Справа № 177/3314/13-ц
Провадження № 2/177/203/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 січня 2014 року

Криворізький районний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Приміч Г. І.

за участі: секретаря Ференц Я.
З.,

позивача
ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кривому Розі
матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовною
заявою 14.11.2013 року та просить суд
розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2
зареєстрований 16 березня 2001 року
відділом реєстрації актів
громадського стану
Центрально-Міського районного
управління юстиції м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області, актовий
запис за №108, від якого є син - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач вказує на те, що з серпня 2012
року між сторонами по справі
припинились фактичні шлюбні відносини,
вони навіть припинили мешкати за
однією адресою разом. Сторони
спільного господарства не ведуть,
єдиного бюджету не мають. Причиною
припинення шлюбних відносин, стала
подружня зрада чоловіка, який мав
коханку, а відповідно між ними склалися
неприязні стосунки, як наслідок
постійні сварки та конфлікти,
непорозуміння між ними, втрата почуття
любові та поваги, взаєморозуміння.

Позивач зазначає, що від шлюбу у них
народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
який є малолітнім та мешкає разом з
позивачкою, спору між ними з приводу
місця мешкання дитини не існує.
Відповідач сплачує аліменти на
утримання дитини та у спілкуванні з
сином не обмежений.

У зв'язку із зазначеними обставинами,
позивач вважає, що подальше сумісне
життя, примирення та збереження сім'ї є
неможливим та суперечить її інтересам.

В ході судового засідання позивачка
підтримала позовні вимоги у повному
обсязі, просила їх задовольнити.

Просила після розірвання шлюбу
залишити їй прізвище «ОСОБА_1», яке вона
змінила під час державної реєстрації
шлюбу.

Відповідач в судовому засіданні не
заперечував проти задоволення
позовних вимог, вказував, що дійсно
вони разом не проживають з серпня 2012
року, що причиною стала його подружня
зрада . Вказував також, на те, що з січня
2013 року в нього є інша сім'я, з якою він
проживає.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги обґрунтовані
та підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 16 березня 2001 року
між сторонами по справі було
зареєстровано шлюб відділом
реєстрації актів громадського стану
Центрально-міського районного
управління юстиції м. Кривого Рогу,
актовий запис за №108. Зі свідоцтва про
шлюб вбачається, що під час реєстрації
шлюбу позивачка змінила прізвище з
«ОСОБА_1» на «ОСОБА_1», та після
розірвання шлюбу бажає залишити
прізвище «ОСОБА_1», про що вона
вказувала в ході судового засідання
(а.с. 4).

Від шлюбу сторони мають спільну дитину,
сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в свідоцтві
про народження яких сторони зазначені
батьками (а.с.9) та який проживає за
домовленістю з позивачкою, на
утримання якого відповідач сплачує
аліменти, про що сторони вказували в
судовому засіданні.

Шлюбно-сімейні стосунки сторони не
підтримують з серпня 2012 року, з цього
часу разом не проживають, єдиного
господарства не ведуть, єдиного
бюджету не мають, позивач наполягає на
розірванні шлюбу, оскільки збереження
шлюбу суперечить її інтересам,
відповідач не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105
Сімейного кодексу України шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду
відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу
України.

Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного
кодексу України суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного із них, що мають
істотне значення.

Суд не застосовує положення ст. 111 СК
України, оскільки в судовому засіданні
було зібрано достатньо доказів, які
підтверджують, що подальше спільне
життя подружжя і збереження сім'ї стали
неможливими, подальше спільне
проживання суперечить інтересам
сторін.

Згідно ст. 113 СК України особа, яка
змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище.

Аналізуючи вищевикладене, приймаючи до
уваги те, що шлюб між подружжям існує
лише формально, шлюбні відносини та
ведення спільного господарства між
ними припинено, у відповідача є інша
сім'я, зберегти сім'ю сторін на
майбутнє неможливо, а подальше спільне
життя подружжя і збереження шлюбу буде
суперечити їх інтересам, суд вважає за
необхідне шлюб, зареєстрований 16
березня 2001 року відділом реєстрації
актів громадського стану
Центрально-Міського районного
управління юстиції м. Кривого Рогу,
актовий запис за №108, від якого є
дитина, син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, -
розірвати, та після розірвання шлюбу
залишити позивачці прізвище «ОСОБА_1»,
яке вона змінила під час державної
реєстрації шлюбу.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 235 ЦПК
України, ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113
Сімейного Кодексу України, суд; -

В И Р І Ш И В:

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 16 березня 2001 року
відділом реєстрації актів
громадського стану
Центрально-Міського районного
управління юстиції м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області, актовий
запис за №108, від якого сторони мають
одну малолітню дитину, сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити
ОСОБА_1 прізвище "ОСОБА_1 ", яке вона
змінила під час державної реєстрації
шлюбу.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя: