Справа № 161/8735/14-ц
Провадження № 2/161/2800/14
У Х В А Л А

19 листопада 2014 року
місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд
Волинської області

в складі:

головуючого – судді
Івасюти Л.В.

при секретарі
Сидоренко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Луцька
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 як
опікуна в інтересах недієздатної
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Лищенської сільської
ради Луцького району про визнання
свідоцтва про право власності,
свідоцтва про право на спадщину та
державних актів на право власності на
земельні ділянки недійсними, визнання
права власності на ? частину житлового
будинку, –

встановив:

ОСОБА_1 як опікун в інтересах
недієздатної ОСОБА_2 02.06.2014 року
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3,
Лищенської сільської ради Луцького
району про визнання свідоцтва про
право власності, свідоцтва про право на
спадщину та державних актів на право
власності на земельні ділянки
недійсними, визнання права власності
на ? частину житлового будинку.

В позовній заяві посилається на те, що
рішенням Луцького міськрайонного суду
від 25 жовтня 2010 року ОСОБА_2 було
визнано недієздатною, а його
призначено її опікуном. Після того, як
він став опікуном, йому стали відомі
факти, які порушують права та законні
інтереси ОСОБА_2, за захистом яких він
звертався у 2011 році та змушений
звернутися до суду знову із даним
позовом. 05 вересня 1987 року померла мати
недієздатної ОСОБА_2 ОСОБА_4, якій
належав на праві спільної сумісної
власності, оскільки був збудований в
шлюбі, житловий будинок за адресою:
Луцький район, с.Лище, вул.Воз’єднання,
53. 04 вересня 1989 року помер батько
недієздатної - ОСОБА_5, а 12 лютого 1997
року її брат ОСОБА_6. Після смерті
матері відкрилась спадщина на частину
житлового будинку. Заповіту ОСОБА_7 не
складала. Спадкоємцями першої черги на
частку у спадщині за законом стали
недієздатна дочка ОСОБА_2, чоловік
ОСОБА_8 та син ОСОБА_6 Рішенням
виконавчого комітету Лищенської
сільської ради №27 від 24 жовтня 2002 року
за заявою ОСОБА_3 було дозволено ОСОБА_6
(через 5 років після його смерті)
оформити право приватної власності на
житловий будинок по вул.Воз’єднання, 53
в селі Лище Луцького району. На
підставі цього рішення ОСОБА_3 отримала
свідоцтво про право власності від 24
жовтня 2002 року на ОСОБА_6. Після цього
вона на підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 06 грудня 2002
року стала власником житлового
будинку. Рішенням Лищенської сільської
ради №24/10 від 16 грудня 2008 року ОСОБА_3
було передано безоплатно у приватну
власність земельну ділянку площею 0,4775
га, в т.ч. для будівництва та
обслуговування жилого будинку і
господарських будівель 0,25 га., ведення
особистого селянського господарства
0,2275 га. Вказані земельні ділянки є
суміжними. На підставі цього рішення
ОСОБА_3 оформила правовстановлюючі
документи на земельні ділянки, після
чого стала власником земельних ділянок
за адресою: с.Лище, вул.Воз’єднання , 53
площею 0,2500 га. з цільовим призначенням
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд відповідно до
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯГ №060982 від
16.07.2009р., зареєстровано за №62.
Кадастровий номер земельної ділянки
07228 83600 : 01 : 001 : 5119; площею 0,2275 газ
цільовим призначенням для ведення
особистого селянського господарства
відповідно до державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯЕ
№317381 від 16.07.2009р., зареєстровано за
№61. Кадастровий номер земельної
ділянки 07228 83600 : 01 : 001 : 5120. Постановою
Луцького міськрайонного суду від
04.11.2013р. (законної сили набрала 14.11.2013р.)
визнані неправомірними та скасовані
рішення виконавчого комітету
Лищенсько сільської ради №27 від
24.10.2002р. та рішення Лищенської
сільської ради №24/10 від 16.12.2008р., так як
суд прийшов до висновку, що ці рішення
ухвалені в порушення прав та без
врахування інтересів недієздатної
ОСОБА_2

Постановою суду встановлено, що
житловий будинок з надвірними
будівлями та спорудами в с.Лище, по
вул.Воз’єднання, 53 за даними
погосподарських книг, станом на 1986 рік,
належав ОСОБА_7. В будинках проживали
чоловік власника ОСОБА_8, син-Гарцак Р.В.
та дочка ОСОБА_2 Після смерті ОСОБА_7
спадщину прийняли донька ОСОБА_2, син
ОСОБА_6 та чоловік ОСОБА_8, які вступили
у володіння спадковим майном, оскільки
проживали і залишилися проживати в
спадковому будинку. На момент
ухвалення виконкомом Лищенської
сільської ради рішення №27 від 24.10.2002р.
про оформлення за померлим ОСОБА_6
права власності на житловий будинок що
в с.Лище, по вул.Воз’єднання, 53 в
будинку проживала інвалід дитинства
ОСОБА_2, яка успадкувала частину
будинковолодіння після смерті своїх
батьків.

З відповіді Лищенської сільської ради
від 22.09.2009р. вбачається, що згідно
запису в погосподарських книгах по
сільській раді станом на 01.01.1986р.,
особовий рахунок №423, власником
житлового будинку була ОСОБА_7, з якою
проживали члени її сім’ї: ОСОБА_8,
ОСОБА_6 та ОСОБА_2 У своїй відповіді №152
від 24.11.2010р. Лищенська сільська рада
зазначила, що станом на 01.07.1990р. згідно
запису в погосподарській книзі
власником значився ОСОБА_6 (надано ж
було витяг №5 за 2002 рік). Отже, сільська
рада, не маючи на те достатніх правових
підстав, незаконно внесла в особовий
рахунок погосподарської книги дані про
те, що ОСОБА_6 є власником житлового
будинку. На підставі рішення
виконавчого комітету Лищенської
сільської ради №27 від 24.10.2002р. ОСОБА_3
незаконно отримала свідоцтво про право
власності від 24.10.2002р., а в подальшому і
свідоцтво про право на спадщину по
закону від 06.12.2002р.

ОСОБА_2 не відмовлялась від своєї
частки у спадковому майні матері та
батька і була позбавлена права на
спадкування по закону. За відсутності
правовстановлюючого документу на
будинок спадщина мала ділитись через
суд.

Житловий будинок був побудований
подружжям за час їхнього перебування в
шлюбі. Цей будинок належав подружжю на
праві спільної сумісної власності, і
після смерті матері спадкоємці першої
черги, фактично вступивши у володіння
спадковим майном, так як з дня
відкриття спадщини постійно проживали
в будинку, поділивши по закону її
спадкове майно, отримали б наступні
спадкові частки: 1/6 частина - ОСОБА_2, 1/6
частина - ОСОБА_5С, 1/6 частина - ОСОБА_6
Таким чином, житловий будинок належав
би спадкоємцям першої черги в
наступних долях: 1/6 частина - ОСОБА_2, 4/6
частини - ОСОБА_5С, 1/6 частина - ОСОБА_6
Після смерті батька (який теж заповіту
не складав) успадкувавши як спадкоємці
першої черги по 2/4 частини його
спадкового майна, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (з
врахуванням належних їм часток після
смерті матері) стали б власниками по 1/2
частині житлового будинку. ОСОБА_2
прийняла спадщину після смерті матері
шляхом фактичного вступу у володіння
майном в розмірі 1/6 частини житлового
будинку та 2/4 частини та спадщину після
смерті батька. Факт прийняття ОСОБА_2
спадщини після смерті батьків
підтверджується відповідями
Лищенської сільської ради від 22.09.2009р. і
04.08.2009р. та довідкою Лищенської
сільської ради №475 від 10.07.2009р. про її
постійне проживання в спірному
будинку, а також ця обставина, як
зазначалося вище, встановлена і
постановою Луцького міськрайонного
суду від 04.11.2013р.

Якщо був відсутній правовстановлюючий
документ на будинок, то спадщина
повинна була б ділилась через суд, і
ОСОБА_2 стала б власником 1/2 частини
житлового будинку. За таких обставин
вона має право відповідно до ст.116 ЗК
України безоплатно отримати у приватну
власність 1/2 частину земельної ділянки
з цільовим призначенням для
будівництва та обслуговування жилого
будинку і господарських будівель та 1/2
частину земельної ділянки з цільовим
призначенням для ведення особистого
селянського господарства, так як
земельна ділянка з різними цільовими
призначеннями є суцільною. Державні
акти на право власності на земельні
ділянки є документами, що посвідчують
право власності і видаються на
підставі відповідних рішень органів
місцевого самоврядування. У спорах,
пов’язаних з правом власності на
земельні ділянки після визнання
неправомірними та скасування рішень,
на підставі яких видано відповідні
державні акти, то такі акти слід
визнавати недійсними, так як видача
державних актів на право власності на
земельні ділянки без визначеної
законом (ч.І ст.116 ЗК України) підстави є
неправомірною, а державні акти, видані
з порушенням вимог статей 116 та 118 ЗК
України, - недійсними. Таким чином,
державні акти на право власності на
земельні ділянки серії ЯГ №060982 від 16
липня 2009 року, зареєстровано за
№62 та серії ЯЕ №317381 від 16 липня 2009
року, зареєстровано за №61 слід
також визнати недійсними.

Посилаючись на вищенаведене, позивач
просить суд визнати недійсним
свідоцтво про право власності від 24
жовтня 2002 року, свідоцтво про право на
спадщину по закону від 06 грудня 2002 року,
державні акти на право власності на
земельні ділянки серії ЯГ №060982 від 16
липня 2009 року, зареєстровано за
№62 та серії ЯЕ №317381 від 16 липня 2009
року, зареєстровано за №61
недійсними. Визнати за ОСОБА_2 право
власності на 1/2 частину житловог
будинку, що в с.Лище, вул.Воз’єднання, 53
Луцького району.

Позивач в судове засідання не
з’явився, подав суду заяву про
залучення по даній справі в якості
третьої особи із самостійними вимогами
- ОСОБА_9, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_1,
оскільки в матеріалах
інвентаризаційної справи є договір
дарування будинку від 28.12.2012р.,
відповідно до якого ОСОБА_3 подарувала
оспорюваний будинок ОСОБА_9

Відповідач в судове засідання не
з’явилася, хоча належним чином була
повідомлена про час і місце розгляду
справи.

Відповідно до ст.34 ЦПК треті особи, які
заявляють самостійні вимоги щодо
предмета спору, можуть вступити у
справу до закінчення судового
розгляду,

пред'явивши позов до однієї чи обох
сторін. Ці особи мають усі процесуальні
права і обов'язки позивача. Після
вступу в справу третьої особи, яка
заявила самостійні вимоги щодо
предмета спору, справа за клопотанням
цієї особи розглядається спочатку.

Суд вважає, що заява позивача підлягає
до задоволення , оскільки рішення по
даній справі може вплинути на права або
обов’язки ОСОБА_9

Керуючись ст.ст. 34 ЦПК України, суд –

УХВАЛИВ:

Залучити до участі у даній справі в
якості третьої особи, яка заявляє
самостійні вимоги щодо предмета спору -
ОСОБА_9, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Розгляд справи призначити на 11.12.2014р. на
10 год.00хв. в приміщенні Луцького
міськрайонного суду за адресою: м.
Луцьк, вул.Сенаторки Левчанівської, 1,
кабінет № 10.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Івасюта Л.В.