УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Червинської М.Є.,
Лесько А.О., Черненко
В.А.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «ПриватБанк»,
товариства з обмеженою
відповідальністю «Українське бюро
кредитних історій» про визнання
договору припиненим та зобов'язання
вчинити певні дії, про стягнення
витрат, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська від
10 липня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Дніпропетровської області від 16
жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що 16 травня 2006 року між ним та ПАТ КБ
«ПриватБанк» укладено кредитний
договір для споживчих потреб. Термін
дії договору закінчився, зобов'язання
за договором позивач виконав у повному
обсязі. Позивач вважав, що договір було
укладено з порушенням законодавства,
оскільки містить неправдиві та
протиправні положення. Крім того, банк
без його згоди через ТОВ «Українське
бюро кредитних історій» розповсюдив
інформацію про нього, чим також порушив
його права.

Ураховуючи викладене, позивач просив
визнати договір таким, що втратив
чинність за відсутністю
заборгованості та зобов'язати
відповідача вилучити із кредитної
історії інформацію про заборгованість.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 10 липня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду
Дніпропетровської області від 16 жовтня
2013 року, у задоволенні позову ОСОБА_4
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати зазначені судові рішення,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, та направити
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, законність
судових рішень в межах касаційного
оскарження, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень, не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, тому колегія
суддів вважає за необхідне касаційну
скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 10 липня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від
16 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
М.Є. Червинська

А.О. Лесько

В.А. Черненко