Ухвала

іменем україни

05 лютого2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної
О.О.суддів:Касьяна О.П.,Коротуна В.М.,
Ступак О.В.,Штелик С.П.розглянувши в
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_6 до Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України, Концерну
радіомовлення, радіозв'язку та
телебачення про визнання
неправомірними дій та стягнення
матеріальної допомоги, за касаційною
скаргою ОСОБА_6 на рішення
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 23 вересня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду
Чернігівської області від 05 листопада
2013 року,

в с т а н о в и л а:

Позивач ОСОБА_6 звернувся до суду з
позовом про визнання його звільнення з
посади Генерального директора
Концерну радіомовлення, радіозв'язку
та телебачення (далі - Концерн РРТ)
незаконним, зобов'язання виплатити
премію за грудень 2012 року та
матеріальну винагороду за ефективне
управління державним майном за 2012 рік
та відшкодування моральної шкоди,
мотивуючи свої вимоги порушенням
Адміністрацією Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України умов Контракту № 1-XI
укладеного 21 вересня 2010 року між
Міністерством транспорту та зв'язку
України та ОСОБА_6

Рішенням Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 23 вересня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Чернігівської
області від 05 листопада 2013 року, в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_6
відмовлено.

У касаційній скарзі заявник,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
просить рішення Новозаводського
районного суду м. Чернігова від 23
вересня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Чернігівської області від 05
листопада 2013 року скасувати та
ухвалити в справі нове рішення по суті
позовних вимог.

Касаційна скарга підлягає відхиленню
на таких підставах.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_6, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що звільнення позивача з посади
Генерального директора Концерну РРТ
здійснено з дотриманням вимог чинного
законодавства, підстави для виплати
позивачу премії за грудень 2012 року,
матеріальної винагороди за ефективне
управління державним майном за 2012 рік
та для відшкодування моральної шкоди
відсутні.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ такими висновками судів
погоджується з такими висновками судів
з огляду на наступне.

Судами встановлено, що наказом
Міністерства транспорту та зв'язку
України № 390-0 від 21 вересня 2010 року
ОСОБА_6 призначено на посаду
Генерального директора Концерну РРТ.

21 вересня 2010 року між Міністерством
транспорту та зв'язку України та ОСОБА_6
був укладений контракт № 1-XI .

Розпорядженням КМУ № 18-р від 21 січня 2013
року ОСОБА_6 звільнено з посади
генерального директора Концерну РРТ у
зв'язку з невиконанням умов контракту.

На підставі Наказу Адміністрації
Держспецзв'язку України № 31 від 22 січня
2013 року контракт між сторонами
розірвано.

Наказом Концерну РРТ від 04 лютого 2013
року № 10/0к датою звільнення ОСОБА_6
звільнено з посади генерального
директора Концерну РРТ визначено 04
лютого 2013 року.

Підстави для розірвання контракту
передбачені п. п. 25, 26 контракту № 1-XI.

Відповідно до п. 25 Контракту керівник
може бути звільнений з посади, у тому
числі за пропозицією місцевого органу
державної виконавчої влади, і терміну
його дії: а) у разі систематичного
невиконання керівником без поважних
причин обов'язків, покладених на нього
цим контрактом; б) у разі одноразового
грубого порушення керівником
законодавства чи обов'язків,
передбачених контрактом, в результаті
чого для підприємства настали значні
негативні наслідки (понесені збитки,
виплачено штрафи і т.п.); в) у разі
невиконання підприємством зобов'язань
перед бюджетом та Пенсійним фондом
щодо сплати податків та обов'язкових
платежів, страхових внесків, а також
невиконання підприємством зобов'язань
щодо виплати заробітної плати
працівникам чи недотримання графіка
погашення заборгованості із
заробітної плати; и) у разі порушення
законодавства під час використання
фінансових ресурсів підприємства, у
тому числі при здійсненні закупівель
товарів, робіт, послуг за державні
кошти.

Неналежне виконання ОСОБА_6 своїх
посадових обов'язків встановлено при
проведенні державного фінансового
аудиту окремих господарських операцій
Концерну радіомовлення, радіозв'язку
та телебачення за 2011 рік.

За таких обставин суди дійшли
обґрунтованого висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 про
визнання звільнення незаконним.

Обґрунтованим також є висновок судів
про відмову в задоволенні позовних
вимог в частині зобов'язання
відповідача виплатити премію за
грудень 2012 року та матеріальну
винагороду за 2012 рік.

Відповідно до пункту 17 Контракту за
виконання обов'язків, передбачених
контрактом керівникові нараховується
заробітна плата за рахунок частки
доходу, одержаного підприємством в
результаті його господарської
діяльності, виходячи з установлених
керівнику премії та матеріальної
винагороди за ефективне управління
державним майном, розміри яких
встановлюються Уповноваженим органом
управління порядку та на умовах
передбачених Положенням про порядок
преміювання та виплати матеріальної
винагороди за ефективне управління
державним майном керівникам
підприємств, що належать до сфери
управління Держспецзв'язку.

Пунктом 18 контракту передбачено, що
керівникові за погодженням з
Уповноваженим органом управління може
виплачуватись відповідно до діючих на
підприємстві положень, узгоджених з
Уповноваженим органом управління
винагорода за підсумками роботи за рік.

За змістом п. 1 Постанови КМУ від 19
травня 1999 р. № 859 "Про умови і розміри
оплати праці керівників підприємств,
заснованих на державній, комунальній
власності, та об'єднань державних
підприємств" керівникам центральних
органів виконавчої влади, Голові Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
керівникам місцевих органів
виконавчої влади та органів місцевого
самоврядування, які укладають
контракти з керівниками підприємств,
заснованих на державній власності, у
тому числі казенних, та об'єднань
державних підприємств, утворених
центральними органами виконавчої
влади відповідно до законодавства,
підприємств, які належать Автономній
Республіці Крим, підприємств,
заснованих на комунальній власності,
надано право встановлювати умови,
показники та розміри преміювання. При
цьому максимальний розмір премії не
може перевищувати розміру посадового
окладу керівника підприємства
(об'єднання державних підприємств).

У разі погіршення якості роботи,
невиконання умов контракту, порушення
трудової дисципліни премія
зменшується або скасовується у тому
звітному періоді, коли виявлено
порушення (за окремим рішенням).

Керівникові підприємства (об'єднання
державних підприємств) можуть
виплачуватися також матеріальна
винагорода за ефективне управління
державним майном за рахунок частини
чистого прибутку, що залишається в
розпорядженні підприємства (об'єднання
державних підприємств), згідно з
умовами, затвердженими органом
виконавчої влади, до сфери управління
якого належить підприємство.

Згідно із п. п. 2.7, 3.6 Наказу
Адміністрації державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України № 6 від 15 січня 2009
року "Про затвердження Положення про
порядок преміювання та виплати
матеріальної винагороди за ефективне
управління державним майном
керівникам підприємств, що належать до
сфери управління Держспецзв'язку"
розмір премії керівнику знижується або
вона взагалі не виплачується у разі
порушення ним законодавства чи
обов'язків, визначених контрактом.

У випадку невиконання умов та
показників, передбачених у контракті,
допущення на підприємстві нещасного
випадку із смертельним наслідком з
вини підприємства, наявності
заборгованості із заробітної плати
працівникам, невиконання наказів та
розпоряджень органу виконавчої влади,
у підпорядкуванні якого перебуває
підприємство, погіршення показників
роботи підприємства у порівнянні з
попереднім періодом винагорода
керівнику не виплачується.

З матеріалів справи вбачається, що 19
лютого 2013 року Адміністрацією
Держспецзв'язку на узгоджувальній
нараді з питань преміювання за грудень
2012 року та виплати матеріальної
винагороди за ефективне управління
державним майном ОСОБА_6 прийнято
рішення про неможливість встановлення
і виплати премії за грудень 2012 року та
матеріальної винагороди за ефективне
управління державним майном за 2012 рік.

Про прийняте рішення позивача
повідомлено листом від 25 лютого 2013 року
№ 14/01-22.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог про відшкодування моральної
шкоди суди обґрунтовано виходили з
того, що ОСОБА_6 не надано належних
доказів порушення відповідачем його
законних прав, що призвели до моральних
страждань.

Відповідно до ч.1 статті 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановивши, що звільнення ОСОБА_6
проведено у встановленому законом
порядку та з дотриманням трудового
законодавства суди дійшли
обґрунтованого висновку про відмову в
задоволенні позову.

Наведені в касаційній скарзі доводи
фактично зводяться до переоцінки
доказів і не згоди з висновками суду
апеляційної інстанції по їх оцінці.

За таких обставин колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що судові рішення
відповідають вимогам закону й підстави
для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 337, 344, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 23 вересня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду
Чернігівської області від 05 листопада
2013 року залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. ДьомінаСудді:О.П.
Касьяна В.М. Коротун О.В. Ступак С.П.
Штелик