Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/458/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач Черненко В.
РІШЕННЯ

Іменем України

29.01.2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

Головуючого судді -
Черненко В.В.

Суддів - Потапенко
В.І. Чорнобривець О.С.

За участю
секретаря - Кечкіна А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді справу за
апеляційною скаргою селянського
фермерського господарства «АСК» на
рішення Устинівського районного суду
Кіровоградської області від 16.12.2013 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до
селянського фермерського господарства
«АСК» , третя особа на стороні позивача
фермерське господарство «Третяк Іван
Миколайович» про відшкодування
матеріальних збитків.

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся у суд з позовом до
селянського фермерського господарства
«АСК» , третя особа на стороні позивача
фермерське господарство «Третяк Іван
Миколайович» про відшкодування
матеріальних збитків. На
обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що йому на праві власності
належить земельна ділянка НОМЕР_1
площею 6.9109 га для ведення товарно
сільськогосподарського виробництва,
розташована на території
Олександрівської сільської ради
Долинського району Кіровоградської
області. Позивач зазначив, що 08.05.2011
року засіяв зазначену земельну ділянку
сояшником сорту «Ясон», що
підтверджується комісійним актом від
10.05.2011 року . В період з середини травня
2011 року по вересень 2011 року зазначену
земельну ділянку зайняв відповідач ,
який на протязі зазначеного часу
проводив на даній земельній ділянці
сільськогосподарські роботи в тому
числі, 24.05.2011 року пересіяв соняшник.
Зазначив, що 10.09.2011 року позивач
намагався зібрати врожай соняшнику,
однак відповідач перешкодив йому це
зробити, посилаючись на ухвалу
Долинського районного суду від 07.09.2011
року якою заборонено проводити
обробіток земельної ділянки. 11.09.2011
року відповідач самовільно зібрав
врожай соняшника з даної ділянки.

Позивач зазначив , що своїми діями
відповідач завдав йому збитки у
вигляді не отриманого доходу та витрат
на посів соняшника відповідно у сумі
63536грн. та 2609, 38 грн. які просив стягнути
з відповідача на його користь.

Рішенням Долинського районного суду
Кіровоградської області від 11.12.2012
року у задоволені позовних вимог про
стягнення з ФГ «АСК» на користь
позивача 66145 грн. на відшкодування
заподіяних збитків - відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду
Кіровоградської області від 06.03.2013 року
апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено ,
рішення Долинського районного суду
Кіровоградської області від 11.12.2012 року
залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України касаційна скарга ОСОБА_2
задоволено частково. Рішення
Долинського районного суду
Кіровоградської області від 11.12.2012 року
та ухвала апеляційного суду
Кіровоградської області від 06.03.2013 року
скасовано, справа направлена на новий
розгляд до суду першої інстанції.

10.09.2013 року позивач уточнив позовні
вимоги і просив стягнути з
відповідача прямі збитки у розмірі 2729,41
грн. недоотриману (упущену вигоду) у
розмірі 63536 грн. та моральну шкоду у
розмірі 129789, 96 грн.

16.09.2013 року позивач уточнив позовні
вимоги і просив стягнути з
відповідача прямі збитки у розмірі
2729,41 грн. і недоотриману (упущену)
вигоду у розмірі 63536 грн. всього 66265,41
грн.

16.12.2013 року позивачем до суду подано
заяву в якій зазначено, що позивач
просить суд вважати остаточними
позовними вимогами по справі
стягнення 66145 грн. 38 коп. з відповідач на
користь позивача.

Рішенням Устинівського районного суду
Кіровоградської області від 16.12.2013 року
позовні вимоги задоволено частково.
Суд стягнув з СФГ «АСК» на користь
ОСОБА_2 відшкодування матеріальних
збитків у сумі 52550 грн. та відшкодування
судових витрат пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог в сумі 525
грн. 50 коп.

В апеляційній скарзі ставиться
питання про скасування рішення суду
першої інстанції в зв'язку з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши законність та
об'грунтованність рішення суду першої
інстанції, відповідно до ст.303 ЦПК
України, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Задовольняючи частково позовні
вимоги суд першої інстанції встановив
, що рішенням Долинського районного
суду Кіровоградської області від 11
березня 2008 року визнано недійсним
державний акт на право приватної
власності, виданого громадянину
України, ОСОБА_3 на земельну ділянку
НОМЕР_1, площею 6.91 га, розташовану на
території Олександрівської сільської
ради Долинського району
Кіровоградської області .

Розпорядженням голови Долинської
районнної державної адміністрації від
07 травня 2008 року земельну ділянку за
НОМЕР_1, площею 6.91 га, розташовану на
території Олександрівської сільської
ради переведено до земель резерву.

24 листопада 2010 року, на підставі
рішення суду та розпорядження голови
Долинської районнної державної
адміністрації від 04 серпня 2008 року,
ОСОБА_2 отримано у власність земельну
ділянку за НОМЕР_1, площею 6.91 га,
розташовану на території
Олександрівської сільської ради, що
підтверджується державним актом на
право приватної власності на земельну
ділянку.

Суд першої інстанції зазначив, що
на початку травня 2011 року позивачем, на
підставі усної угоди про спільну
господарську діяльність з ФГ «Третяк
Іван Миколайович», земельну ділянку
НОМЕР_1, площею 6.91 га, розташовану на
території Олександрівської сільської
ради засіяно соняшником. Після чого,
СФГ «АСК» здійснено зайняття земельної
ділянки НОМЕР_1, площею 6.91 га та
проведено господарські роботи по
пересіву соняшником.

Встановлені обставини
підтверджуються: актом від 10 травня 2011
року про проведення на земельній
ділянці НОМЕР_1, площею 6.91 га посіву
соняшником сорту «Ясон»; актом від 24
травня 2011 року, що на земельній ділянці
НОМЕР_1, площею 6.91 га виявлено посів
соняшника у двох напрямках- «впоперек
та вздовж», з різницею у кілька днів.

10 вересня 2011 року ОСОБА_2
представниками СФГ «АСК» вчинено
перешкоди при намаганні зібрати врожай
соняшника на земельній ділянці НОМЕР_1,
площею 6.91 га. Представниками СФГ «АСК»
виконувалася ухвала Долинського
районного суду Кіровоградської
області від 07 липня 2011 року про заходи
забезпечення позову, яку було
скасовано ухвалою Долинського
районного суду від 19 квітня 2012 року про
скасування заходів забезпечення
позову.

Відповідно до акта від 10 вересня
2011 року, на земельній ділянці НОМЕР_1,
площею 6.91 га, СФГ "АСК" зібрано 4310 кг
насіння соняшника.

Рішенням Долинського районного
суду Кіровоградської області від 14
вересня 2011 року (набрало законної сили
в установленому законом порядку),
зобов'язано СФГ "АСК" повернути ОСОБА_2
земельну ділянку НОМЕР_1, площею 6.91 га,
розташовану на території
Олександрівської сільської ради та
заборонено СФГ «АСК» на цій земельній
ділянці проводити будь-яку
господарську діяльність.

Суд першої інстанції зазначив, що
Управлінням агропромислового розвитку
Долинської райдержадміністрації в
письмовому та нормативному розрахунку
встановлено, що СФГ «АСК» завдано
ОСОБА_2 збитки у вигляді: витрат на
посів соняшника: вартість пального -
1447.38 грн., вартість посівного матеріалу
- 1162.00грн., всього на суму 2609.38 грн.;
неотриманого доходу за час тимчасового
невикористання земельної ділянки:
урожайність соняшника у 2011 році
складає 28.73 цнт/га, очікуваний валовий
збір соняшника із земельної ділянки
площею 6.9109 га становить 19.855 тонн,
ринкова ціна однієї тонни соняшника -
3200.00 грн., всього на суму 63536.00 грн.

Суд першої інстанції зазначив, що
статті 156 та 157 ЗК України передбачають
підстави й порядок відшкодування
збитків власникам землі та
землекористувачам, заподіяних
внаслідок: недодержання заходів за час
тимчасового невикористання земельної
ділянки підприємствами, установами,
організаціями і громадянами. Порядок
визначення та відшкодування збитків
власникам і землекористувачам
встановлюється постановою Кабінету
Міністрів України від 25 липня 2007 р. № 963
«Про затвердження Методики визначення
розміру шкоди, заподіяної внаслідок
самовільного зайняття земельних
ділянок, використання земельних
ділянок не за цільовим призначенням,
зняття ґрунтового покриву (родючого
шару ґрунту) без спеціального дозволу».

Відповідно до письмового звернення
ОСОБА_2, положень «Методики визначення
розміру шкоди, заподіяної внаслідок
самовільного зайняття земельних
ділянок, використання земельних
ділянок не за цільовим призначенням,
зняття ґрунтового покриву (родючого
шару ґрунту) без спеціального дозволу»,
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України від 25 липня 2007 р. № 963
«Про затвердження Методики визначення
розміру шкоди, заподіяної внаслідок
самовільного зайняття земельних
ділянок, використання земельних
ділянок не за цільовим призначенням,
зняття ґрунтового покриву (родючого
шару ґрунту) без спеціального дозволу»
та Порядку визначення та відшкодування
збитків власникам землі та
землекористувачам затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 19 квітня 1993 р. № 284, - суду надано акт
«Про визначення розміру неодержаного
доходу ОСОБА_2.» від 02 грудня 2013 року,
складеного комісією, створеною на
підставі розпорядження голови
Долинської районної державної
адміністрації від 25 листопада 2013 року
за № 518-р «Про утворення комісії з
визначення розміру та відшкодування
збитків власникам землі та
землекористувачам» та розпорядження
від 26 листопада 2013 року за № 519-р «Про
внесення змін до складу комісії з
визначенням розміру та відшкодування
збитків власникам землі та
землекористувачам», затвердженого
першим заступником голови Долинської
районної державної адміністрації К.
Москалець, 02 грудня 2013 року. Згідно
цього акту, комісією встановлено:
земельна ділянка НОМЕР_1, площею 6,9109 га,
урожайність соняшника на території
Долинського району за 2011 рік (ф-29-сг) - 19,7
цнт/га, валовий збір соняшника - 13,614
тонн, вартість однієї тони соняшника
станом на 15 вересня 2011 року - 3860.00 грн.,
розмір неодержаного доходу становить
52550.00 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку ,
шо при встановлених обставинах, коли
вимоги про відшкодування шкоди
ґрунтуються на доводах про знищення
посівів соняшника, доказування яких
позивачем здійснюється на загальних
підставах та доводах, поданими
позивачем письмовими доказами про
пошкодження посівів внаслідок
порушення земельного законодавства, в
тому числі щодо самовільного захвату
земельної ділянки (рішення Долинського
районного суду Кіровоградської
області від 14 вересня 2011 року (набрало
законної сили в установленому законом
порядку), позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача збитків, які
власник землі міг би одержати при
використанні земельної ділянки і які
він не одержав за час до повернення
самовільно зайнятої ділянки, є
обгрунтованими. Позовні вимоги в
частині стягнення з відповідача
відшкодування матеріальної шкоди в
сумі 66145.38 грн. підлягають задоволенню
частково, так як ґрунтуються на
письмовому та нормативному розрахунку
управління агропромислового розвитку
Долинської райдержадміністрації, який
відповідно до положень ст.ст.57-59 ЦПК
України, не є належним та допустимим
доказам. Позовні вимоги щодо розміру
відшкодування збитків підлягають
задоволенню у розмірі неодержаного
доходу в сумі 52550 грн., як обгрунтовані,
відповідно до акту «Про визначення
розміру неодержаного доходу ОСОБА_2»
від 02 грудня 2013 року, складеного
комісією, створеною на підставі
розпорядження голови Долинської
районної державної адміністрації від 25
листопада 2013 року за № 518-р «Про
утворення комісії з визначення розміру
та відшкодування збитків власникам
землі та землекористувачам» та
розпорядження від 26 листопада 2013 року
за № 519-р «Про внесення змін до
складу комісії з визначенням розміру
та відшкодування збитків власникам
землі та землекористувачам»,
затвердженого першим заступником
голови Долинської районної державної
адміністрації К. Москалець, 02 грудня 2013
року.

Проте з такими висновками суду першої
інстанції в повному обсязі погодитись
не можливо.

Відповідно до ст.. ст.. 10, 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше, як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб в межах заявлених вимог
та на підставі наданих доказів.

Відповідно до ст..213 ЦПК України
обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин , на які сторони посилаються,
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст..215 ЦПК України в
рішенні суду повинно бути вказано на
підставі яких доказів та з яких
мотивів суд вважає встановленою
наявність або відсутність фактів якими
обґрунтовувались вимоги чи
заперечення .

Згідно положень ч.1,3 ст.10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що
предметом судового розгляду є
відшкодування збитків у зв'язку з
незаконним використанням земельної
ділянки .

Колегія суддів дійшла висновку, що суд
першої інстанції в порушення норм ЦПК
України не з'ясував дійсні обставини
по справі, що мають значення для
правильного вирішення справи, зокрема
- яке право позивача порушено
відповідачем по справі виходячи із
статті 3 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач зазначає, що відповідачем по
справі позивачу заподіяно шкоду в
зв'язку з самовільним захватом
земельної ділянки відповідачем в
травні 2011 року і знищенням посівів
соняшника на земельній ділянці НОМЕР_1,
площею 6.91 га, розташованої на території
Олександрівської сільської ради.

Відповідач заперечує проти зазначених
доводів мотивуючи свої вимоги тим, що
користувались земельною ділянкою на
законих підставах, про що зазначили і
вапеляційній скарзі.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач є власником спірної
земельної ділянки про що свідчить
державний акт на право власності на
земельну ділянку від 24.11.2010 року.

10.01.2011 року між ОСОБА_2 та ФГ « Третяк
Іван Миколайович» укладено договір
оренди даної земельної ділянки на 10
років. Актом про передачу земельної
ділянки, без дати , засвідчено, що
земельна ділянка передана орендарю , що
підтверджується підписами сторін .
Договір зареєстровано у відділі
Держкомзему у Долинському районі
30.06.2011р.

Позивач зазначає, що 08.05.2011 року,
засіяв земельну ділянку соняшником
сорту «Ясон», що підтверджується актом
від 10.05.2011 року , а відповідач через
декілька днів пересіяв дану земельну
ділянку і в вересні місяці 2011 року
зібрав врожай соняшника ,чим заподіяв
шкоду позивачу, яка складається із
прямих збитків у розмірі 2729,41 грн. і
недоотриманої (упущеної ) вигоди у
розмірі 63536 грн. В наступному позивач
уточнив остаточну суму шкоди у розмірі
66145 грн. 38 коп.

Колегія судів приймаючи до уваги
встановлені обставини дійшла
висновку що на час посіву соняшника ,
08.05.2011 року, земельна ділянка НОМЕР_1,
власником якої є позивач, 10.01.2011 року
передана в оренду ФГ «Третяк Іван
Миколайович» на 10 років, що
підтверджується матеріалами справи і
не заперечується сторонами. Зазначене
свідчить , що землекористувачем,
відповідно до договору оренди
земельної ділянки , станом на 08.05.2011
року, було фермерське господарство.
Докази на підтвердження того, що
позивач, не звертаючи увагу на договір
оренди, користувався даною земельною
ділянкою зокрема в частині посіву в
травні місяці 2011 року , соняшника і
збирання врожаю в осіній період, в
матеріалах справи відсутні. Посилання
позивача на акт від 10.05.2011 року, як на
належний доказ на підтвердження
позовних вимог, що посів соняшника
проводив позивач , є необґрунтованим ,
оскільки даний акт підтверджує тільки
те, що 08.05.2011 року проведено посів
соняшника на площі 6.9109 га. під урожай
2011 року на ділянці НОМЕР_1 власником
якої є позивач і не має ніякої
інформації відносно того хто проводив
польові роботи. Крім того, обставини в
частині проведення польових робіт на
земельній ділянці НОМЕР_1, встановлені
судом касаційної інстанції в ухвалі
від 10.07.2011 р. в якій зазначено, що
обробіток земельної ділянки і
засівання, проводило фермерське
господарство «Третяк Іван
Миколайович».

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції і ухвали апеляційної
інстанції Ввищий спеціалізований суд
України в своїй ухвалі від 10.07.2013 року
зазначив: що хоча спірна земельна
ділянка і була передана в оренду третій
особі, але обробіток земельної ділянки
та її засівання соняшником ФГ «Третяк
Іван Миколайович» здійснювалось не у
зв'язку з її орендою, а на інших,
визначених умовах на користь позивача ,
як власника земельної ділянки.
Зазаначено , що вказані обставини
залишились поза увагою судів
попередніх інстанціїй

Колегія суддів перевірила зазначені
обставини і дійшла висновку , що

не знайшли свого підтвердження доводи
позивача, що між позивачем та ФГ «
Третяк Іван Миколайович» укладена
усна угода про сумісну діяльність
відносно використання спірної
земельної ділянки, яка знаходилась в
оренді ФГ « Третяк Іван Миколайович» в
період (травень-вересень 2011 року).

З матеріалів справи вбачається, що
польові роботи в травні 2011 року на
земельній ділянці НОМЕР_1 , яка
перебувала в оренді ФГ « Третяк Іван
Миколайович» з січня 2011 року
проводились саме фермерським
господарством, що не заперечував і сам
позивач.

Відповідно до ч.3. статті 386,ч.1 статті 390
ЦК України власник, права якого
порушені , має право на відшкодування
завданої йому шкоди. Відповідно до
статті 152 ЗК України захист прав
громадян та юридичних осіб на земельні
ділянки здійснюються шляхом
відшкодування заподіяних збитків.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст.. ст.. 10 , 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше, як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб в межах заявлених вимог
та на підставі наданих доказів.

Колегія судів приймаючи до уваги
встановлені обставини дійшла висновку,
що позовні вимоги не підлягають
задоволенню, оскільки позивачем не
надано належних доказів на
підтвердження позовних вимог ,зокрема
що відповідачем заподіяна шкода саме
позивачу у зв'язку з обставинами
викладеними в позовній заяві.

За таких обставин рішення суду першої
інстанції не можна визнати таким, що
відповідає вимогам ст.ст.212, 213 ЦПК
України щодо його законності і
обґрунтованості, а тому відповідно до
ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення, яким
відмовити позивачу у задоволенні
позову, оскільки позовні вимоги не
підтверджуються належними доказами та
не ґрунтуються на законі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 309, 313-314, 316-317, 319
ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу селянське
фермерське господарство «АСК» -
задовольнити.

Рішення Устинівського районного суду
Кіровоградської області від 16.12.2013 року
- скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до
селянського фермерського господарства
«АСК» , третя особа на стороні позивача
фермерське господарство «Третяк Іван
Миколайович» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди -
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: