У Х В А Л А

03 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Головуючого Макарчука М.А.,

суддів: Мазур Л.М., Нагорняка В.А.,

Маляренка А.В., Юровської Г.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про
перегляд ухвали колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 вересня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя
особа - відділ державної виконавчої
служби Летичівського районного
управління юстиції, про виключення
майна з-під арешту,

в с т а н о в и л а:

В березні 2013 року позивач звернулася
до суду із вказаним позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_5 про виключення майна з-під
арешту. В обґрунтування
позову зазначила, що 23 грудня 2005 року
вона згідно договору купівлі-продажу
посвідченого приватним нотаріусом
Летичівського районного нотаріального
округу придбала будинок, який
розташований по АДРЕСА_1. Вказаний
будинок був оформлений під час шлюбу із
ОСОБА_5, хоча придбаний до реєстрації
шлюбу за кошти які їй надали її батьки.
Постановою державної виконавчої
служби Летичівського районного
управління юстиції серії АА № 788520 від 09
березня 2006 року на вказаний житловий
будинок накладено арешт, оскільки
ОСОБА_5 є боржником перед
ОСОБА_3 та відносно нього відкрите
виконавче провадження. Посилаючись на
те, що спірний житловий будинок не
належить боржнику (ОСОБА_5), і
накладення арешту на будинок здійснено
неправомірно позивач просила
звільнити його з-під арешту і виключити
з акту опису та арешту від 09 березня 2006
року.

Рішенням Летичівського районного
суду Хмельницької області від 27
травня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Хмельницької області від 01 липня 2013
року, позов задоволено. Звільнено
з-під арешту житловий будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

За результатами розгляду касаційної
скарги ОСОБА_3 на вищевказані судові
рішення, ухвалою колегії суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 вересня 2013 року касаційну
скаргу відхилено, оскаржувані судові
рішення залишено без змін.

До суду надійшла заява від ОСОБА_3
про перегляд ухвали колегії суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 вересня 2013 року з
підстав неоднакового застосування
судами касаційної інстанції норм
матеріального права, а саме ст.ст. 210, 334,
640, 657 ЦК України, що потягло за собою, на
думку заявника, ухвалення різних за
змістом судових рішень.

На підтвердження своїх доводів
заявник посилається на ухвали колегії
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 26 жовтня 2012
року, від 16 жовтня 2013 року та ухвалу
судді Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 03 березня 2012
року.

Розглянувши доводи, викладені у
заяві, та перевіривши зміст судових
рішень, колегія суддів дійшла до
висновку про те, що у допуску справи
необхідно відмовити з огляду на
наступне.

Відповідно до п. 6
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня 2011 року
«Про судову практику застосування
статей 353-360 Цивільного процесуального
кодексу України» заява про перегляд
судових рішень у цивільних справах із
підстави, передбаченої пунктом 1
частини першої статті 355 ЦПК, може бути
подана за сукупності таких умов:

- судом (судами)
касаційної інстанції при розгляді двох
або більше справ неоднаково
застосовано одні й ті самі норми
матеріального права;

- справи стосуються спорів, які виникли
з подібних правовідносин.

Під судовими рішеннями
у подібних правовідносинах слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Розглянувши заяву,
колегія суддів вважає, що встановлені
судом фактичні обставини у судовому
рішенні, яке просить переглянути
заявник та у судових рішеннях, які він
надає на підтвердження своїх доводів, є
різними, а тому і немає підстав вважати,
що зазначені справи стосуються спорів,
які виникли з подібних правовідносин.

Крім цього не можна
здійснювати посилання на ухвалу
колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 жовтня 2013 року як на приклад
неоднакового застосування судами
касаційної норм матеріального права,
оскільки скасовуючи судові рішення та
направляючи справу на новий судовий
розгляд, суд касаційної інстанції не
остаточно вирішив справу по суті.

Керуючись ст. ст. 355, 356,
360 ЦПК України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_4
до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа - відділ
державної виконавчої служби
Летичівського районного управління
юстиції, про виключення майна з-під
арешту, за заявою ОСОБА_3 про перегляд
ухвали колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 вересня 2013 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:М.А. МакарчукСудді:Л.М.
МазурА.В. МаляренкоВ.А. НагорнякГ.В.
Юровська

4

ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ

З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ
СПРАВ

Справа № 6-54373зп13

Доповідач - А.В. Маляренко