Справа № 224/3922/13-ц
Номер провадження 2/224/214/14
22 січня 2014 року Дебальцевський міський
суд в складі:
головуючого: судді Афанасьєвої Ю.О.
при секретарі: Турченковій О.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Дебальцеве
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання втратившим право
користування житловим приміщенням,суд-
ОСОБА_1 21.10.2013 року звернувся до суду з
даним позовом до відповідача ОСОБА_2 та
просить визнати його таким, що втратив
право на користування житловим
приміщенням будинком АДРЕСА_1,
посилаючись на наступні обставини.
04.05.2011 року він зареєстрував у
вказаному будинку ОСОБА_2, який був
чоловіком його доньки. Відповідач
ніколи не проживав у його будинку.
Разом з донькою вони проживали в м.
Антрацит Луганської області, де
працювали. Після реєстрації ОСОБА_2
виїхав до Індії і більше не з»являвся.
Позивач в судовому засіданні
підтримав заявлені вимоги, надав
пояснення аналогічні викладеним в
заяві, просив позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
причину неявки не повідомив, у зв'язку з
чим суд вважає можливим, згідно ч.4 ст.169
ЦПК України, розглянути справу у
відсутності відповідача та відповідно
ст.224 ЦПК України ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів.

Суд, вислухавши позивача, свідків,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позовна заява підлягає задоволенню з
наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено,
що на підставі договору купівлі
-продажу житлового-будинку від 25.05.2007
року, відповідно до якого будинок
АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на праві
власності.

Статтею 41 Конституції України та
статтею 1 Першого протоколу до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, до якої Україна
приєдналася 17 липня 1997 року, відповідно
до Закону N475/97-ВР від 17 липня 1997 року
"Про ратифікацію Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод 1950
року, Першого протоколу та протоколів
N2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено
принцип непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне користування своїм
майном та закріплює право власника
володіти, користуватися і
розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд учиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК).

Гарантуючи захист права власності,
закон надає власнику право вимагати
усунення будь-яких порушень його права,
хоч би ці порушення і не були поєднані з
позбавленням володіння. Способи
захисту права власності передбачені
нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК.

Права власника житлового будинку,
квартири визначені статтею 383 ЦК
України та статтею 150 ЖК України, які
передбачають право власника
використовувати житло для власного
проживання, проживання членів сім'ї,
інших осіб і розпоряджатися своїм
житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання в право
власника можливе лише з підстав,
передбачених законом.

Відповідно до положень ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Діяльність власника
може бути обмежена чи припинена або
власника може бути зобов'язано
допустити до користування його майном
інших осіб лише у випадках і в порядку
встановлених законом.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Такий захист прав може бути здійснено
способами передбаченими ст.16 ЦК
України.

Згідно домової книги за адресою
АДРЕСА_1 зареєстрований відповідач
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до відомостей наданих
завідуючим Дебальцевського міського
сектору ГУ ДМС України в Донецькій
області (а.с.24), в вказаному будинку
зареєстрований ОСОБА_2.

Як вбачається зі змісту заяви позивача
чоловік його доньки ОСОБА_2 з часу
реєстрації в будинку АДРЕСА_1 відразу
виїхав до Індії і більше не з'являвся.
Ніяких його речей в будинку немає і
ніколи не було. За період з травня 2011
року по теперішній час відповідач
жодного разу не сплачував ніяких
комунальних послуг, не приймав участі в
ремонті будинку. Таким чином, ОСОБА_2
більш ніж два роки без поважних причин
не мешкає в вищевказаному будинку.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член
сім*ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім*ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним та
власником житла або законом.

При цьому ОСОБА_2, відповідно до даних
УІАЗ ГУ МВС України в Донецькій
області, до кримінальної
відповідальності не притягувався, на
теперішній час засудженим не значиться
та у розшуку не перебуває (а.с.30), за
даними відділу РАЦСу Дебальцевського
міського управління юстиції актовий
запис про його смерть не реєструвався
(а.с.29) та за даними Дебальцевського МВ
ГУМВС України в Донецькій області,
ОСОБА_2 в період з 2011 року по теперішній
час з заявами про усунення перешкод в
проживанні в АДРЕСА_1 не звертався
(а.с.23).

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні
пояснила, що вона є донькою позивача та
колишньою дружиною відповідача. Після
укладення шлюбу з ОСОБА_2 він був
зареєстрований за адресою АДРЕСА_1.
Однак після реєстрації за вказаною
адресою відповідач не проживав. 08.11.2013
року вона розірвала шлюб з ОСОБА_2,
стосунки з ним вона не підтримує та він
не мешкає з ними. З 2011 року відповідач
мешкає в Індії. Будь-які речі
відповідача в будинку немає та ремонт в
вказаному будинку він не робив.

Аналогічні пояснення надала в судовому
засіданні й свідок ОСОБА_4

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2
значиться зареєстрованим в будинку
позивача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та
не мешкає в ньому більше двох років, суд
вважає, що вимоги позивача про визнання
ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування житлом, а саме будинком
АДРЕСА_1 підлягають задоволенню.

Так, в силу ст.88 ЦПК України з
відповідча на користь позивача
підлягає стягненню сплачена останнім
сума судового збору в розмірі 114 грн. 700
коп.

На підставі ст.ст. 317, 319, 391, ч.2 ст.405 ЦК
України, та керуючись ст.ст.213-215, 224-226
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
втратившим право користування
житловим приміщенням - задовольнити .

Визнати ОСОБА_2 таким, який втратив
право користування житловим
приміщенням в будинку АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в сумі 114 грн. 70 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте
Дебальцевським міським судом за
письмовою заявою відповідача про
перегляд такого рішення, яка може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана позивачем до
Дебальцевського міського суду
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дебальцевського

міського суду
Ю.О. Афанасьєва