Дата документу 04.02.2014
Справа № 320/6604/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 року Мелітопольський
міськрайонний суд Запорізької області
у складі:

головуючого судді Зимогляд В.В.

при секретарі Галикіній Н.Г.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Мелітополі справу за
позовом ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Сервіор»
про спонукання до виконання певних дій
та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом,
в якому просить зобов'язати
відповідача виконати умови договору в
повному обсязі, а саме: виконати проект
відведення земельної ділянки за
адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер
.02.014.0098) з цільовим призначенням -
для розміщення та обслуговування
гаража та подати його на державну
землевпорядну експертизу в строк до 14
грудня 2013 року, та стягнути з
відповідача на її користь моральну
шкоду в сумі 2000 гривень а також судові
витрати у розмірі 514,70 грн., з яких: 114,70
грн. - витрати пов'язані зі сплатою
судового збору та 400 грн. витрати на
правову допомогу.

Свої позовні вимоги позивачка
мотивують тим, що їй на праві приватної
власності на підставі договору
дарування належить капітальний гараж
АДРЕСА_1, що підтверджується копією
договору дарування від 15.07.2003 року.
Після набуття у дар нерухомості вона
уклала з Мелітопольською міською радою
договір оренди земельної ділянки,
строком на 50 років, що підтверджується
доданою до позову копією договору
оренди земельної ділянки від 03.12.2004
року. Договір було зареєстровано у
виконавчому комітеті Мелітопольської
міської раді, про що у державному
реєстрі земель вчинено запис від 20.12.2004
року. Земельній ділянці був присвоєний
кадастровий номер - .02.014.0098. Згідно
відповіді управління комунальною
власністю Мелітопольської міської
ради від 05.10.2009 року № Р-1765 для розгляду
питання про передачу у власність
земельної ділянки їй було
рекомендовано надати до Управління
комунальною власністю технічну
документацію із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельну ділянку. В грудні 2009
року між нею та відповідачем був
укладений усний договір на виконання
землевпорядних робіт з виготовлення
проекту землеустрою. Вона з
відповідачем домовилась, що проект
землеустрою буде виготовлений
протягом двох місяців, тобто до 14.02.2010
року. Свої зобов'язання щодо оплати
зазначених сум вона виконала належним
чином та сплатила відповідачу 1500
гривень. Крім того, відповідачу було
надано заяву про виконання проекту
відведення земельної ділянки, рішення
про дозвіл розробки проекту
відведення, паспорт, ідентифікаційний
номер, графічні матеріали (висновок
архітектури і містобудування). Однак в
обговорений відповідачем строк
документи не були виготовлені. Її
неодноразові звернення щодо строків
виготовлення проекту працівниками ТОВ
«Сервіор» ігнорувались. Крім того, вона
вважає, що відповідачем їй було
спричинено моральну шкода, яку вона
оцінює у 2000 гривень, котра полягає в
тому що вона на протязі чотирьої років
постійно приходила та дзвонила
відповідачеві з проханням виконати
його обов'язки за договором.

Позивачка у судовому засіданні
підтримала заявлені вимоги та просила
позов задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «Сервіор»
- Кучерявко С.М. у судовому засіданні
позов не визнав повністю, пояснюючи
тим, що твердження позивачки, що в
грудні 2009 року між нею та ТОВ «Сервіор»
було укладено договір на виконання
землевпорядних робіт з виготовлення
проекту землеустрою, не відповідає
дійсності, оскільки такого договору
між сторонами не укладалося. Крім того,
позивачка з власного бажання
відмовилась від укладання
вищевказаного договору. Відповідно до
вимог ст. 22 Закону України «Про
землеустрій» саме договір є підставою
для виконання землевпорядних робіт.
Крім того, позивачка звернувшись до ТОВ
«Сервіор» з проханням виготовити
проект землеустрою, не побажала
погодити документацію із землеустрою
із суміжними землекористувачами,
оскільки має з ними конфлікт. Вказані
обставини унеможливлюють подальшу
роботу з виготовлення проекту
землеустрою.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши
докази, які маються в матеріалах
справи, суд вважає, що в задоволенні
позовних вимог слід відмовити на
наступних підставах.

ОСОБА_1 на праві приватної власності на
підставі договору дарування належить
капітальний АДРЕСА_1, що
підтверджується копією договору
дарування від 15.07.2003 року /а.с. 10/ та
витягом про реєстрацію права власності
на нерухоме майно /а.с. 11/.

03.12.2004 року позивачка уклала з
Мелітопольською міською радою договір
оренди земельної ділянки що обслуговує
вказаний гараж, строком на 50 років /а.с.
12-14/. Вказаний договір було
зареєстровано у виконавчому комітеті
Мелітопольської міської ради, про що у
державному реєстрі земель вчинено
запис від 20.12.2004 року, та земельній
ділянці присвоєно кадастровий номер -
.02.014.0098.

28.09.2009 року позивачка звернулася до
Управління комунальною власністю
Мелітопольської міської ради з заявою
про передачу їй у власність земельної
ділянки по АДРЕСА_1.

Згідно відповіді Управління
комунальною власністю Мелітопольської
міської ради від 05.10.2009 року № Р-1765/з
/а.с. 15/ позивачці рекомендовано для
розгляду питання про передачу у
власність земельної ділянки надати до
Управління комунальною власністю
Мелітопольської міської ради технічну
документацію із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельну ділянку.

Як вбачається з тверджень позивачки, в
грудні 2009 року між нею та відповідачем
було укладено усний договір на
виконання землевпорядних робіт з
виготовлення проекту землеустрою,
строк виконання договірних зобов'язань
до 14.02.2010 року.

Згідно доданої до позову квитанції до
прибуткового касового ордеру від 14.12.2009
року позивачка сплатила відповідачу 1500
гривень за виконання зазначених послуг
по виготовленню проекту землеустрою.

Крім того, згідно з поясненнями
позивачки вона надала відповідачу
заяву про виконання проекту відведення
земельної ділянки, рішення про дозвіл
розробки проекту відведення, паспорт
та ідентифікаційний номер, а також
графічні матеріали (висновок
архітектури і містобудування).

Згідно до ст. 22 ЗУ «Про землеустрій»
землеустрій здійснюється на підставі:
укладених договорів між юридичними чи
фізичними особами (землевласниками і
землекористувачами) та розробниками
документації із землеустрою;

На підставі ст. 26 ЗУ «Про землеустрій»
взаємовідносини замовників і
розробників документації із
землеустрою регулюються
законодавством України та договором.

Позивачка в своєму позові посилається
на норми ст. 526 ЦК України, згідно якої
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Проте відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема є
договори та інші правочини.

Як вбачається з пояснень сторін, в
письмовій формі договір на виконання
землевпорядних робіт з виготовлення
проекту землеустрою між сторонами не
укладався, що свідчить про те, що між
сторонами цивільно-правових
зобов'язань, на які посилається
позивачка, не виникало.

Крім того, твердження позивачки, що нею
було надано повний пакет документів
ТОВ «Сервіор», спростовується
поясненнями представника відповідача,
який пояснив, що ОСОБА_1 не було надано
ТОВ «Сервіор» весь необхідний пакет
документів для виконання
землевпорядних робіт з виготовлення
проекту землеустрою.

Аналізуючи зібрані по справі докази,
суд приходить до висновку, що в
позовних вимогах в частині покладення
на ТОВ «Сервіор» зобов'язання виконати
умови договору та виготовити проект
відведення земельної ділянки, слід
відмовити, оскільки договір, на який
посилається позивачка, взагалі не
існує, внаслідок чого не може бути
виконаний.

Вирішуючи питання стосовно стягнення з
відповідача на користь позивача
спричиненої моральної шкоди, суд
враховує той факт, що особисто
відповідач ніяких протизаконних дій не
вчиняв. Крім того, договору на
виконання землевпорядних робіт з
виготовлення проекту землеустрою не
укладалось, тому відсутні всі підстави
для задоволення позовних вимог в
частині стягнення з відповідача на
користь ОСОБА_1 моральної шкоди у
розмірі 2000 гривень.

Крім того, слід відмовити позивачці у
задоволенні позовних вимог щодо
стягнення з відповідача судових витрат
по справі у розмірі 514 гривень 70
копійок.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 84, 88, 137, 146, 209, 212,
214-215, 224-226 ЦПК України, 11 ЦК України,
ст.ст. 22, 26, 27 ЗУ «Про Землеустрій», суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сервіор» про
спонукання до виконання певних дій та
стягнення моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Запорізької області через
Мелітопольський міськрайонний суд
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

СУДДЯ
В.В.ЗИМОГЛЯД