Номер провадження 2/754/1103/14
04.02.2014 року Деснянський районний суд м.
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що
10.09.2012 року ОСОБА_2 позичила у ОСОБА_1
грошові кошти в сумі 4000,00 грн. та
зобов'язалася повернути до 04.10.2012 року.
В зв'язку з тим, що станом на 09.12.2013 року
відповідачка грошові кошти не
повернула та ухиляється від їх
повернення, позивач просить суд
стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача
грошові кошти в сумі 4000,00 грн. та 3%
річних в розмірі 141,70 грн.
В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги за викладеними в позові
обставинами та просив суд задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі та
пояснив, що відповідачка не виконала
взяті на себе зобов'язання в повному
обсязі та не повернула суму
заборгованості за розпискою у строки,
які в них визначені, що і стало
підставою для звернення з даним
позовом до суду.
Відповідач в судове засідання не
з'явилася, про час та місце судового
розгляду судом повідомлялася, причин
своєї неявки в судове засідання
відповідач не повідомила, за таких
обставин суд визнав причини неявки
неповажними та вважав за можливе
проводити заочний розгляд справи у
відсутності відповідача на підставі
наявних у справі матеріалів, згідно
вимог ч.4 ст.169 ЦПК України.
Вислухавши пояснення позивача,
вивчивши матеріали позовної заяви та
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, судом встановлено наступне.
Відповідно до розписки від 10.09.2012 року,
ОСОБА_2 взяла в борг у ОСОБА_1 грошові
кошти в сумі 4000,00 грн. які зобов'язалася
повернути до 04 жовтня 2012 року (а.с.7).
З огляду на те, що кошти за розпискою
відповідачка повинна була повернути в
строк до 04 жовтня 2012 року, то з цього
часу відповідачка є такою, що
прострочила виконання грошового
зобов'язання, що є підставою для
застосування відповідальності,
передбаченої договором та законом.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
Частиною 2 ст. 1047 ЦК, передбачено, на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.
У правовому висновку ВСУ в спорі про
стягнення боргу за договором позики
від 18.09.2013 року (справа №6-63 цс 13),
передбачено, що за своєю суттю розписка
про отримання в борг грошових коштів є
документом, який видається боржником
кредитору за договором позики,
підтверджуючи як його укладення, так і
умови договору, а також засвідчуючи
отримання боржником від кредитора
певної грошової суми або речей.
Враховуючи зазначене, суд приходить до
висновку, що вимоги позивача щодо
стягнення з відповідача сума боргу по
розписці підлягає задоволенню.
Відповідно до заявлених позовних
вимог, позивач також просить стягнути з
відповідачки на свою користь 3% річних,
а саме в сумі 141,70 грн. (розрахунок 3%
Статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутністю таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.
Таким чином, на основі повно та
всебічно з'ясованих обставин справи,
підтверджених доказами, дослідженими в
судовому засіданні, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги позивача в
частині стягнення 3% річних в сумі 141,70
грн. підлягають задоволенню, а тому з
відповідачки слід стягнути на користь
позивача 4000,00 грн. - заборгованість за
розпискою та 3 % річних у розмірі 141,70
Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає
необхідним стягнути з відповідача на
користь позивача витрати по сплаті
судового збору в розмірі 229,41 грн.
На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 526, 625, 610, 1046,1047 ЦК України, ст.ст. 60,
88, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України, правовим
висновком ВСУ у спорі про стягнення
боргу за договором позики від 18.09.2013
року (справа №6-63 цс 13), суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1)
ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 суму
боргу в розмірі 4141 грн. 70 коп. та витрати
по сплаті судового збору в розмірі
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Деснянський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення шляхом подачі
апеляційної скарги.

Головуючий: