Провадження № 2/161/568/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

29 січня 2014 року

Луцький
міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді
Івасюти Л.В.

при секретарі
Сидоренко О.В.

з участю позивачів
ОСОБА_1, ОСОБА_2

їх представника
ОСОБА_3

відповідача
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луцьку
справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до
ОСОБА_4 про встановлення факту
постійного проживання зі спадкодавцем
та визнання права власності на
спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 13.09.2013 року звернулися в
суд з позовом до ОСОБА_4 про
встановлення факту постійного
проживання зі спадкодавцем та визнання
права власності на спадкове майно,
мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер їхній дід ОСОБА_5, після смерті
якого відкрилась спадщина, яка
складається з житлового будинку з
надвірними будівлями та спорудами, що
знаходиться у АДРЕСА_1. На час смерті
діда у спадковому будинку проживали їх
тітка ОСОБА_4 - відповідач по справі, та
їх батько - ОСОБА_6, які фактично
прийняли спадщину шляхом вступу у
володіння та користування спадковим
майном, проте не оформили своїх
спадкових прав у встановленому законом
порядку. ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер їхній
батько - ОСОБА_6, що стверджується
свідоцтвом про смерть від 25 жовтня 2004
року, серії НОМЕР_1. Після смерті батька
вони, як діти спадкодавця прийняли
спадщину у вигляді 1/2 частини жилого
будинку з надвірними будівлями та
спорудами, що знаходиться у АДРЕСА_1,
шляхом постійного сумісного
проживання зі спадкодавцем на час
відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_2.
У спадковому будинку залишилась
проживати і проживає по даний час
відповідач ОСОБА_4 Оскільки їхня мати
на час смерті батька перебувала з ним у
розірваному шлюбі, спадкоємцями першої
черги за законом є лише вони - двоє його
дітей. Заповіт батьком не складався.
Інших спадкоємців першої черги по
закону після смерті батька немає. Як
спадкоємці померлого, вони звернулись
із заявами, які надіслали поштою, до
Першої Луцької державної нотаріальної
контори з метою отримання свідоцтва
про право на спадщину за законом на
нерухоме майно, що складається з 1/2
частини житлового будинку з надвірними
будівлями та спорудами по АДРЕСА_1.
Проте, на житловий будинок не було
виготовлено технічної документації, а
також на дане будинковолодіння
відсутні правовстановлюючі документи.

Посилаючись на вищенаведене, позивачі
просять встановити факт їх постійного
проживання зі спадкодавцем ОСОБА_6 на
час відкриття спадщини, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Визнати за ними право
власності на спадкове майно - ? частину
у рівних частках, тобто по ? частці за
кожним, від всього житлового будинку з
надвірними будівлями та спорудами, що
знаходяться у АДРЕСА_1, після смерті
батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2
року.

Позивачі в судовому засіданні позов
підтримали з підстав, наведених у
позовній заяві та просили його
задовольнити .

Відповідач в судовому засіданні позов
не визнала.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази по справі,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України
спадщина відкривається внаслідок
смерті особи або оголошення її
померлою.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

З копії повторного свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_2 від 26 серпня 2008
року вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер ОСОБА_5, про що в Книзі реєстрації
смертей 02 лютого 1979 року зроблено
відповідний запис за № 84 (а.с.8).

Судом встановлено, що останній є дідом
позивачів. Після його смерті
відкрилась спадщина, яка складається з
житлового будинку з надвірними
будівлями та спорудами, що знаходиться
у АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що, на час смерті
ОСОБА_5, у спадковому будинку проживали
відповідач по справі ОСОБА_4 - тітка
позивачів та їх батько - ОСОБА_6, які
фактично прийняли спадщину шляхом
вступу у володіння та користування
спадковим майном, проте не оформили
своїх спадкових прав у встановленому
законом порядку.

З копії свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1 від 25 жовтня 2004 року вбачається,
що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_6, про
що в Книзі реєстрації смертей 25 жовтня
2004 року зроблено відповідний запис за
№ 1732 (а.с.9).

З копії свідоцтва про народження серії
НОМЕР_3 від 01 вересня 1983 року, виданого
Луцьким міським відділом ЗАГСу,
актовий запис № 2324 та копії свідоцтва
про народження серії НОМЕР_4 від 02
червня 1986 року, виданого Луцьким
міським відділом ЗАГСу, актовий запис
№ 1673 вбачається, що ОСОБА_6 є батьком
позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2. (а.с.10-11).
Прізвище «ОСОБА_2» на прізвище
«ОСОБА_2» позивач змінила у зв'язку з
укладенням шлюбу, про що свідчить
свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_5 від 14
липня 2007 року, видане відділом
реєстрації актів цивільного стану
Луцького міського управління юстиції
Волинської області. (а.с.12).

Після смерті батька позивачів
відкрилась спадщина на належну їм ?
частину житлового будинку з надвірними
будівлями та спорудами, що знаходиться
у АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Відповідно до статті 1261 ЦК України, у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі, зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу
України, він є спадкоємцем першої
черги.

Судом встановлено, що спадщину після
смерті батька позивачі прийняли згідно
з ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України,
як спадкоємці, які постійно проживали
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець,
який постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Як встановлено в судовому засіданні ,
позивачі заяву про відмову від
спадщини до нотаріальної контори не
подавали, а тому, вважаються
спадкоємцями, які прийняли спадщину.

Згідно з ч.3 ст. 1296 ЦК України
відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Отже, за таких обставин, суд прийшов до
висновку, що позов слід задовольнити,
встановити факт постійного проживання
позивачів зі спадкодавцем ОСОБА_6 на
час відкриття спадщини. Визнати за
позивачами право власності на спадкове
майно - ? частину у рівних частках, тобто
по ? частці за кожним житлового будинку
з надвірними будівлями та спорудами, що
знаходяться у АДРЕСА_1, після смерті
батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2
року.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 61, 212-215 ЦПК
України, ст. ст. 328, 1217, 1218, 1268, 1296 ЦК
України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Встановити факт постійного проживання
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зі спадкодавцем
ОСОБА_6 на час відкриття спадщини, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право
власності на спадкове майно - ? частину
у рівних частках, тобто по ? частці за
кожним, від всього житлового будинку з
надвірними будівлями та спорудами, що
знаходяться у АДРЕСА_1, після смерті
батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2
року.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Л.В. Івасюта