Справа № 577/6610/13-ц
Провадження № 2/577/47/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2014 року Конотопський
міськрайонний суд Сумської області

в складі

головуючого судді :
Кравченка В.О.

при секретарі:
Мирошниченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Конотопі справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті
особи: Конотопська міська державна
нотаріальна контора, ОСОБА_4 про
усунення від права на спадкування та
зміну черговості одержання права на
спадкування,-

в с т а н о
в и в :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з
вищевказаним позовом в якому просять,
на підставі ч.5 ст.1224, ч.2 ст.1259 ЦК
України, усунути ОСОБА_3 від права на
спадкування за законом після смерті
його батька ОСОБА_5, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, і змінити черговість
одержання права на спадкування замість
другої черги за законом визнати ОСОБА_1,
яка є сестрою померлого, спадкоємцем
першої черги.

На обгрунтування вимог зазначають, що
після смерті ОСОБА_5 відкрилася
спадщина. Спадкове майно складається з
житлового будинку з надвірними
будівлями, що розташовані по АДРЕСА_1.
Спадкоємцями першої черги є діти
покійного ОСОБА_3 та ОСОБА_4, другої -
сестра спадкодавця ОСОБА_1, а п"ятої -
племінниця ОСОБА_2

Останні роки життя спадкодавець ОСОБА_5
внаслідок хвороби перебував у
безпорадному стані, потребував
утримання, допомоги та стороннього
догляду, які надавалися лише ними -
позивачами у справі. Відповідач же
протягом тривалого часу ухилявся від
надання як матеріальної, так й іншої
будь-якої допомоги. Більш того вимогав
гроші у хворого батька, що могло
потягти смерть останнього від хвороби
серця. Отже, на їх переконання, є всі
підстави для усунення ОСОБА_3 від права
на спадщину.

Представник позивачів за ордером та
угодою ОСОБА_6 вимоги позову підтримала
і просить їх задовольнити фактично
пославшись на обставини викладені
вище.

Відповідач ОСОБА_3 заперечує
задоволенню вимог, при цьому зазначив,
що ніколи не сварився з батьком і не
вимогав у того грошей. Ніякої допомоги
спадкодавець не потребував, оскільки
вів активний спосіб життя, рухався,
самостійно приїзжав до нього в гості,
спілкувався з онуками.

Представник відповідача та третьої
особи ОСОБА_4 за довіреностями ОСОБА_7
також заперечує задоволенню вимог з
підстав викладених ОСОБА_3 додавши, що
ОСОБА_1 не є належним позивачем, тому як
подала до нотконтори заяву про відмову
від прийняття спадщини, а ОСОБА_2 не
ставить питання про зміну черговості
одержання права на спадкування
внаслідок чого, навіть за умови
усунення спадкоємця ОСОБА_3 від
спадщини, не зможе отримати спадкове
майно, оскільки є інший спадкоємець
першої черги ОСОБА_4

Третя особа: Конотопська міська
державна нотаріальна контора просить
розглядати справу без їх представника,
при винесенні рішення покладаються на
розсуд суду (а.с.58).

Суд, вислухавши учасників процесу,
свідків, дослідивши матеріали справи,
вирішивши належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
всіх доказів у сукупності, і оцінивши
їх за своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному,
об'єктивному з'ясуванню всіх обставин
справи, вважає вимоги позивачів такими,
що не підлягають задоволенню виходячи
з наступного.

Так, родинність сторін зі спадкодавцем
ОСОБА_5, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
доводиться належними доказами
(а.с.7-11,35,44) і некім не оспорюється, що
надає позивачам право, відповідно до
ст.1224 ч.6 ЦК України, звернутися до суду
з позовом про усунення інших
спадкоємців від права на спадкування.

Згідно відповіді Конотопської міської
нотаріальної контори (а.с.58) після
смерті ОСОБА_5 до нотконтори надійшли
заяви:

- 14.07.2012 року про відмову від
спадщини від сестри померлого ОСОБА_1
та про прийняття спадщини (згідно ст.1265
ЦК України) від племінниці померлого
ОСОБА_2;

- 25.09.2012 року - про прийняття
спадщини від сина померлого ОСОБА_3;

- 02.11.2012 року - про прийняття
спадщини від сина померлого ОСОБА_4

Отже, сторони звернулися з
відповідними заявами у строк
передбачений ст.1270 ЦК України.

Пленум Верховного Суду України у
пункті 6 Постанови «Про судову практику
у справах про спадкування» від 30 травня
2008 року № 7 роз'яснив, що при
встановленні судом факту ухилення
особи від виконання обов'язку щодо
утримання спадкодавця потрібно
враховувати поведінку особи і
розуміння нею свого обов'язку щодо
надання допомоги, необхідність для
існування спадкодавця, наявність
можливостей для цього та свідоме
невиконання такою особою
встановленого законом обов'язку.

Згідно ч.5 ст.1224 ЦК України за рішенням
суду особа може бути усунена від права
на спадкування за законом, якщо буде
встановлено, що вона ухилялася від
надання допомоги спадкодавцеві, який
через похилий вік, тяжку хворобу або
каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до ч.2 ст.1259 цього Кодексу
фізична особа, яка є спадкоємцем за
законом наступних черг, може за
рішенням суду одержати право на
спадкування разом із спадкоємцями тієї
черги, яка має право на спадкування, за
умови, що вона протягом тривалого часу
опікувалася, матеріально
забезпечувала, надавала іншу допомогу
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Виходячи зі змісту зазначених норми
закону та вимог статей 10, 60, 214 ЦПК
України доведенню підлягає як факт
ухилення відповідача від виконання
обов'язку щодо утримання спадкодавця і
надання допомоги, так і факт
перебування спадкодавця в
безпорадному стані через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво та потребу
спадкодавця в допомозі цієї особи.

При цьому наявність безпорадного стану
є визначальним, інші ознаки - супутними.

Під безпорадним станом потрібно
розуміти безпомічність особи,
неспроможність її своїми силами через
похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво
фізично та матеріально самостійно
забезпечити умови свого життя, у
зв'язку з чим ця особа потребує
стороннього догляду, допомоги та
піклування.

Ухилення особи від надання допомоги
спадкодавцеві, який потребував
допомоги, полягає в умисних діях чи
бездіяльності особи, спрямованих на
уникнення обов'язку забезпечити
підтримку та допомогу спадкодавцю.
тобто ухилення, пов'язане з винною
поведінкою особи, яка усвідомлювала
свій обов'язок, мала можливість його
виконувати, але не вчиняла необхідних
дій. Таким чином, ухилення
характеризується умисною формою вини.

Крім того, підлягає доказуванню
питання, чи потребував спадкодавець
допомоги від спадкоємця ОСОБА_3 за
умови утримання його від позивачів і чи
мав відповідач фізичну змогу надавати
таку допомогу з урахуванням
відсутності постійного місця роботи та
наявності на утримання двох
неповнолітніх дітей.

Лише при одночасному настанні цих
обставин і доведеності зазначених
фактів у їх сукупності спадкоємець за
законом може бути усунений від права на
спадщину.

На переконання суду позивачі цих
фактів не довели, що є підставою для
відмови у задоволенні вимог.

Так, посилання лише на хворобу та
наявність інвалідності третьої групи у
спадкодавця ОСОБА_5, не може бути
беззаперечним доказом безпорадного
стану. Прибирання ж у будинку,
готування їжи, прання білизни, обробка
городу, придбання продуктів
харчування, ліків, за умови проживання
разом зі спадкодавцем, не свідчить про
утримання останнього.

З огляду на викладене не заслуговують
науваги покази свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10., які висловлюючи суб"єктивну
думку запевняли, що ОСОБА_5 знаходився у
безпорадному стані.

У той же час свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14 пояснили, що
спадкодавець ОСОБА_5 вів активний
спосіб життя сам себе обслуговував і
сторонньої допомоги не потребував.

Слід також врахувати волевиявлення
спадкодавця, який за життя, у випадку
негативного ставлення до нього, міг
позбавити право на спадкування (ч.2
ст.1235 ЦК України), але не зробив цього,
що також спростовує покази позивачів.

Слушним є і заперечення довіреної
особи ОСОБА_7, про те, що відмовившись
від прийняття спадщини ОСОБА_1
добровільно розпорядилася правом на
спадкування, а також те, що ОСОБА_2 не
ставивши питання зміни черговості на
спадкування, навіть за умови усунення
відповідача від спадщини, позбавлена
можливості отримати спадщину, оскільки
є інший спадкоємець першої черги.

З урахуванням викладеного позовні
вимоги є безпідставними.

Відповідно до ст.88 ЦПК України судові
витрати слід віднести за рахунок
позивачів.

Керуючись: ст.ст. 3, 10, 11, 57-61, 88, 212-215 ЦПК
України, ст.ст.1224, 1259, 1235 ЦК України, суд,
-

В И Р І Ш И
В :

Відмовити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у
задоволенні вимог.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Сумської області
через Конотопський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня проголошення

Суддя
Кравченко В.
О.