АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 211/4969/13-ц
Головуючий в суді першої
Провадження № 22-ц/774/87/К/14
інстанції - Бардін О.С.
Доповідач - Братіщева Л.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2014 року
м. Кривий
Ріг

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Братіщевої Л.А.,

суддів - Грищенко Н.М., Турік В.П.,

при секретарі - Бевзі М.О.,

за участю: позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3 та його
представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4,
який діє в інтересах ОСОБА_3 на рішення
Довгинцівського районного суду м.
Кривого Рогу від 09 жовтня 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2013 року ОСОБА_2
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3
про стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини. В обґрунтування
позовних вимог зазначила, що вони з
відповідачем мають спільного сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з
нею та знаходиться на її утриманні.
Відповідач матеріальної допомоги на
утримання дитини не надає, а самотужки
утримувати сина вона не в змозі, тому
просила суд стягнути з відповідача на
її користь аліменти на утримання
неповнолітнього сина у розмірі 1/4
частини з усіх видів його доходів, але
не менше ніж 30 % від прожиткового
мінімуму на дитину такого віку, до
досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Довгинцівського
районного суду м. Кривого Рогу від 09
жовтня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_2
задоволені в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на
утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
аліменти у розмірі 1/4 частини всіх
видів його доходу, але не менш ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно до
повноліття дитини, починаючи стягнення
з 13 серпня 2013 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України
рішення в частині стягнення аліментів
у межах суми платежу за один місяць
допущено до негайного виконання.

Додатковим рішенням
Довгинцівського районного суду м.
Кривого Рогу від 05 листопада 2013 року з
ОСОБА_3 на користь держави стягнуто
судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі представник
відповідача ОСОБА_4 ставить питання про
скасування рішення суду та ухвалення
нового про стягнення з відповідача на
утримання ОСОБА_5 аліментів у розмірі
1/12 частини від його доходів,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
Зокрема, на його думку, суд дійшов
помилкового висновку щодо можливості
ОСОБА_3 сплачувати аліменти у розмірі
визначеному судом, та не врахував, що
він вже добровільно сплачує аліменти у
розмірі 1/4 частини на утримання сина
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та у розмірі 1/6
частини усіх видів заробітку на
утримання позивача ОСОБА_2 до
досягнення їх сином трирічного віку,
тобто загальний розмір стягнутих з
нього аліментів становить 41,6%, а
оскільки цей розмір не може
перевищувати 50 % заробітної плати, він
згоден виплачувати позивачу на
утримання сина 1/12 частину з його
заробітку.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
заявлених вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_5, батьками
якого є позивач ОСОБА_2 та відповідач
ОСОБА_3 Дитина проживає із матір'ю.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2
та стягуючи на її користь з
відповідача аліменти у розмірі 1/4
частини з усіх видів його заробітку
(доходу) на утримання дитини, суд першої
інстанції виходив з обов'язку батьків
утримувати їх до досягнення ними
повноліття та дійшов висновку про те,
що відповідач може надавати
матеріальну допомогу неповнолітній
дитині саме у такому розмірі.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 ст. 182 Сімейного Кодексу
України передбачено, що при визначенні
розміру аліментів суд враховує: 1) стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів; 3)
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші
обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу
України частка заробітку (доходу)
матері, батька, яка буде стягуватися
як аліменти на дитину, визначається
судом.

На думку колегії суддів, при
визначенні розміру аліментів суд
врахував вимоги ч. 1 ст. 182 Сімейного
Кодексу України та дійшов
обґрунтованого висновку про стягнення
з відповідача на користь позивача
аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх
видів заробітку (доходу) батька дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного
Кодексу України мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
за винятком випадків, передбачених
статтею 184 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 70 Закону України
«Про виконавче провадження» від
21.04.1999р. № 606-ХІV обмеження розміру
відрахувань із заробітної плати
встановлюється законодавством про
працю, тобто ст. 128 КЗпП України.

Статтею 128 КЗпП України
встановлено, що при кожній виплаті
заробітної плати загальний розмір усіх
відрахувань не може перевищувати
двадцяти процентів, а у випадках,
окремо передбачених законодавством
України, - п'ятидесяти процентів
заробітної плати, яка належить до
виплати працівникові. При
відрахуванні з заробітної плати за
кількома виконавчими документами за
працівником у всякому разі повинно
бути збережено п'ятдесят процентів
заробітку. Обмеження, встановлені
частинами першою і другою цієї статті,
не поширюються на відрахування із
заробітної плати при відбуванні
виправних робіт і при стягненні
аліментів на неповнолітніх дітей. У цих
випадках розмір відрахувань із
заробітної плати не може перевищувати
сімдесяти відсотків.

Аналогічні роз'яснення містяться
і у частинах 3,4 ст. 70 Закону України «Про
виконавче провадження» від 21.04.1999р. №
606-ХІV.

З огляду на вищезазначене доводи
апеляційної скарги про те, що у разі
стягнення з відповідача аліментів на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5
у розмірі 1/4 частини з усіх видів його
заробітку (доходу) загальний розмір
стягнутих аліментів буде перевищувати
50 % від його заробітної плати, що
суперечить Закону України «Про
виконавче провадження» та Постанові
Пленуму Верховного Суду України № 3 від
15.05.2006 року «Про застосування судами
окремих норм Сімейного Кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів», є
безпідставними.

Доводи апеляційної скарги про те, що
відповідач ще сплачує аліменти у
розмірі 1/4 частини на утримання сина
ОСОБА_6 не є підставою для зменшення
розміру аліментів стягнутих рішенням
суду на утримання ОСОБА_5, виходячи з
того, що відповідачем не доведена
необхідність добровільної виплати ним
аліментів на утримання ОСОБА_6, яку без
наявності виконавчого листа він може
зупинити в будь-який час. А як
вбачається з матеріалів справи із
заробітної плати відповідача за його
заявою, що він не заперечує,
відраховуються аліменти з серпня 2013
року (а.с. 20), тобто саме з часу подання
даної позовної заяви ОСОБА_2 (а.с. 1).

Інші доводи позивача колегія суддів до
уваги не сприймає, оскільки вони
зводяться до переоцінки доказів та
незгоди з висновками суду по їх оцінці
і відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України
юридичного значення для вирішення
справи не мають.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду ухвалене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального законодавства, у
зв'язку з чим апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду
першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, який діє в
інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу від 09 жовтня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді: