У х в а л а

10 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
Судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Головуючого Горелкіної Н.А.

суддів:
Іваненко Ю.Г., Ізмайлової Т.Л.,

Журавель В.І., Остапчука
Д.О.

розглянувши заяву товариства з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «Союз-Дніпро» про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 1 листопада 2013
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Союз-Дніпро» про захист прав
споживачів,

в с т а н о в и л а:

В березні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із позовом до ТДВ «Страхова
компанія «Союз-Дніпро» про захист прав
споживачів, в обґрунтування якого
зазначив, що він уклав із відповідачем
договір страхування транспортних
засобів №753 від 17 листопада 2011 року за
яким відповідач прийняв на страхування
майнові інтереси страхувальника,
пов'язані з володінням, користуванням
та розпорядженням транспортним
засобом - Форд-Мондео, держ. №НОМЕР_1, на
випадок його пошкодження, знищення або
втрати внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,
протиправних дій третіх осіб, в тому
числі незаконне заволодіння,
стихійного лиха, падіння сторонніх
предметів.

В серпні 2012 року в м.Маріуполь
відбулася дорожня-транспортна пригода
за участю водія застрахованого
автомобіля ОСОБА_4, який на законних
підставах керував вищезазначеним
транспортним засобом. В результаті ДТП
автомобіль було пошкоджено.

16 серпня 2012 року він звернувся до
відповідача із заявою про настання
страхового випадку та виплату
страхового відшкодування, до якої
додав всі передбачені договором
документи, які були в наявності у нього.

У виплаті йому страхового
відшкодування було відмовлено, відмова
вмотивована тим, що згідно довідки ДАІ
від 17 серпня 2012 року за №573, ОСОБА_4, який
керував автомобілем Форд-Мондео під
час керування перебував у стані
алкогольного сп'яніння.

Вважає таку відмову безпідставною,
оскільки постановою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 13
листопада 2012 року справу про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_4 закрито в зв'язку з
відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

У зв'язку з чим просив стягнути з
відповідача на його користь страхове
відшкодування в розмірі 98244,06 грн., пеню
у розмірі 2139,84 грн., 3 % річних у розмірі
427,97 грн., та суму інфляційного
збільшення заборгованості у розмірі
196,49 грн.

Рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 16
травня 2013 року стягнуто з ТДВ «СК
«Союз-Дніпро» на користь ОСОБА_3
страхове відшкодування в сумі 94 194 грн 06
коп., 4 050 грн на відшкодування витрат з
транспортування пошкодженого
автомобіля, пеню в сумі 2 139 грн 84 коп.,
три відсотки річних за прострочення
виплат страхового відшкодування в сумі
427 грн 97 коп., інфляційні втрати в сумі 196
грн 49 коп., а всього 101 008 грн 40 коп.
Вирішено питання розподілу судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 14 жовтня
2013 року рішення районного суду
в частині суми, яка підлягає стягненню,
змінено. Стягнуто з ТДВ «СК
«Союз-Дніпро» на користь ОСОБА_3
страхове відшкодування в сумі 93 487 грн 75
коп., пеню в сумі 2 036 грн 24 коп.,
три відсотки річних за прострочення
виплат страхового відшкодування в
сумі 407 грн 24 коп., інфляційні втрати в
сумі 186 грн 97 коп. Вирішено питання
розподілу судових витрат. В іншій
частині рішення районного суду
залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 1 листопада 2013
року товариству з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Союз-Дніпро» відмовлено у відкритті
касаційного провадження за його
касаційною скаргою на рішення
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 16 травня 2013 року
та рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 14 жовтня
2013 року.

У січні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Союз-Дніпро» надійшла заява про
перегляд Верховним судом України
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 1 листопада 2013
року, в якій заявник посилається на
неоднакове застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм закону, що потягло ухвалення
різних за змістом рішень у подібних
правовідносинах.

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права,
заявник наводить ухвали колегії суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 вересня 2013 року.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Згідно з Постановою Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня 2011 року «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України» заява про перегляд судових
рішень у цивільних справах із підстави,
передбаченої пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК України, може бути подана
за сукупності таких умов: судом (судами)
касаційної інстанції при розгляді двох
або більше справ неоднаково
застосовано одні й ті самі норми
матеріального права; справи стосуються
спорів, які виникли з подібних
правовідносин; має місце ухвалення
різних за змістом судових рішень судом
(судами) касаційної інстанції.

Неоднакове застосування одних і тих
самих норм матеріального права
полягає, зокрема: у різному тлумаченні
судами змісту і сутності правових норм,
що призвело до різних висновків про
наявність чи відсутність суб'єктивних
прав та обов'язків учасників
відповідних правовідносин; у різному
застосуванні правил конкуренції
правових норм при вирішенні колізій
між ними з урахуванням юридичної сили
цих правових норм, а також їх дії у часі,
просторі та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню; у різному визначенні
предмета регулювання правових норм,
зокрема застосуванні різних правових
норм для регулювання одних і тих самих
правовідносин або поширенні дії норми
на певні правовідносини в одних
випадках і незастосуванні цієї самої
норми до аналогічних відносин в інших
випадках, тобто різне застосування
закону, який не підлягав застосуванню;
у різному застосуванні правил аналогії
права чи закону у подібних
правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень означає, що суд (суди) касаційної
інстанції при розгляді двох або більше
справ за подібних правовідносин при
однаковому їх матеріально-правовому
регулюванні дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків.

Посилання заявника на ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 вересня 2013 року, як на
підставу неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах є безпідставними,
оскільки згідно з Постановою Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня 2011 року «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України» постановлення касаційною
інстанцією ухвали про скасування
рішення судів нижчих інстанцій із
передачею справи на новий розгляд не
означає остаточного вирішення спору у
справі й застосування норм
матеріального права для вирішення
спору по суті, тому відповідні ухвали
не можуть бути предметом перегляду в
порядку, передбаченому главою 3 розділу
V ЦПК, і на них не може здійснюватися
посилання на підтвердження підстави,
встановленої пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК.

У зв'язку з наведеним у допуску справи
до провадження Верховного суду України
слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 73, 354, 355, 356 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_3 до
товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Союз-Дніпро» про захист прав
споживачів, за заявою товариства з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «Союз-Дніпро» про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 1
листопада 2013 року до провадження
Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.А. Горелкіна Судді: Ю.Г
ІваненкоТ.Л. ІзмайловаВ.І. ЖуравельД.О.
Остапчук