інстанції: Плахтій І.Б. Провадження №
22-ц/773/60/14 Категорія: 27 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Федонюк С. Ю.,

суддів - Грушицького А. І., Свистун О. В.,

при секретарі - Мельничук Т.Ю.,

з участю :

представника позивача - Котищука В.Л.,

представника відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Банк Форум»
до приватного підприємства «Пелікан
Люкс», ОСОБА_2 про стягнення кредитної
заборгованості, за апеляційною скаргою
відповідача ОСОБА_2 на рішення
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 30 квітня 2013
року,

в с т а н о в и л а
:

У грудні 2012 року публічне акціонерне
товариство (далі - ПАТ ) «Банк Форум»
звернулося до суду з позовом до
приватного підприємства (далі ПП )
«Пелікан Люкс», ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 30 квітня 2013 року
позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ПП «Пелікан Люкс»,
ОСОБА_2 в користь ПАТ «Банк Форум»
кредитну заборгованість в розмірі 7259021
грн. 75 коп. згідно договору №0012/11/11-КLI
від 18.05.2011 року (в тому числі:
прострочену кредитну заборгованість -
5999496,93 грн., прострочені проценти по
кредиту - 768654,76 грн., пеню по кредиту -
452421,09 грн., пеню по процентах - 38448,97 грн.).

Стягнуто з ПП «Пелікан Люкс», ОСОБА_2 в
користь ПАТ «Банк Форум» понесені
витрати, пов'язані зі сплатою судового
збору, в розмірі по 1609,50 грн. з кожного.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, відповідач ОСОБА_2
подала апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення норм матеріального
та процесуального права, просила його
скасувати та постановити ухвалу, якою
провадження в справі закрити в частині
вимог щодо стягнення заборгованості з
ПП «Пелікан Люкс», та відмовити в
позові щодо вимог до неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши обставини справи та
перевіривши їх доказами, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення Луцького міськрайонного суду
від 30 квітня 2013 року - залишенню без
змін з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що ПП «Пелікан Люкс» та ОСОБА_2
порушили умови кредитного договору та
договору поруки, несвоєчасно погасили
суму простроченого кредиту та пеню за
порушення строків повернення кредиту,
у зв'язку з чим утворилась
заборгованість, яка в добровільному
порядку відповідачами не погашена, а
тому вона підлягає стягненню з них
солідарно.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду першої інстанції є
правильним і відповідає обставинам
справи та вимогам закону.

Судом встановлено, що 18 травня 2011 року
між ПАТ "Банк Форум" та ПП "Пелікан Люкс"
укладено кредитний договір № 0012/11/11-KLI
та 10 листопада 2011 року додатковий
договір до нього з наданням кредитних
коштів у формі відновлювальної
кредитної лінії на поповнення обігових
коштів з максимальним лімітом
заборгованості 6000000 грн. зі сплатою
процентної ставки, яка не перевищує 100 %
річних, строком до 17 травня 2012 року (а.с.
10-16).

На забезпечення виконання зобов'язань
за вказаним кредитним договором між
установою банку та відповідачем ОСОБА_2
укладено договір поруки від 18 травня 2011
року і додатковий до нього договір від
10 листопада 2011 року , якими передбачено
солідарну з боржником
відповідальність у повному обсязі у
випадку невиконання ПП "Пелікан Люкс"
кредитних зобов'язань (а.с. 17, 18).

Як вбачається з матеріалів справи, банк
належним чином виконав взяті на себе
зобов'язання, надавши позичальнику
обумовлені кредитним договором
грошові кошти в повному обсязі, що
підтверджується меморіальними
ордерами за період з 18 травня 2011 року по
17 листопада 2011 року включно (а.с. 19-89).

Проте, позичальник свої зобов'язання за
кредитним договором не виконав, у
зв'язку із чим допустив
заборгованість, яка складає 7259021 грн. 75
коп., із них: 5999496 грн. 93 коп.
простроченої кредитної
заборгованості, 768654 грн. 76 коп.
прострочених процентів по кредиту, 452421
грн. 09 коп. пені та 38448 грн. 97 коп. пені по
процентах (а.с. 95-96).

Відповідно до п. 3.2.3 кредитного
договору банк має право вимагати
дострокового повернення кредитних
коштів та сплати процентів за
користування кредитними коштами у
повному обсязі за цим договором в строк
90 днів з дати надсилання вимоги
позичальнику, у випадку невиконання чи
неналежного виконання позичальником
своїх зобов'язань за цим договором та
будь-яким договором, укладеним з
банком, а також, у випадку невиконання
чи неналежного виконання
поручителем/іпотекодавцем зобов'язань
за договорами, які є забезпеченням
виконання позичальником зобов'язань за
цим договором. (а.с. 12).

Згідно з п. 4.1 кредитного договору за
несвоєчасне повне чи часткове
повернення кредитних коштів та за
несвоєчасну повну чи часткову сплату
процентів, позичальник сплачує
неустойку у вигляді пені 0, 2 %, що
обчислюється з суми неповернутого
кредиту та/або несплачених процентів
за кожен день прострочення. Сплата пені
не звільняє позичальника від сплати
процентів за користування кредитними
коштами до моменту фактичного
погашення заборгованості (а.с.13).

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Ст.ст. 1050, 1054 цього Кодексу, передбачено,
що за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. Якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами, то в разі прострочення
повернення чергової частини,
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення позики, що
залишилася, та сплати процентів від
суми позики згідно з умовами договору.

Частинами 1 та 2 ст. 554 ЦК України
передбачено, що у разі порушення
боржником зобов'язання, забезпеченого
порукою, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники, якщо договором
поруки не встановлено додаткову
(субсидіарну) відповідальність
поручителя. Поручитель відповідає
перед кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції повно та всебічно досліджено
обставини справи, що підтверджуються
належними доказами, правильно
визначено правовідносини між
сторонами і застосовано норми
матеріального права, що регулюють дані
правовідносини.

В апеляційній скарзі відповідач
ОСОБА_2 посилається на те, що ПП
«Пелікан Люкс» визнано банкрутом та
ліквідовано, тому зобов'язання за
кредитним договором припинилося, а
відтак припинилася й порука.

За положеннями ст. ст. 559, 609 ЦК України
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності. Зобов'язання
припиняється ліквідацією юридичної
особи (боржника або кредитора), крім
випадків, коли законом або іншими
нормативно-правовими актами виконання
зобов'язання ліквідованої юридичної
особи покладається на іншу юридичну
особу, зокрема за зобов'язаннями про
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю.

Відповідно до ч. 2 ст. 104, ст.111 ЦК України
юридична особа вважається
ліквідованою з дня внесення до Єдиного
державного реєстру запису про її
припинення.

Отже, дата внесення до Єдиного
державного реєстру запису про
проведення державної реєстрації
припинення юридичної особи є датою
припинення юридичної особи.

Судом встановлено, що 27 березня 2013 року
ухвалою господарського суду
Волинської області ліквідовано
юридичну особу ПП "Пелікан Люкс" у
зв'язку банкрутством. (а.с.130-138). Однак
вказана ухвала набрала законної сили 21
січня 2014 року після її перегляду в
апеляційному порядку Рівненським
апеляційним господарським судом.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 39 Закону
України "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб" від
15.05.2003 року суд, який постановив рішення
про порушення провадження у справі про
банкрутство юридичної особи, у день
набрання рішенням законної сили
направляє його державному реєстратору
за місцезнаходженням юридичної особи
для внесення до Єдиного державного
реєстру запису про відповідне судове
рішення. Згідно з ч.5 цього Закону у
разі, якщо після завершення
ліквідаційної процедури в процесі
банкрутства, яка встановлена законом,
судом постановлене

рішення про ліквідацію юридичної
особи - банкрута, суд, що виніс

відповідне рішення, в день набрання
ним законної сили направляє його
державному реєстратору за
місцезнаходженням юридичної особи -
банкрута для проведення державної
реєстрації припинення юридичної особи.

Як убачається із витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, 02 квітня 2013
року проведена державна реєстрація
припинення юридичної особи ПП "Пелікан
Люкс" у зв'язку з визнанням його
банкрутом на підставі судового рішення
господарського суду Волинської
області від 27.03.2012 року у справі №
5004/1534/12 (а.с. 129).

Тобто, на час ухвалення судом першої
інстанції оскаржуваного рішення ПП
«Пелікан Люкс» фактично не було
ліквідовано , оскільки судове рішення
господарського суду про припинення
юридичної особи у встановлений законом
строк було оскаржено в апеляційному
порядку і не набрало законної сили, а
відтак зобов'язання за кредитним
договором та за порукою припинені не
були.

За положеннями ч. 1 ст. 598 ЦК України
зобов'язання припиняється на
підставах, встановлених договором або
законом.

Відповідно до вимог ст. 599 ЦК України за
відсутності інших підстав припинення
зобов'язання, передбачених договором
або законом, зобов'язання припиняється
його виконанням, проведеним належним
чином .

Крім того, відповідач ОСОБА_2 в
апеляційній скарзі посилається на те,
що судом при ухваленні рішення не взято
до уваги , що заборгованість ПП
«Пелікан Люкс» та її як поручителя
перед ПАТ «Банк Форум» зменшилася на
суму 2668488, 95 грн., оскільки під час
процедури банкрутства ПП «Пелікан
Люкс» було перераховано банку в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором зазначену суму
боргу, що вбачається з ухвали
господарського суду Волинської
області від 27 березня 2013 року.

Дані доводи є безпідставними і не
можуть бути взяті судом апеляційної
інстанції до уваги , оскільки як
пояснили представники сторін в даній
справі, перерахування цієї суми коштів
проведено в березні 2013 року, банком
акумульовано на окремому рахунку для
погашення заборгованості також і за
іншими зобов'язаннями , а фактичне
часткове погашення боргу за даним
кредитним договором у сумі 1492255,56 грн.
відбулося 03.06.2013 року, тобто після
ухваленого судом рішення, що
підтверджено довідкою банку від 28
січня 2014 року № 336/4.1.

Таким чином встановлено, що на час
ухвалення оскаржуваного рішення
Луцьким міськрайонним судом
Волинської області заборгованість
відповідачів перед банком існувала в
тому розмірі, в якому вона стягнута
судом.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду.

Рішення суду першої інстанції ухвалене
з додержанням норм матеріального та
процесуального права і підстав для
його скасування колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відповідача
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 30 квітня 2013
року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді