Апеляційний суд міста Севастополя
Справа №22-ц/797/160/2014р.
інстанції Гаврилова О.В.
Доповідач в апеляційній
інстанції Саліхов В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року колегія судової палати
в цивільних справах Апеляційного суду
міста Севастополя в складі:

головуючого - Саліхова В.В.,

суддів - Андрейченко А.А.,
Лівінського С.В.,

за участю секретаря - Григорчук І.О.,

позивача - ОСОБА_4,

відповідача - ОСОБА_5,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Севастополі
апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення
Гагарінського районного суду міста
Севастополя від 08 листопада 2013 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про стягнення матеріального
збитку та відшкодування моральної
шкоди, спричинених залиттям,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2012 року позивач ОСОБА_4
звернувся до місцевого суду з позовом
до відповідача ОСОБА_5, в якому просив
стягнути з останньої на його користь
матеріальний збиток в розмірі 5 723,25
грн., моральну шкоду в розмірі 2 000 грн.

Вимоги позову мотивовані тим, що
позивач по справі є власником
вбудованого торгівельного приміщення
НОМЕР_1 загальною площею 102,6 кв.м.,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1. В
приміщенні, що належить відповідачу,
розташованому поверхом вище, 09.07.2012
року відбувся витік води, внаслідок
чого було затоплено приміщення, що
належить позивачу, про що складено
відповідний акт. Для проведення
відновлюваного ремонту позивачем було
укладено договір підряду та сплачено
за ремонт 5 723,25 грн., які просить
стягнути на свою користь з відповідача.

Відповідачу була надіслана претензія
на вказану суму, проте відповідь не
отримана. Також позивач зазначає, що
діями відповідача йому спричинено
моральну шкоду, душевні страждання
внаслідок необхідності усунення
наслідків залиття в найкоротші строки,
пошуку спеціалістів.

Рішенням Гагарінського районного суду
м. Севастополя від 08.11.2013 року позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5
на користь ОСОБА_4 у відшкодування
матеріальної шкоди суму у розмірі 2861,23
грн., у відшкодування моральної шкоди
суму у розмірі 300 грн., витрати по сплаті
судового збору у розмірі 87,84грн. В іншій
частині позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач
ставить питання про скасування
вказаного рішення суду та ухвалення
нового про відмову у задоволенні
позовних вимог. Апелянт вважає, що
оскаржуване рішення є незаконним та
необґрунтованим, висновки суду не
відповідають дійсним обставинам
справи, останнім порушені норми
матеріального та процесуального права,
що відповідно до ст.309 ЦПК України є
підставою для скасування рішення
місцевого суду.

Заслухавши доповідь головуючого,
пояснення сторін, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що вона не підлягає задоволенню
за наступних підстав.

Приймаючі рішення про задоволення
позовних вимог в частині відшкодування
матеріальної шкоди та частковому
задоволенні позовних вимог про
відшкодування моральної шкоди, суд
першої інстанції виходив з доведеності
позивачем своїх позовних вимог.

З таким висновком місцевого суду
погоджується і колегія суддів.

Із матеріалів справи вбачається, що
09.07.2013 року сталося залиття
торгівельного приміщення НОМЕР_1,
загальною площею 102,6 кв.м.,
розташованого за адресою АДРЕСА_1, яке
належить на праві власності позивачу
по справі (ар.с.5). Причиною залиття став
розрив труби в мережі водопостачання в
приміщенні НОМЕР_2, розташованого за
вказаною адресою, але поверхом вище.
Вказане приміщення належить на праві
власності ОСОБА_5 - відповідачу по
справі, та ОСОБА_6 по 1/2 частки кожному
(ар.с.61).

На підтвердження даних обставин
працівниками ПП «СК«Комфорт», на
обслуговуванні якого знаходиться
спірна будівля, 09.07.2013 року було
складено відповідний акт. Відповідно
до останнього встановлено, що
пошкоджено приміщення, що належить
позивачу, а саме - торгівельна зала у
розмірі 49 кв.м., на стелі свіжі сліди
протоки, частково пошкоджена стеля 7х7,
стіни гіпсокартону, штукатурка.
Відбулося замикання електропроводки
та залиття битової кімнати та санвузлу
загальною площею 10,5 кв.м. (ар.с.6).
Відповідно до договору підряду №3 від
20.07.2012 року, укладеного між позивачем
ОСОБА_4 та ПП підприємцем ОСОБА_7
загальна сума поновлюваного ремонту,
який проводився у зв'язку з зазначеним
залиттям, складає 5723 грн. 25 коп.(ар.с.7-8),
які позивач сплатив повністю (ар.с.62).
Також з матеріалів справи вбачається,
що приміщення позивача та відповідача
знаходяться в оренді. У приміщенні, що
належить позивачу, розташовано магазин
«ІНФОРМАЦІЯ_1», а у приміщенні, що
належить відповідачу, орендує ООО
«Нова пошта». Відповідач у судовому
засіданні зазначила, що договором
оренди не передбачена
відповідальність орендаря за можливе
залиття приміщення, як наданого в
оренду так і іншого.

Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України, на підставі
якої вирішено спір, передбачено, що
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

За змістом ч.1ст.1167 України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Суд першої інстанції правильно вважав,
що між спричиненням шкоди майну ОСОБА_4
і винними діями ОСОБА_5 є
причинно-наслідковий зв'язок, вина
останньої, як власника 1/2 частки
зазначеного приміщення встановлена, а
тому є підстави для покладення на
відповідача обов'язку з відшкодування
шкоди, заподіяної внаслідок залиття
приміщення позивача.

Відповідно до ч.2 ст.1192 ЦК України
розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Враховуючи, що сума збитків, яка
підлягає відшкодуванню, та сума
реальних витрат, понесених
останнім,підтверджена доказами по
справі, колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
визначення розміру збитків в сумі 2861
грн. 23 коп., оскільки ОСОБА_5 є власником
лише 1/2 частки приміщення НОМЕР_2,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Також колегія суддів погоджується із
висновками суду першої інстанції щодо
відшкодування моральної шкоди.

Визначаючи розмір моральної шкоди та
покладаючи обов'язок по його
відшкодуванню у розмірі 300 грн. на
відповідача, суд достатньо врахував
роз'яснення Пленуму Верховного Суду
України, даних у п.9 постанови "Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної / немайнової /
шкоди", згідно з якими розмір
відшкодування моральної шкоди
визначається в межах заявлених вимог
залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних і
фізичних страждань, з урахуванням в
кожному конкретному випадку ступеню
вини відповідача та інших обставин.
Зокрема, враховується характер і
тривалість страждань, стан здоров'я
потерпілого, тяжкість завданої травми,
істотність вимушених змін у його
життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації.

Зваживши на наведене, та враховуючи
характер завданих моральних страждань
і первісні вимоги позивача щодо
розміру моральної шкоди, судова
колегія вважає, що розмір моральної
шкоди судом першої інстанції
визначений правильно.

Посилання апелянта на порушення, які
мали місце при складанні ПП «СК
«Комфорт» 09.07.2013 року Акту залиття
зазначеного приміщення, на думку
колегії суддів, не може тягнути за
собою скасування або зміну рішення
суду першої інстанції, оскільки сам
факт залиття відповідач не оскаржує, а
на підтвердження інших наслідків
останнього, у порушення вимог ст.60 ЦПК
України, не представлено будь-яких
доказів.

Також, на думку колегії суддів,
безпідставними є посилання апелянта на
те, що у зв'язку з тим, що приміщення
НОМЕР_2 розташоване за адресою: АДРЕСА_1,
передано ООО «Нова пошта» в оренду,
вона як власник останнього позбавлена
можливості перевіряти стан системи
водопостачання, а тому не може нести
відповідальність за залиття, оскільки
відповідно до вимог діючого
законодавства на власника покладено
обов'язок підтримувати приміщення та
відповідні комунікації у належному
стані, а тому саме відповідач повинна
здійснювати відповідні перевірки.

Не тягнуть за собою скасування або
зміну рішення посилання апелянта на те,
що сума матеріальної шкоди зазначена
позивачем, не відповідає її дійсному
розміру, оскільки у порушення вимог
ст.60 ЦПК України відповідач не надав
суду жодного доказу на підтвердження
зазначених обставин.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції
в межах доводів позову повно і всебічно
дослідив обставини спору, дав належну
оцінку зібраним по справі доказам,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює і у відповідності з вимогами
закону прийшов до правильного
висновку про те, що позовні вимоги
підлягають задоволенню частково.

При цьому суд першої інстанції вірно
визначив, що відповідальність за
спричинену матеріальну, так і
моральну шкоду, а також судові витрати
слід покласти на відповідачку,
оскільки залиття трапилось з її
провини.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, не дають підстав
для висновку про порушення або
неправильне застосування судом норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело б до неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,313-315,317,319
ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5
відхилити.

Рішення Гагарінського районного
суду міста Севастополя від 08 листопада
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної чинності
з моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/
В.В.Саліхов

Судді: /підпис/
А.А.Андрейченко

/підпис/
С.В.Лівінський

Згідно оригіналу:

Суддя Апеляційного суду

міста Севастополя В.В.Саліхов