АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Котули Л.Г., Волошиної В.М.

при секретарі: Круглик В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне
рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 23 грудня 2013 року

в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, Управління державної
автомобільної інспекції Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Чернігівській області,
третя особа - закрите акціонерне
товариство «Філдес Україна» про
визнання права власності на
автомобіль, визнання договорів
купівлі-продажу укладеними та
зобов'язання вчинити дії.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2013 р. ОСОБА_1 звернувся у суд з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Управління
державної автомобільної інспекції
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Чернігівській області, третя особа -
закрите акціонерне товариство «Філдес
Україна» (надалі - ЗАТ «Філдес Україна»)
про визнання права власності на
автомобіль, визнання договорів
купівлі-продажу укладеними та
зобов'язання вчинити дії.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 27
лютого 2012 р. він набув право власності
на легковий автомобіль марки Аudi-80, 1987
року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1, за генеральним дорученням від
ОСОБА_3, який набув право власності на
вказаний автомобіль за генеральним
дорученням від ОСОБА_4

12 жовтня 2012 року працівниками
Управління державної автомобільної
інспекції Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Чернігівській області автомобіль
було вилучено, в межах виконавчого
провадження про стягнення грошових
коштів з ОСОБА_4 на користь ЗАТ «Філдес
Україна».

Зазначав, що він на законних підставах
набув право власності на автомобіль й
порушення правил реєстрації
транспортного засобу не можу
розцінюватися як порушення, яке
вплинуло на законність підстав набуття
права власності.

Заочним рішенням Дніпровського
районного суду м. Києва від 23 грудня 2013
року в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_1, посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального права,
просить рішення суду першої інстанції
скасувати, ухвалити по справі нове
рішення про задоволення позовних вимог
в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши позивача та
його представника, які просили
задовольнити апеляційну скаргу,
відповідача, який підтримав
апеляційну скаргу, вивчивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає апеляційну скаргу такою,
що не підлягає задоволенню, з огляду на
таке.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено судом, ОСОБА_2 набув право
власності на автомобіль марки Аudi-80, 1987
року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1 на підставі свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу серії
НОМЕР_2, виданого МРЕВ-4 ДАІ ГУ МВС
України в м. Києві 14 червня 2005 р. /а.с.47/

Встановлено, що 15 липня 2010 р. ОСОБА_2
довірив ОСОБА_3, ОСОБА_5 право
розпоряджатися автомобілем марки Аudi-80,
1987 року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1. /а.с.44, 48а/

27 лютого 2012 р. ОСОБА_3 передоручив право
розпоряджатися спірним автомобілем
ОСОБА_1 /а.с.45, 48/

Судом встановлено, що 12 жовтня 2012 р.
спірний автомобіль було вилучено
працівниками УДАІ Чернігівської
області, на підставі розшуку
виконавчою службою, в межах
виконавчого провадження про стягнення
з ОСОБА_2 на користь ЗАТ «Філдес
Україна» грошових коштів, в сумі 21 360
грн. 96 коп. /а.с.46/

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог районний суд виходив з того, що
позивачем визначено неналежний спосіб
захисту речового права на майно та не
доведено факт виникнення між сторонами
договірних відносин, тобто укладання
договору купівлі-продажу автомобіля.

Такі висновки суду першої інстанції
колегія суддів визнає законними й
обґрунтованими. Вони повністю
узгоджуються з сукупністю зібраних у
справі й належно оцінених у рішенні
доказів.

Згідно вимог ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема, із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше не
випливає із закону або права власності
не встановлена судом.

Відповідно до положень п.8 Порядку
державної реєстрації
(перереєстрації), зняття з обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів,
мотоколясок, інших прирівняних до них
транспортних засобів та мопедів»,
затверджених постанови Кабінету
Міністрів України №1388 від 07 вересня 1998
року, реєстрація /перереєстрація/
транспортних засобів проводиться на
підставі заяв власників, поданих
особисто і документів, що посвідчують
їх особу, підтверджують правомірність
придбання, отримання, ввезення, митного
оформлення транспортних засобів,
відповідність конструкції
транспортних засобів установленим
вимогам безпеки дорожнього руху, а
також вимогам, які є підставою для
внесення змін до реєстраційних
документів.

Документами, що підтверджують
правомірність придбання транспортних
засобів, їх складових частин, що
мають ідентифікаційні номери, є
засвідчені підписом відповідної
посадової особи, що скріплений
печаткою:

довідка-рахунок за формою згідно з
додатком 1, видана суб'єктом
господарювання, діяльність якого
пов'язана з реалізацією транспортних
засобів та їх складових частин, що
мають ідентифікаційні номери;

договори та угоди, укладені на
товарних біржах на зареєстрованих у
Департаменті Державтоінспекції
бланках, договори купівлі-продажу
транспортних засобів, оформлені в
Державтоінспекції, інші засвідчені
в установленому порядку документи, що
встановлюють право власності на
транспортні засоби;

копія рішення суду, засвідчена в
установленому порядку, із зазначенням
юридичних чи фізичних осіб, які
визнаються власниками транспортних
засобів, марки, моделі, року випуску
таких засобів, а також
ідентифікаційних номерів їх складових
частин;

довідка органу соціального захисту
населення або управління виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань, що виділили автомобіль
або мотоколяску;

акт приймання-передачі транспортних
засобів за формою згідно з додатком 6,
виданий підприємством-виробником або
підприємством, яке переобладнало чи
встановило на транспортний засіб
спеціальний пристрій згідно із
свідоцтвом про погодження
конструкції транспортного засобу щодо
забезпечення безпеки дорожнього руху,
із зазначенням ідентифікаційних
номерів такого транспортного засобу та
конкретного одержувача;

митна декларація на бланку єдиного
адміністративного документа на
паперовому носії або електронна митна
декларація, або видане митним
органом посвідчення про реєстрацію в
підрозділах Державтоінспекції
транспортних засобів чи їх складових
частин, що мають ідентифікаційні
номери;

договір фінансового лізингу;

акт про проведений аукціон або
постанова та акт про передачу майна
стягувачу в рахунок погашення боргу,
видані органом державної виконавчої
служби.

Згідно п.п.6,7 Порядку транспортні
засоби реєструються за юридичними та
фізичними особами в
реєстраційно-екзаменаційних
підрозділах ДАІ. Власники транспортних
засобів та особи, що експлуатують такі
засоби на законних підставах або їх
представники зобов'язані
зареєструвати /перереєструвати/
транспортні засоби протягом десяти
днів після придбання /одержання/
митного оформлення або тимчасового
ввезення на Україну, або виникнення
обставин, що є підставою для внесення
змін до реєстраційних документів.

Отже, зазначеним Порядком …
передбачено порядок набуття права
власності на автомобіль.

Матеріалами справи не доведено
вчинення ОСОБА_2 дій, спрямованих на
зняття автомобілю з обліку в органах
ДАІ. Не містять матеріали справи й
докази звернення ОСОБА_1, як нового
власника, з відповідною заявою до
реєстраційного органу.

Таким чином, оцінюючи належність,
допустимість і достовірність кожного
доказу окремо, достатність і взаємний
зв'язок у їх сукупності, колегія
суддів вважає законними й
обґрунтованими висновки районного
суду про відсутність правових підстав
до задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Справа судом розглянута повно та
об'єктивно. Норми матеріального і
процесуального права застосовано
правильно.

Викладені у рішенні висновки
відповідають обставинам справи та
долученим до справи доказам й доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 23 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом 20 днів з моменту
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
з розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 755/24109/13-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3114/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Ластовка Н.Д.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Слюсар Т.А.