Справа № 2-1360/11
Провадження № 2/500/55/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого - судді
Баннікової Н.В.

при секретарях - Івановій Л.П., Вєлєвій
А.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Ізмаїл
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним
позовом до ОСОБА_2, мотивуючи свої
вимоги тим, що вона є власником
АДРЕСА_1, де вона мешкає разом із
своєю донькою. У період з жовтня 2008 р.
по лютий 2009 р. у квартирі нею було
проведено ремонт: замінено стояки
холодної води, каналізація, замінено
розводку холодної води у квартирі,
замінена уся сантехніка, наклеєна
кахельна плитка у ванній кімнаті, нові
шпалери у всіх приміщеннях квартири
(житловій кімнаті, у кухні, коридорі).
Але 28.03.2009 р., коли вона із донькою
повернулась з м. Миколаїв, де її донька
проходила щомісячний курс лікування
зору, то побачила, що її квартира
залита водою. 30.03.2009 р. комісією у
складі: слюсаря-сантехніка ВУВКГ
Стогнієнка В.В., майстра КП
«Житсервіс-2» ОСОБА_4 та мешканців
квартир АДРЕСА_2, який затвердила
директор КП «Житсервіс-2», було
складено акт про залиття квартири та
зазначено, що причиною її залиття став
незадовільний стан розводки холодної
води, каналізації (вентиль холодної
воді на стиці із водоміром має місце
течі) у квартирі АДРЕСА_3, яка належить
на праві власності сину відповідача
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 Внаслідок залиття
квартири відбулось часткове
замочування стелі, стін у кухні, ванній
кімнаті (сліди затоплення по швам
плитки стелі, біля стояків холодної
води, каналізації). Власник квартири
АДРЕСА_3 - ОСОБА_3, у зазначеній
квартирі фактично не мешкає, ремонту
квартири, зокрема, і розводки холодної
води у квартирі каналізації не робить.
У квартирі постійно мешкає його мати -
відповідач, яка користується усіма
житлово-комунальними послугами, але,
яка також ніяких мір з ремонту
сантехніки не прийняла, відшкодовувати
збитки відмовилась, зазначила, що у
подальшому планує квартиру продати та
покинути м. Ізмаїл. 01.04.2009 р. близько о
24.00 год. вона вдруге встановила, що її
квартира затоплена. Піднявшись до
квартири поверхом вище, вона побачила,
що під вентилем холодної води
встановлено невеличке відро, яке було
заповнено водою, і в нього тоненьким
струмом тече вода з вентилю,уся підлога
у ванній кімнаті залита водою.
Внаслідок затоплення сталось
повторне часткове замочування стелі,
стін у кухні, ванної кімнати (сліди
затоплення по швам плитки стелі, біля
стояків холодної води, каналізації).
02.04.2009 р. комісією у складі
слюсаря-сантехніка ВУВКГ та майстера
КП «Житсервіс-2» було знову складено
відповідний акт. Відповідач заміну
розводки холодної води у квартирі і в
цей раз не здійснила. Внаслідок
вказаної безвідповідальності у ніч з 15
на 16 квітня 2009 р. сталось чергове
затоплення її квартири. 21.04.2009 р.
комісією у складі слюсаря-сантехніка
ВУВКГ та майстера КП «Житсервіс-2» було
втретє складено відповідний акт про
залиття квартири, з якого вбачається,
що причиною залиття квартири стала
теча сифону та сместителя у кухні.
Внаслідок залиття сталось повторне
часткове замочування стелі та стін у
кухні. Відповідач, у свою чергу,
запевнила, що вона добровільно
відшкодує завдану матеріальну шкоду
до кінця 2009 р. Однак, станом на вересень
2010 р. відповідач шкоду не відшкодувала
та заміна розводки холодної води,
каналізації, сифонів та смесителей у
АДРЕСА_3 не виконана. В ніч з 13 на 14
вересня 2010 р. у черговий раз було
затоплено її квартиру, а саме стелі та
стін у кухні. 17.09.2010 р. комісією у складі
слюсаря-сантехніка ВУВКГ та майстера
КП «Житсервіс-2» було складено акт про
повторне залиття її квартири. Таким
чином, внаслідок неодноразового
залиття її квартири було завдано
матеріальну шкоду. Квартира потребує
поновлювального ремонту, чергового
вкладення фінансових коштів. Вона є
пенсіонером, сама виховує дочку,
ІНФОРМАЦІЯ_1 Перед затопленнями вона
витратила значну суму грошових коштів
для проведений ремонт квартири, і
сьогодні квартира знову підлягає
ремонту. Внаслідок неодноразового
затоплення квартири порушено її
звичайний уклад життя. Знаючи, що у
квартирі поверхом вище незадовільний
стан труб та сантехніки, вона вимушена
постійно перевіряти чи не тече з її
стелі вода, з цієї ж причини порушено її
нічний сон. Вона та її дочка
позбавлені можливості запросити до
дому своїх знайомих та друзів. Періоди
затоплення квартири були для дочки
великим зворушенням, які
супроводжувались продовженим плачем
та неспокійним сном уночі, що можливо,
стало причиною зниженню зору дочки.
Станом на день подачі позову
відповідач проявляє повну
бездіяльність та ніяких мір не приймає
для усунення неполадок у своїй
квартирі, що створює реальну загрозу
чергових затоплень її квартири.
Враховуючи викладене просила стягнути
з відповідача у відшкодування
моральної шкоди 5 000 грн.

У процесі розгляду справи позивач на
підставі висновку судової
будівельно-технічної експертизи, яка
була проведена 22.08.2013 р., а у ніч з 25 по
26.07 та 11.09.2012 р. мали місце нові
затоплення її квартири, уточнила
розмір позовних вимог та у
відшкодування матеріальної шкоди
просила стягнути 1 829 грн. і судові
витрати (а.с.126, 12-129, 134, 146).

Крім того, за заявою позивача в якості
співвідповідача було залучено
власника квартири АДРЕСА_3 - ОСОБА_3
(а.с.140).

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала, просила їх
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому
засіданні обставини справи визнала
частково, суду пояснила, що дійсно
неполадки у квартирі АДРЕСА_3, які є
причинами затоплення квартири
позивача, існують, але вона пенсіонер,
між нею і сином - ОСОБА_3 дуже складні
відношення, вона свого часу
пропонувала позивачу побілити стелю у
її квартирі, але та відмовилась. За цей
час позивачу було заплачено у
відшкодування матеріальної шкоди 100
грн.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлен у відповідності до
ч.5 ст. 74 ЦПК належним чином, про що в
матеріалах справи міститься
відповідна розписка (а.с.165-166), про
причину неприбуття не повідомив.

Заслухавши позивача, відповідача
ОСОБА_2, свідків ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та, вивчивши матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню частково, виходячи з
наступного.

Частиною першою статті 151 Житлового
кодексу УРСР встановлено, що громадяни,
які мають у приватній власності жилий
будинок (квартиру), зобов'язані
забезпечувати його схоронність,
провадити за свій рахунок поточний і
капітальний ремонт, утримувати в
порядку придомову територію.

Згідно з ч.4 ст.319 ЦК України власність
зобов'язує. Власник зобов'язаний
утримувати майно, що йому належить,
якщо інше не встановлено договором або
законом (ст.322 ЦК України).

За змістом ч.2 ст.383 ЦК України
визначено, що власник квартири може на
свій розсуд здійснювати ремонт і зміни
у квартирі, наданій йому для
використання як єдиного цілого, - за
умови, що ці зміни не призведуть до
порушень прав власників інших квартир
у багатоквартирному житловому будинку
та не порушать санітарно-технічних
вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до ч.1ст.22 ЦК України особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. Збитками є
втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки)
(пункт 1 частини другої цієї статті).

Згідно з ч.3 ст. 86 ЦК України власник,
права якого порушені, має право на
відшкодування завданої йому майнової
та моральної шкоди.

За змістом ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що власником
квартири АДРЕСА_1 є позивач - ОСОБА_1
(а.с.168).

Власником квартири АДРЕСА_3, що
розташована поверхом вище квартири
позивача, згідно листу КП «Ізмаїльське
міжміське бюро технічної
інвентаризації» № 1669 від 24.05.2011 р. є
ОСОБА_3 (а.с.106).

Відповідно до актів від 30.03.2009 р.,
02.04.2009 р., 21.04.2009 р., 17.09.2010 р., 12.09.2012 р. та
16.09.2012 р. при огляді квартири АДРЕСА_1
встановлено часткове замокання стелі,
стін у кухні, ванній кімнаті
(вбачається затоплення по швам плитки
стелі, біля стояків холодної води,
каналізації, оглядом квартири АДРЕСА_3
встановлено наявність течі на стиці
вентилю холодної води із водоміром.
Акти підписано майстром КП
Житсервіс-2» ОСОБА_4, мешканцями квартир
АДРЕСА_2 - ОСОБА_1, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
завірені директором КП «Житсервіс-2»
(а.с.8-11, 127, 130-132).

Згідно показанням свідків ОСОБА_1,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 , ОСОБА_4 факт
завдання шкоди залиттям квартири
позивача дійсно у вказані дні мав
місце, акти про залиття квартири
АДРЕСА_1 - підписували.

Відповідно до висновку експерта
№09/15-2013 від 22.08.2013 р. вартість
відновлювального ремонту ушкоджених
внаслідок залиття водою
оздоблювальних покриттів
конструктивних елементів квартири
АДРЕСА_1 з супутніми роботами,
необхідність виконання яких
визначається технологією ремонту,
складає 1 829 грн., обстеження технічного
стану елементів водопроводу та
каналізації кв. АДРЕСА_3 експертом не
здійснювалось, оскільки власниками
вказаної квартири не було надано
доступ до них (а.с.112-125, 129).

У відповідності до ч.1 ст. 146 ЦПК України
у разі ухилення особи, яка бере участь
у справі, від подання експертам
необхідних матеріалів, документів або
від іншої участі в експертизі, якщо без
цього провести експертизу неможливо,
суд залежно від того, хто із цих осіб
ухиляється, а також яке для них ця
експертиза має значення, може визнати
факт, для з'ясування якого експертиза
була призначена, або відмовити у його
визнанні.

Згідно поясненням відповідача
ОСОБА_2 неполадки труб у квартирі
АДРЕСА_3 існують і саме вони стали
причинами затоплення квартири
позивача. 100 грн. у відновлення майна
позивачем було отримано, що у судовому
засіданні спростовано не було і
згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України доказуванню
не підлягає.

Виходячи з викладеного, суд приходить
до висновку щодо задоволення вимог
позивача в частині відшкодування
матеріальної шкоди з власника
квартири АДРЕСА_3 - ОСОБА_3 за
вирахуванням вже відшкодованих 100 грн.

Крім цього, ст. 23 ЦК України
передбачено, що особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна тощо.

Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Отже, враховуючи тривалість та
неодноразовість завдання матеріальної
шкоди позивачу, що призводило до його
моральних страждань і душевних
переживань, які виявились у негативних
емоціях, порушенням звичайного
способу життя, необхідності докладання
додаткових зусиль для його
нормалізації, суд вважає вимоги щодо
відшкодування моральної шкоди
обґрунтованими. Разом з тим, виходячи з
вимог розумності та справедливості,
недоведеності позовних вимог в
частині зв'язку затоплення квартири
із зниженням зору дочки позивача,
відшкодування шкоди слід встановити в
розмірі 1 000 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Таким чином, суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача на користь
позивача суму судового збору у розмірі
471,55 грн. (120 грн. + 60 грн. + 1 000 грн.(л.д.1,2,
128)=471,55 грн.( 39,96 %).

Керуючись ст. 156 ЖК УРСР, ст.ст. 22, 23, 319,
322, 383, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст. 27, 60, 88, 131,
212, 215 - 218 ЦПК України , -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт
серії НОМЕР_2, виданий Ізмаїльським МВ
УМВС України в Одеській області 06.08.1996
року) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
(РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_3,
виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в
Одеській області 27.11.1995 року) у
відшкодування матеріальної шкоди - 1 729
(одну тисячу сімсот двадцять дев'ять
гривень) грн. та у відшкодування
моральної шкоди - 1 000 (одну тисячу
гривень) грн.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт
серії НОМЕР_2, виданий Ізмаїльським МВ
УМВС України в Одеській області 06.08.1996
року) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
(РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_3,
виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в
Одеській області 27.11.1995 року) судові
витрати в розмірі 471,55 (чотириста
сімдесят одну гривню п'ятдесят п'ять
копійок) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
(підпис) Н.В.
Баннікова

З оригіналом згідно:

Суддя:
Н.В.
Баннікова