонерний
Банк» та гр. України ОСОБА_2 було
укладений Кредитний договір №185/2007/СІ
та 20.06.2008 p., 08.04.2009р., 01.04.2009 p., 15.01.2009 p.,
24.11.2008 p. додаткові договори до нього.

Відповідно до п. п. 1.1.-1.4. Кредитного
договору, з урахуванням додаткового
договору від 24.11.2008 p., позивач надав
ОСОБА_2 кредит на споживчі цілі в
розмірі 29 500,00 доларів США, за плату в
розмірі 17,00 відсотків річних, терміном
до 23.08.2017 року.

У зв'язку з невиконанням відповідачем
ОСОБА_2 зобов'язань за Кредитним
договором, відповідно до рішення
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 27.04.2011 року стягнуто
заборгованість.

На дату звернення до суду
заборгованість відповідача ОСОБА_2 за
Кредитним договором не погашена,
станом на 30.09.2010 р. заборгованість
складає 281 242, 35 гривень, в т.ч. за
кредитом та процентам - 267 366,62 грн., за
комісіями та штрафами -13 875,73 гривень.

В забезпечення виконання зобов'язань
за Кредитним договором, між позивачем
та відповідачем ОСОБА_2 був укладений
Договір іпотеки, посвідчений 23.08.2007
року приватним нотаріусом
Кіровоградського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 за
реєстром №2578.

У відповідності до п. 1.1 Договору
іпотеки, відповідач ОСОБА_2 передала в
іпотеку трикімнатну квартиру за
номером АДРЕСА_1, загальною площею 61,53
кв.м., житловою площею 45,1 кв. м.

Пунктами 6.1.-6.2. Договору іпотеки, у
випадку невиконання або неналежного
виконання іпотекодавцем зобов'язань за
Кредитним договором та/або цим
Договором, в цілому або в тій чи іншій
його частині, іпотекодержатель має
право вимагати дострокового виконання
Зобов'язання, а в разі його невиконання
- звернути стягнення на предмет
іпотеки. Звернення стягнення
здійснюється в тому числі і на підставі
рішення суду.

21 серпня 2013 року на адресу відповідачів
позивачем було направлено іпотечне
повідомлення та вимога про добровільне
виселення мешканців з квартири, що є
предметом іпотеки, в передбачений
законом строк відповідачі квартиру не
звільнили, заборгованість не погасили,
відповідь на повідомлення та вимогу не
надали.

Відповідач - ОСОБА_2, як власник
квартири АДРЕСА_1 має право проживання
в даній квартирі навіть без реєстрації.
Отже, її діти мають право проживати
разом з матір'ю за вказаною адресою.
Зазначене стосується і інших членів її
сім'ї.

Позивачеві стало відомо про існування
рішення Кіровського районного суду м.
Кіровограда, що було постановлене
18.12.2012 р. у справі № 1109/9711/12. згідно якого
в порядку поділу спільного майна
визнано за відповідачем ОСОБА_2 та
відповідачем ОСОБА_4 право власності
по 1/2 частині квартири АДРЕСА_1. Рішення
суду набрало законної сили 23.01.2013 р.

Посилається на ст. 23 Закону України
«Про іпотеку», відповідно до якої , у
разі переходу права власності (права
господарського відання) на предмет
іпотеки від іпотекодавця до іншої
особи, у тому числі в порядку
спадкування чи правонаступництва,
іпотека є дійсною для набувача
відповідного нерухомого майна, навіть
у тому випадку, якщо до його відома не
доведена інформація про обтяження
майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності
на предмет іпотеки, набуває статус
іпотекодавця і має всі його права і
несе всі його обов'язки за іпотечним
договором у тому обсязі і на тих умовах,
що існували до набуття ним права
власності на предмет іпотеки.

Згідно п. 4.5. Договору іпотеки,
Іпотекодавець засвідчив, що йому
відомі положення чинного
законодавства про те, що при зміні
змісту забезпеченого цією іпотекою
Зобов'язання за Кредитним договором, а
також при переході права власності на
предмет іпотеки від Іпотекодавця до
іншої особи (в порядку спадкування чи
правонаступництва) іпотека є дійсною
для набувача предмета іпотеки, а тому
просить визнати ОСОБА_4 іпотекодавцем
за Договором іпотеки, укладеним між ПАТ
«ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_2, посвідченим
23.08.2007 року приватним нотаріусом
Кіровоградського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 за
реєстром №2578, звернути стягнення на
предмет іпотеки.

Представником відповідача
ОСОБА_4 подано заяву про розгляд
справи у його відсутність та надано
заперечення відповідно до яких
позовні вимоги не визнав та в
обґрунтування заперечень зазначив, що
в матеріалах справи міститься письмова
вимога про добровільне звільнення
відповідачами квартири, проте відсутні
докази отримання її відповідачами. Зі
змісту рекомендованого повідомлення
про вручення вбачається, що письмову
вимогу про добровільне звільнення
відповідачами квартири було
направлено відповідачу - ОСОБА_2, проте
відсутні докази направлення її іншим
відповідачам.

Інші відповідачі в т.ч. діючі і в
інтересах малолітніх та
неповнолітніх дітей в судове
засідання не з»явилися, належним
чином рекомендованими листами ( а.с.
а.с. 80-83) повідомлені про час і місце
розгляду справи, поважні причини
неявки суду не повідомлено.

Від третьої особи служби у справах
дітей Кіровоградської міської ради
суду надано заяву про розгляд справи
у відсутність їх представника та
вирішення даної справи залишено на
розсуд суду ( а.с. 57).

Судом встановлено факти та
відповідні їм правовідносини.

Сторони перебувають у договірних
правовідносинах, що підтверджується
фактом укладення кредитного договору
№185/2007/СІ від 23.08.07 року та додатковими
договорами до нього від 20.06.2008 p.,
08.04.2009р., 01.04.2009 p., 15.01.2009 p., 24.11.2008 p. (а. с. 5-
16).

Відповідно до п. п. 1.1.-1.4. Кредитного
договору, з урахуванням додаткового
договору від 24.11.2008 p.,позивач надав
відповідачу ОСОБА_2 кредит на споживчі
цілі в розмірі 29 500,00 доларів США, за
плату в розмірі 17,00 відсотків річних,
терміном до 23.08.2017 року.

Пунктом 1.4.1. Кредитного договору
встановлена щомісячна плата за
обслуговування кредиту в розмірі 104,28
гривень, що становить 0,07 % від суми
кредиту.

У зв'язку з невиконанням відповідачем
ОСОБА_2 зобов'язань за Кредитним
договором, винесено рішення
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 27.04.2011 року (а. с. 27) , яке
залишено без змін ухвалою
Апеляційного суду Кіровоградської
області (а. с. 28-29).

На дату звернення до суду
заборгованість відповідача ОСОБА_2 за
Кредитним договором не погашена,
станом на 30.09.2010 р. заборгованість
складає 281 242, 35 гривень, в т.ч. за
кредитом та процентам - 267 366,62 гривень,
за комісіями та штрафами -13 875,73 гривень.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором, між позивачем
та відповідачем ОСОБА_2 був укладений
Договір іпотеки, посвідчений 23.08.2007
року приватним нотаріусом
Кіровоградського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 за
реєстром №2578.

У відповідності до п. 1.1 Договору
іпотеки, відповідач ОСОБА_2 передала в
іпотеку трикімнатну квартиру за №
АДРЕСА_1, загальною площею 61,53 кв.м.,
житловою площею 45,1 кв. м. Згідно
договору іпотеки узгоджена сторонами
вартість предмета іпотеки становить
213448грн.( а.с. 16).

Пунктами 6.1.-6.2. Договору іпотеки, у
випадку невиконання або неналежного
виконання іпотекодавцем зобов'язань за
Кредитним договором та/або цим
Договором, в цілому або в тій чи іншій
його частині, іпотекодержатель має
право вимагати дострокового виконання
зобов'язання, а в разі його невиконання
- звернути стягнення на предмет
іпотеки. Звернення стягнення
здійснюється в тому числі і на підставі
рішення суду.

У відповідності до ч. ч.І, 3 ст. 33
Закону України «Про іпотеку», у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
виникає з підстав, встановлених ст. 12
цього Закону. Звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази в їх сукупності, суд
дійшов висновку щодо відмови в
задоволенні позову повністю з
наступних підстав.

Вимога позивача визнати ОСОБА_4
іпотекодавцем з посиланням на ст. 23
Закону України «Про іпотеку»,
відповідно до якої особа, до якої
перейшло право власності на предмет
іпотеки, набуває статус іпотекодавця і
має всі його права і несе всі його
обов'язки за іпотечним договором у тому
обсязі і на тих умовах, що існували до
набуття ним права власності на предмет
іпотеки є безпідставним та таким, що
не грунтується на законі. Дана стаття
не вимагає і не передбачає
необхідності визнання особи
іпотекодавцем.

Частиною 2 ст.16 ЦК України та згаданим
Законом визначено способи захисту
судом цивільних прав та інтересів,
ними встановлено особливості
звернення стягнення на предмет
іпотеки та задоволення за рахунок
його вартості вимог іпотекодержателя.
Судом встановлено факт невиконання
основного зобов»язання, що
підтверджується рішенням суду про яке
зазначено вище.

Відповідно до ст.ст. 33,35 Закону України
« Про іпотеку» у разі встановлення
порушення основного зобов»язання
іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення у не
менш ніж тридцятиденний строк. У
цьому документі зазначається
стислий зміст порушених зобов»язань
та попередження про звернення
стягнення на предмет іпотеки у разі
невиконання цієї вимоги. Якщо
протягом встановленого строку вимога
залишається без задоволення,
іпотекодержатель вправі розпочати
звернення стягнення на предмет
іпотеки відповідно до цього Закону.
Недотримання цих правил є перешкодою
для звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Дійсно, встановлено, що 21 серпня 2013 року
на адресу відповідачів позивачем було
направлено вимогу , при цьому з її
назви та змісту свідчить про
повідомлення осіб про виселення
мешканців з квартири, що є предметом
іпотеки, та повідомлено, що банк має
право звернути стягнення на предмет
іпотеки в рахунок погашення
заборгованості з вимогою виконати
зобов»язання в тридцятиденний строк
від дати отримання даного
іпотечного повідомлення ( а.с. 20). Зі
змісту даної вимоги фактично не
вбачається повідомлення
іпотекодавця про початок процедури
звернення стягнення на предмет
іпотеки .

У матеріали справи на підтвердження
даної вимоги надано копію
рекомендованого повідомлення ,
направленого іпотекодавцю, з відміткою
про повернення за закінченням
терміну зберігання (а.с. 21), тобто
відповідачами даного листа отримано
не було, договором інших умов
повідомлення не передбачено.

Таким чином, суд дійшов висновку , що
доводи позивача , що правове значення
має лише факт направлення Банком
повідомлення іпотекодавцю
повідомлення , а не отримання цього
повідомлення боржниками є
безпідставним . Банком не було надано
доказів того, що письмова вимога про
початок процедури звернення
стягнення на іпотечне майно була
отримана іпотекодавцем.

При винесенні рішення , суд керується
ст. 11 ЦПК України , щодо розгляду судом
справ в межах позовних вимог і на
підставі доказів , наданих сторонами.

Згідно ст.88 ЦПК України, суд,судові
витрати залишає по їх фактичному
понесенню сторонами.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст.33, 35 Закону України «Про іпотеку», ст.
ст.11, 88, 212-218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства
"Всеукраїнськимй акціонерний Банк»
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5
третя особа Служба у справах дітей
виконавчого комітету Кіровоградської
міської ради про визнання
іпотекодавцем, звернення стягнення на
предмет іпотеки відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Кіровоградської області через
Кіровський районний суд м.
Кіровограда шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня
отримання копії рішення .

Суддя Кіровського
А. В. Панфілова

районного суду

м.Кіровограда