АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 542/715/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/625/14
Головуючий у 1-й інстанції Стрельченко
Доповідач Триголов В. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року м. Полтава

Колегія суддів cудової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області в складі:

головуючого судді: Триголова В.М.

Суддів: Бондаревської С.М., Пікуля
В.П.

при секретарі: Порохні А.А.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві апеляційну
скаргу ОСОБА_1

на рішення Новосанжарського районного
суду Полтавської області від 21
листопада 2013 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю
виробничо-комерційної фірми
«Укрсельхозпром», треті особи -
Малоперещепинська сільська рада
Новосанжарського району Полтавської
області, ОСОБА_2, Новосанжарська
районна державна адміністрація,
Держземагенство у Новосанжарському
районі, приватний нотаріус
Дніпропетровського районного
нотаріального округу ОСОБА_3, приватний
нотаріус Полтавського міського
нгтаріального округу ОСОБА_4, про
визнання договору міни земельних
ділянок недійсними, повернення
земельної ділянки із чужого
незаконного володіння та визнання
недійсним державного акту на право
власності на земельну ділянку ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Новосанжарського районного
суду Полтавської області від 21
листопада 2013 року в позові ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю
виробничо-комерційної фірми
«Укрсельхозпром», треті особи -
Малоперещепинська сільська рада
Новосанжарського району Полтавської
області, ОСОБА_2, Новосанжарська
районна державна адміністрація,
Держземагенство у Новосанжарському
районі, приватний нотаріус
Дніпропетровського районного
нотаріального округу ОСОБА_3, приватний
ноьаріус Полтавського міського
нгтаріального округу ОСОБА_4, про
визнання договору міни земельних
ділянок недійсними, повернення
земельної ділянки із чужого
незаконного володіння та визнання
недійсним державного акту на право
власності на земельну ділянку -
відмовлено.

Додатковим рішенням Новосанжарського
районного суду Полтавської області
від15 січня 2014 року зазначено, що
судовий збір компенсується за рахунок
держави.

Рішення оскаржене позивачем ОСОБА_1,
яка в апеляційній скарзі просить
скасувати рішення місцевого суду та
ухвалити нове про задоволення її
позовних вимог. Свої доводи
обгрунтовує тим, що судом першої
інстанції неповно з'ясовано обставини,
що мають істотне значення для справи та
невірно застосувано норми
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
доводи апеляційної скарги, приходить
до висновку, що скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно ч.1 п.1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, 27 вересня 2002 року
Товариством з обмеженою
відповідальністю
виробничо-комерційною фірмою
«Укрсельхозпром» та ОСОБА_5, який діє за
дорученням, посвідченим приватним
нотаріусом Полтавського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 06.09.2002
року, за реєстром №2978 від імені ОСОБА_1
укладено договір міни земельної
ділянки, посвідчений приватним
нотаріусом Дніпропетровського
районного нотаріального округу
ОСОБА_3 та зареєстровано в реєстрі №2593,
за яким позивачка обміняла земельну
ділянку сільськогосподарських угідь
площею 4,13 га, яка розташована на
території Малоперещепинської
сільської ради Новосанжарського
району Полтавської області, цільове
призначення якої для товарного
сільськогосподарського виробництва на
земельну ділянку 0,250 га, розташовану в
АДРЕСА_1, передану для будівництва та
обслуговування житлового будинку.

Як вбачається з п. 4 Договору міни від
27.09. 2002 року обмін земельних ділянок за
погодженням сторін здійснено без
доплати.

Договір містить усі істотні умови про
перехід права власності на земельні
ділянки, встановлені ст. 132 ЗК України,
зокрема укладений у письмовій формі,
нотаріально посвідчений.

На підставі договору міни земельних
ділянок від 27.09.2002 року № 2593 відповідач
ТОВ ВКФ «Укрсельхозпром»
зареєструвало за № : 00 : 004 : 0224
своє право власності на земельну
ділянку площею 4,13 га, що розташована на
території Малоперещепинської
сільської ради Новосанжарського
району. 07.02.2008 року відповідачу було
видано Державний акт на право
власності серії ПЛ № 210658 на земельну
ділянку площею 4, 13 га.

Відповідно до пункту 15 Перехідних
положень Земельного кодексу України
громадяни та юридичні особи, які мають
у власності земельні ділянки для
ведення селянського (фермерського)
господарства та іншого товарного
сільськогосподарського виробництва, а
також громадяни України власники
земельних часток (паїв) не вправі до 1
січня 2005 року продавати або іншим
способом відчужувати належні їм
земельні ділянки та земельні частки
(паї), крім міни, передачі їх у спадщину
та при вилученні земель для суспільних
потреб.

Аналіз даної правової норми свідчить
про те, що дія мораторію на відчуження
земельних ділянок
сільськогосподарського призначення не
поширюється на правочини щодо обміну
земельної ділянки на іншу земельну
ділянку.

Згідно вимог ст. 131 Земельного Кодексу
України громадяни та держава мають
право набуття у власність земельні
ділянки на підставі міни, дарування,
успадкування та інших
цивільно-правових угод.

Згідно п. 4 Прикінцевих положень
Цивільного Кодексу України, який
набрав чинності 1січня 2005 року цей
Кодекс застосовуються до цивільних
відносин, що виникли після набрання ним
чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до
набрання чинності Цивільним Кодексом
України, положення цього Кодексу
застосовуються до тих прав і обовязків,
що виникли або продовжують існувати
після набрання ним чинності.

З урахуванням викладеного, суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку,
що на час укладання договору міни
ніяких законодавчих заборон щодо
укладення цього договору не було, а
тому з цих підстав позовні вимоги
позивачки є необґрунтованими.

Враховуючи викладене, а також те, що
договір міни, укладений 27.09.2002 року,
посвідчений приватним нотаріусом та
зареєстрований в реєстрі за № 2593, є
укладеним з дотриманням норм ЦК
України та ЗК України; процедура видачі
державного акту, виданого 07.02.2008 року на
земельну ділянку площею 4, 13 га не
порушена, суд першої інстанції прийшов
до вірного висновку про відсутність
підстав для визнання державного акту
на право власності на земельну ділянку
недійсним.

Як встановила колегія суддів, такий
висновок місцевого суду є вірним,
оскільки суд дійшов його після повного,
всебічного та об'єктивного з'ясування
фактичних обставин справи, прав та
обов'язків сторін в даних
правовідносинах, з правильним
застосуванням норм матеріального
права.

Оскільки позивачкою не було доведено
належними та обгрунтованими доказами
того що в 2002 році вона уклала з
відповідачем не договір міни, а оренди
земельної ділянки, а так само не
доведено існування обставин, що стали б
підставою для визнання договору міни
земельних ділянок не дійсним, місцевий
суд прийшов до правильного висновку, що
відсутні підстави для витребування у
відповідача земельної ділянки площею 4,
13 га, так як останній набув право
власності на земельну ділянку на
підставах, передбачених
законодавством

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає що доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду
першої інстанції, тому апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду -
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308
ч.1, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Новосанжарського районного
суду Полтавської області від 21
листопада 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

С у д д і:
В.М. Триголов

С.М. Бондаревська

В.П. Пікуль