Справа № 1007/3495/2012 Головуючий у І
інстанції Дутчак І.М.Провадження №
22-ц/780/93/14 Доповідач у 2 інстанції
КашперськаКатегорія 4
РІШЕННЯ

Іменем України

04 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Кашперської
Т.Ц.,

суддів Фінагєєва
В.О., Яворського М.А.,

при секретарі Бевзюк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Броварського міськрайонного
суду Київської області від 17 вересня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Рожнівської сільської ради
Броварського району Київської області,
виконавчого комітету Рожнівської
сільської ради Броварського району
Київської області, Комунального
підприємства Київської обласної ради
«Броварське міжміське бюро технічної
інвентаризації», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання нечинними рішень, визнання
недійсними свідоцтв про право
власності на нерухоме майно та
державних актів на право власності на
земельну ділянку, усунення перешкод у
користуванні садовим будинком і
земельною ділянкою,

заслухавши доповідь судді, перевіривши
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2012 року позивач ОСОБА_1
звернулася до суду із даним позовом,
мотивуючи вимоги тим, що між нею та її
чоловіком ОСОБА_2 вирішується спір про
поділ спільного майна подружжя. Одним
із об'єктів права спільної сумісної
власності подружжя є садовий будинок
із надвірними будівлями за АДРЕСА_1,
придбаний нею в період шлюбу 27 квітня
2004 року на підставі договору
купівлі-продажу, а 11 серпня 2004 року на
її ім'я виготовлено державний акт на
право власності на земельну ділянку пл.
0,0564 га., на якій знаходиться вказаний
будинок. За час перебування в шлюбі
придбаний будинок піддавався
капітальному ремонту та
переобладнанню, в зв'язку із кутовим
розташуванням садового будинку та
земельної ділянки площа останньої була
збільшена, а конфігурація змінена.
ОСОБА_2 визнавав будинок та земельну
ділянку спільною сумісною власністю
подружжя та просив поділити це майно. В
липні 2011 року їй стало відомо, що
ухвалою Броварського міськрайонного
суду Київської області про
затвердження мирової угоди за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
подвійної суми завдатку право
власності на будинок та земельну
ділянку визнано за ОСОБА_3, зазначена
ухвала суду оскаржена нею та скасована
27 лютого 2012 року. В послідуючому їй
стало відомо, що ОСОБА_2 отримав
можливість незаконного відчуження
належного їй майна, оскільки йому
протиправно видано 25 травня 2010 року
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно - садовий будинок з
надвірними будівлями, на який право
власності до того часу вже було
зареєстроване на особу, у якої вона
придбала даний будинок на підставі
договору від 27 квітня 2004 року, правовою
підставою для видачі вказаного
свідоцтва стало рішення виконавчого
комітету Рожнівської сільської ради №
28 від 26 березня 2010 року. Крім того, на
підставі рішень Рожнівської сільської
ради № 1728 від 30 вересня 2010 року про
надання дозволу на розробку технічної
документації із землеустрою щодо
складання державного акту на право
власності на земельну ділянку та № 1759
від 28 жовтня 2010 року про передачу
земельної ділянки у приватну власність
ОСОБА_2 видано державний акт ЯЛ № 317629 на
право власності на земельну ділянку, на
яку фактично вже був державний акт КВ №
014269 від 11 серпня 2004 року на її ім'я.
Просила визнати нечинними рішення
виконавчого комітету Рожнівської
сільської ради Броварського району
Київської області № 28 від 26 березня 2010
року про оформлення права власності на
садовий будинок в АДРЕСА_1 на ім'я
ОСОБА_2, рішення Рожнівської сільської
ради Броварського району Київської
області № 1728 від 30 вересня 2010 року в
частині надання дозволу ОСОБА_2 на
розробку технічної документації із
землеустрою щодо складання державного
акту на право власності на земельну
ділянку пл. 0,06 га. для ведення
садівництва в СТ «Десна-3», рішення
Рожнівської сільської ради
Броварського району Київської області
№ 1759 від 28 жовтня 2010 року про передачу у
власність ОСОБА_2 земельної ділянки пл.
0,06 га. для ведення садівництва в СТ
«Десна-3», визнати недійсними свідоцтва
про право власності ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
садовий будинок із надвірними
будівлями за АДРЕСА_1, визнати
недійсними державні акти на право
власності ОСОБА_3, ОСОБА_2 на земельну
ділянку в АДРЕСА_1, усунути перешкоди в
користуванні садовим будинком із
надвірними будівлями за АДРЕСА_1 та
земельною ділянкою шляхом виселення
ОСОБА_3 з будинку та зобов'язання
останнього звільнити земельну ділянку.

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 17 вересня 2013
року в задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено.

Позивач ОСОБА_1, не погоджуючись із
рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 17 вересня 2013
року, подала апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
першої інстанції фактичним обставинам
справи, порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просила скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити її позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 подав заперечення на
апеляційну скаргу, де просив відхилити
апеляційну скаргу як необґрунтовану і
залишити рішення Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 17 вересня 2013 року без змін.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1
підлягає до часткового задоволення,
виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні. Таким чином суд
першої інстанції дійшов висновку, що
позов ОСОБА_1 свого підтвердження у
судовому засіданні не знайшов, тому
задоволенню не підлягає.

Однак дане рішення суду першої
інстанції не відповідає вказаним
вимогам закону.

Відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із
того, що позивач право власності на
придбаний нею у ОСОБА_4 садовий будинок
за АДРЕСА_1 не зареєструвала, а тому
права власності на вказаний садовий
будинок у позивача не виникло. Крім
того, позивач не довела, що придбаний
нею садовий будинок та зареєстрований
на ім'я ОСОБА_2 садовий будинок є однім і
тим же будинком. Належні за державними
актами на право власності на земельну
ділянку земельна ділянка ОСОБА_1 пл. 0,0564
га. та земельна ділянка ОСОБА_5, а в
подальшому ОСОБА_3, пл. 0,06 га., є різними
суміжними земельними ділянками.
Оспорювані рішення виконавчого
комітету Рожнівської сільської ради та
Рожнівської сільської ради щодо
оформлення права власності ОСОБА_2 на
будинок та земельну ділянку
відповідають вимогам закону, доказів
протиправності дій службових осіб
Рожнівської сільської ради
Броварського району Київської області
при прийняття зазначених рішень судом
не здобуто.

Такі висновки суду першої інстанції не
відповідають вимогам закону і доказам
у справі та зроблені при неповному
з'ясуванні обставин справи.

Так, із матеріалів справи колегія
суддів вбачає, що з 21 жовтня 1995 року
позивач ОСОБА_1 і відповідач ОСОБА_2
перебували у зареєстрованому шлюбі.
Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 03 листопада
2008 року шлюб між ними розірвано.

Право власності на садовий будинок
АДРЕСА_1 було зареєстровано за ОСОБА_4
Броварським міжміським бюро технічної
інвентаризації 09 квітня 2004 року на
підставі рішення Броварського
районного суду від 08 серпня 2000 року.

27 квітня 2004 року ОСОБА_1 уклала з ОСОБА_4
договір купівлі-продажу садового
будинку, за умовами якого продавець
ОСОБА_4 передала у власність, а покупець
ОСОБА_1 прийняла садовий будинок з
надвірними будівлями за АДРЕСА_1, із
такими характеристиками: загальна
площа цегляного будинку 33,7 кв.м.,
житлова площа 19,2 кв.м., позначений на
плані літерою «А», біля будинку
знаходяться надвірні будівлі:
вбиральня «Б», огорожа «N». Договір
зареєстровано в реєстрі за № 2793
приватним нотаріусом Броварського
районного нотаріального округу
Київської області ОСОБА_6, державна
реєстрація права власності не
проведена (а. с. 9 - 10 том 1). При цьому
ОСОБА_2 надав згоду на придбання своєю
дружиною ОСОБА_1 садового будинку
АДРЕСА_1 на території Рожнівської
сільської ради (а. с. 120 т. 2).

Згідно довідки Ради садівничих
товариств масиву «Трудовик» від 29
вересня 2004 року, належний ОСОБА_1
садовий будинок знаходиться в
садівничому товаристві АДРЕСА_1.

Також ОСОБА_1 є власником земельної
ділянки пл. 0,0564 га., кадастровий номер
:01:082:0039 для ведення садівництва за
адресою АДРЕСА_1 на підставі рішення 13
сесії 24 скликання Рожнівської
сільської ради від 04 червня 2004 року № 13.
Право власності підтверджується
державним актом на право власності на
земельну ділянку серії КВ № 014269,
виданим 11 серпня 2004 року та
зареєстрованим в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за АДРЕСА_1.

Також із матеріалів справи колегія
суддів вбачає, що рішенням виконавчого
комітету Рожнівської сільської ради
від 26 березня 2010 року № 28 на ім'я ОСОБА_2
оформлено право власності на садовий
будинок, збудований в 1991 році, з
надвірними будівлями: баня «Б»,
альтанка «Г», колодязь «К», огорожа N, що
знаходяться в АДРЕСА_1 (а. с. 13 том 1).

25 травня 2010 року ОСОБА_2 отримав
свідоцтво про право власності на
вказане нерухоме майно та зареєстрував
право власності на нього (а. с. 16 - 17 том
1).

30 серпня 2010 року ОСОБА_2 як член СТ
«Десна-3» звернувся до Рожнівської
сільської ради з заявою про передачу в
приватну власність безкоштовно для
ведення садівництва земельної ділянки,
що розташована на землях СТ «Десна-3» на
території Рожнівської сільської ради,
якою він користується з 2010 року.
Додатком до даної заяви є довідка,
надана ОСОБА_2 в тому, що він дійсно є
членом СТ «Десна-3» і користується
земельною ділянкою пл. 0,068 га. (а. с. 168 т.
2).

Рішенням 50 сесії 05 скликання
Рожнівської сільської ради від 30
вересня 2010 року № 1728 надано дозвіл
ОСОБА_2 на розробку технічної
документації із землеустрою щодо
складання державних актів на право
власності на земельну ділянку для
ведення садівництва пл. 0,06 га. у СТ
«Десна-3» (а. с. 14 том 1).

Рішенням 50 сесії 05 скликання
Рожнівської сільської ради від 28
жовтня 2010 року № 1759 передано
безкоштовно в приватну власність
земельну ділянку пл. 0,0600 га. для ведення
садівництва ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 (а. с. 15 том
1).

23 листопада 2010 року ОСОБА_2 одержав
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯЛ № 317029, згідно
якого ОСОБА_2 є власником земельної
ділянки пл. 0,0600 га., кадастровий номер
:01:082:0131, для ведення садівництва
за адресою Броварський район,
Рожнівська сільська рада, СТ «Десна-3»
(а. с. 18 том 1).

Ухвалою Броварського міськрайонного
суду Київської області від 08 квітня 2011
року по справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення подвійної суми
завдатку було затверджено мирову
угоду, укладену між ОСОБА_3 та ОСОБА_2,
відповідно до якої за ОСОБА_3 визнано
право власності на садовий будинок з
надвірними будівлями за АДРЕСА_1 та
земельну ділянку за цією ж адресою пл.
0,06 га.

19 квітня 2011 року ОСОБА_3 зареєстрував
право власності на садовий будинок по
АДРЕСА_1 в Броварському міжміському
бюро технічної інвентаризації, а 08
серпня 2011 року одержав державний акт на
право власності на земельну ділянку пл.
0,0600 га. для ведення садівництва,
кадастровий номер :01:082:0131, на
підставі ухвали Броварського
міськрайонного суду від 08 квітня 2011
року.

27 лютого 2012 року ухвала Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 08 квітня 2011 року була скасована
ухвалою Апеляційного суду Київської
області. Скасовуючи дану ухвалу 27
лютого 2012 року, Апеляційний суд
Київської області встановив в тому
числі, що ухвалою Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 21 листопада 2008 року накладено
заборону на відчуження даного садового
будинку та земельної ділянки, а
затвердженням мирової угоди суд першої
інстанції вирішив спір між позивачем
та відповідачем щодо відчуження
садового будинку з надвірними
будівлями за АДРЕСА_1 та земельної
ділянки, не врахувавши при цьому прав
ОСОБА_1 на вказане спірне нерухоме
майно (а. с. 110 - 111 том 2).

Наведені обставини стверджуються
наявними в матеріалах справи доказами.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Відповідно до п.п. 10 п. «б» ст. 30 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», до відання виконавчих
органів сільських, селищних, міських
рад належить, зокрема, делеговане
повноваження щодо обліку та реєстрації
відповідно до закону об'єктів
нерухомого майна незалежно від форм
власності.

Згідно Тимчасового положення про
порядок реєстрації права власності на
нерухоме майно, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 28
січня 2003 року, державну реєстрацію прав
власності на нерухоме майно здійснюють
підприємства бюро технічної
інвентаризації у межах визначених
адміністративно-територіальних
одиниць.

Пунктом 3.1 Положення визначено, що
реєстратор установлює відповідність
заявлених прав і поданих документів
вимогам законодавства, а також
відсутність суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
правами на об'єкт нерухомості, інших
підстав для відмови в реєстрації прав.

Відповідно до п. 3.3 Положення, у
реєстрації прав на нерухоме майно може
бути відмовлено, якщо подані документи
не відповідають вимогам, установленим
цим Положенням та іншими актами
чинного законодавства України, або не
дають змоги установити відповідність
заявлених прав і поданих документів
вимогам законодавства; заявлене право
вже зареєстроване.

На порушення даних вимог виконавчим
комітетом Рожнівської сільської ради
на момент прийняття рішення про
оформлення права власності на спірний
будинок на ОСОБА_2 та видачі йому
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно, а при реєстрації права
власності на нерухоме майно -
відповідним бюро технічної
інвентаризації не було належним чином
перевірено тієї обставини, що право
власності на будинок АДРЕСА_1 було
зареєстровано за іншою особою - ОСОБА_4,
у якої за договором купівлі-продажу від
27 квітня 2004 року придбала спірний
садовий будинок ОСОБА_1

Суд першої інстанції дані обставини
залишив поза увагою та прийшов до
помилкового висновку про відсутність
передбачених законом підстав для
визнання недійсним рішення
виконавчого комітету Рожнівської
сільської ради про оформлення права
власності на спірний садовий будинок
та свідоцтва про право власності на цей
будинок на ім'я ОСОБА_2

При цьому суд першої інстанції вдався
до оцінки законності підстав
реєстрації за ОСОБА_4 права власності
на спірний садовий будинок, однак
реєстрація права власності за колишнім
власником спірного будинку ОСОБА_4 та
договір купівлі-продажу цього садового
будинку позивачу ОСОБА_1 сторонами не
оспорювались.

Із матеріалів справи чітко вбачається,
що позивач ОСОБА_1 за договором
купівлі-продажу набула права власності
на садовий будинок АДРЕСА_1, про що
відповідач ОСОБА_2 був обізнаний,
оскільки заявою від 27 квітня 2004 року
дав згоду на придбання цього будинку
його дружиною ОСОБА_1 (а. с. 9 том 1, а. с. 120
том 2).

Та обставина, що позивач ОСОБА_1 не
зареєструвала права власності на
придбаний нею спірний садовий будинок,
не позбавляє її права на це майно,
закріплює право володіння та
користування нерухомістю.

Відмовляючи в позові, суд першої
інстанції також вважав, що позивач
ОСОБА_1 не довела, що придбаний нею у
шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 на
підставі договору купівлі-продажу від
27 квітня 2004 року садовий будинок є тим
самим будинком, право власності на який
зареєстровано на ім'я ОСОБА_2 25 травня
2010 року. Дані висновки суду
спростовуються наявними в матеріалах
справи доказами набуття ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 права власності на спірний
будинок, із яких чітко вбачається, що
ОСОБА_2 в 2010 році оформив право
власності на садовий будинок АДРЕСА_1,
на який за договором купівлі-продажу
набула права ОСОБА_1 ще в 2004 році.

Ті обставини, що згідно із договором
купівлі-продажу ОСОБА_1 придбала
садовий будинок загальною площею 33,7 кв.
м., житловою площею 19,2 кв. м., а ОСОБА_2
було видано свідоцтво про право
власності на нерухоме майно - садовий
будинок загальною площею 72,6 кв. м.,
житловою площею 45,2 кв. м., кількість
будівель суттєво відрізняється,
будь-яким чином не доводить, що ОСОБА_1
та ОСОБА_2 є власниками різних будинків,
а свідчить лише про проведення в
будинку переобладнань в період із 2004 по
2010 роки.

Відмовляючи в задоволенні вимог ОСОБА_1
про визнання нечинними рішень
Рожнівської сільської ради щодо
передачі ОСОБА_2 спірної земельної
ділянки у власність та у визнанні
недійсними актів на право власності
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на спірну земельну
ділянку, суд першої інстанції виходив
із того, що земельна ділянка пл. 0,06 га. у
СТ «Десна-3» кадастровий номер
:01:082:0131 рахується за ОСОБА_3,
попереднім власником земельної
ділянки був ОСОБА_2 із 26 листопада 2010
року, а ОСОБА_1 належить інша земельна
ділянка пл. 0,0564 га. СТ «Десна-3»
кадастровий номер :01:082:0039 з 11
серпня 2004 року, зазначені земельні
ділянки за конфігурацією і
місцезнаходженням є різними та
суміжними. Однак, такі висновки суду
першої інстанції спростовуються
доказами, наявними в матеріалах справи.

Так із матеріалів справи вбачається, що
згідно листа Управління Держкомзему у
Броварському районі Київської області
№ 833 від 03 квітня 2012 року, земельна
ділянка пл. 0,06 га. в СТ «Десна-3»
рахується за ОСОБА_3 та має кадастровий
номер :01:082:0131, попереднім
власником земельної ділянки є ОСОБА_2,
останній став власником земельної
ділянки з 26 листопада 2010 року. Земельна
ділянка пл. 0,0564 га. в СТ «Десна-3»
рахується за ОСОБА_1 і має кадастровий
номер :01:082:0039, остання є власником
земельної ділянки з 11 серпня 2004 року.
Зазначені вище земельні ділянки за
всіма характеристиками, в тому числі
конфігурація ділянок та їх
місцезнаходження, є абсолютно різними
та є суміжними ділянками (а. с. 81 - 82 т. 1).

Посилаючись на даний доказ і
покладаючи його в основу рішення, суд
першої інстанції не оцінив інші надані
сторонами доказами, зокрема не взяв до
уваги те, що згідно довідки СО
«Трудовик» № 877-1 від 14 липня 2012 року на
суміжній земельній ділянці за адресою
14-Центральна, 23, що розташовується
поруч із земельною ділянкою ОСОБА_2 та
ОСОБА_1, власником на даний час є ОСОБА_7,
а також на суміжній земельній ділянці
за адресою АДРЕСА_2, власником спочатку
був ОСОБА_8, а на даний час ОСОБА_9
Земельна ділянка за адресою АДРЕСА_3 та
не межує із земельною ділянкою АДРЕСА_1,
власниками якої були ОСОБА_2 та ОСОБА_1
Власником земельної ділянки НОМЕР_1 є
ОСОБА_10 (а. с. 247 - 248 т. 1).

Також суд першої інстанції залишив
поза увагою лист Держземагентства у
Броварському районі Київської області
№ 879 від 14 травня 2013 року, наданий
пізніше, за змістом якого, у
відповідності з викопіюванням зі схеми
розташування земельних ділянок в межах
с. Рожни Броварського району Київської
області та документацією з СО
«Трудовик», актах встановлення на
місцевості та погодження зовнішніх меж
земельних ділянок, можна вважати, що
технічна документація та державні акти
на право власності на земельні ділянки
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 готувались на одну і
ту ж земельну ділянку. Згідно технічної
документації вказані земельні ділянки
не можуть бути різними, суміжними,
оскільки їх місцерозташування та
суміжні землекористувачі однакові.
Однак, згідно БД «Кадастровий офіс»,
земельній ділянці ОСОБА_1 та ОСОБА_2
присвоєно різні кадастрові номери та
вони мають різну площу, чим і різняться
між собою (а. с. 212 - 213 том 2).

Таким чином суд першої інстанції
неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи, висновки суду не
відповідають обставинам справи, в
звязку із чим суд прийшов до
помилкового висновку про
недоведеність позовних вимог в частині
визнання недійсними рішень
Рожнівської сільської ради та
державних актів на ім'я ОСОБА_2

Крім того, суд першої інстанції,
обґрунтовуючи законність рішення
Рожнівської сільської ради та її
виконавчого комітету, послався, що
доказів протиправності дій службових
осіб Рожнівської сільської ради при
прийнятті зазначених рішень судом не
здобуто, а кримінальна справа за фактом
зловживання службовим становищем та
службового підроблення службовими
особами Рожнівської сільської ради,
яка була порушена 28 листопада 2011 року
за ознаками злочинів, передбачених ч. 2
ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, закрита у
зв'язку з відсутністю в їх діях складу
злочину. Однак, закриття кримінальної
справи свідчить лише про відсутність в
діях службових осіб складу злочину, а
не про законність оспорюваних
позивачем рішень та відсутність
порушення прав позивача ОСОБА_2

Також суд першої інстанції залишив
поза увагою ті обставини, що право
власності ОСОБА_2, а потім - ОСОБА_3 на
нерухоме майно виникло за наявності в
Єдиному реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна відомостей
про накладення заборони або арешту
нерухомого майна.

Таким чином, рішення суду першої
інстанції про відмову в задоволенні
позову ОСОБА_1 ухвалене за неповного
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, із порушення та
неправильним застосуванням судом норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду не відповідають
обставинам справи, а тому рішення суду
відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення по суті заявленого
позивачем позову.

Вирішуючи заявлені позивачем позовні
вимоги про визнання нечинними рішень,
визнання недійсними свідоцтв про право
власності на нерухоме майно та
державних актів на право власності на
земельну ділянку, усунення перешкод у
користуванні садовим будинком і
земельною ділянкою, колегія суддів
враховує наступне.

За змістом ст. ст. 317, 319 ЦК України
власникові належить право володіння,
користування та розпорядження своїм
майном; власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності
є непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Як було встановлено в судовому
засіданні, придбаний ОСОБА_1 на
підставі договору купівлі-продажу від
27 квітня 2004 року у ОСОБА_4 садовий
будинок є тим самим будинком, право
власності на який оформлено за ОСОБА_2
рішенням виконавчого комітету
Рожнівської сільської ради № 28 від 26
березня 2010 року та зареєстровано на
ім'я ОСОБА_2 КП «Броварське бюро
технічної інвентаризації» 25 травня 2010
року відповідно до свідоцтва про право
власності від 25 травня 2010 року,
виданого виконавчим комітетом
Рожнівської сільської ради 25 травня 2010
року.

Таким чином право власності за ОСОБА_11
оформлено на будинок, право власності
на який зареєстровано за ОСОБА_4 і який
відчужено ОСОБА_1, право позивача
ОСОБА_1 на належний їй за договором
купівлі-продажу будинок в зв'язку із
цим порушено і підлягає захисту, а тому
підлягають до задоволення вимоги
позивача про визнання недійсним
рішення виконавчого комітету
Рожнівської сільської ради № 28 від 26
березня 2010 року про оформлення права
власності на спірний будинок за ОСОБА_2
та видане на підставі цього рішення на
ім'я ОСОБА_2 свідоцтво про право
власності на спірний будинок.

Разом із тим не підлягають до
задоволення вимоги позивача про
визнання недійсним свідоцтва про право
власності ОСОБА_3 на садовий будинок
АДРЕСА_1, оскільки таке свідоцтво
ОСОБА_3 не видавалося, право власності
на це майно було зареєстровано КП
«Броварське міжміське бюро технічної
інвентаризації» за ОСОБА_3 на підставі
ухвали Броварського міськрайонного
суду Київської області від 08 квітня 2011
року, яка в подальшому була скасована.

Вирішуючи вимоги позивача ОСОБА_1 про
визнання недійсними рішень
Рожнівської сільської ради щодо
передачі у власність ОСОБА_2 земельної
ділянки, колегія суддів враховує
наступне.

Відповідно до ст. 118 ЗК України,
громадянин, зацікавлений у
приватизації земельної ділянки, яка
перебуває у його користуванні, подає
заяву до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки.
Рішення органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування щодо
приватизації земельних ділянок
приймається у місячний строк на
підставі технічних матеріалів та
документів, що підтверджують розмір
земельної ділянки. Відповідна місцева
державна адміністрація або сільська,
селищна, міська рада розглядає заяву, і
в разі згоди на передачу земельної
ділянки у власність надає дозвіл на
розробку проекту її відведення. Проект
відведення земельної ділянки
розробляється за замовленням громадян
організаціями, які мають відповідні
дозволи (ліцензії) на виконання цих
видів робіт, у строки, що обумовлюються
угодою сторін. Проект відведення
земельної ділянки погоджується з
органом по земельних ресурсах,
природоохоронним і
санітарно-епідеміологічним органами,
органами архітектури і охорони
культурної спадщини та подається на
розгляд відповідних місцевої
державної адміністрації або органу
місцевого самоврядування. Районна,
Київська чи Севастопольська міська
державна адміністрація або сільська,
селищна, міська рада у місячний строк
розглядає проект відведення та приймає
рішення про передачу земельної ділянки
у власність.

Однак, як було встановлено в судовому
засіданні, надана у власність ОСОБА_2
земельна ділянка не була вільною, його
колишня дружина ОСОБА_1 отримала цю
земельну ділянку у власність ще в 2004
році.

Відповідно до ст. ст. 152, 155 ЗК України,
власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків. Захист
прав громадян та юридичних осіб на
земельні ділянки здійснюється шляхом
визнання недійсними рішень органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування. У разі видання органом
виконавчої влади або органом місцевого
самоврядування акта, яким порушуються
права особи щодо володіння,
користування чи розпорядження
належною їй земельною ділянкою, такий
акт визнається недійсним.

Оскільки ОСОБА_2 отримав у власність
земельну ділянку пл. 0,06 га. в АДРЕСА_1,
право власності на яку належить ОСОБА_1
на підставі державного акту на право
власності на земельну ділянку серії КВ
№ 014269, виданим 11 серпня 2004 року та
зареєстрованим в передбаченому
законом порядку, порушене право
позивача підлягає захисту шляхом
визнання недійсними рішень
Рожнівської сільської ради щодо
передачі у власність ОСОБА_2 спірної
земельної ділянки та виданого на
підставі даних рішень державного акту
на право власності на земельну ділянку.

Так як державний акт на право власності
на спірну земельну ділянку пл. 0,06 га. в
АДРЕСА_1 ОСОБА_3 був виданий на підставі
ухвали Броварського міськрайонного
суду Київської області від 08 квітня 2011
року, за якою право власності на цю
земельну ділянку перейшло від ОСОБА_2,
дана ухвала скасована 27 лютого 2012 року
ухвалою Апеляційного суду Київської
області, на захист права власності
ОСОБА_1 на належну їй земельну ділянку
підлягають до задоволення вимоги щодо
визнання недійсним державного акту на
право власності на спірну земельну
ділянку на ім'я ОСОБА_3

Оцінюючи правильність відмови в
задоволенні позовних вимог про
усунення перешкод в користуванні
садовим будинком шляхом виселення
ОСОБА_3 з будинку і усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою,
колегія суддів враховує, що ухвалою
Апеляційного суду Київської області
від 27 лютого 2012 року скасовано ухвалу
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 08 квітня 2011 року
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення подвійної суми завдатку, та
направлено справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.
Даною ухвалою встановлено, що
затвердженням мирової угоди суд першої
інстанції вирішив спір між позивачем
та відповідачем щодо відчуження
садового будинку з надвірними
будівлями за АДРЕСА_1 та земельної
ділянки, не врахувавши при цьому прав
ОСОБА_1 на вказане спірне нерухоме
майно.

Оскільки підстави набуття у власність
спірного будинку та земельної ділянки
ОСОБА_3 скасовані, державний акт на
право власності на земельну ділянку
визнається недійсним, порушене право
власності позивача ОСОБА_1 підлягає
захисту, в зв'язку із чим
задовольняються судом вимоги позивача
про усунення перешкоди ОСОБА_1 в
користуванні садовим будинком із
надвірними будівлями за АДРЕСА_1 та
земельною ділянкою за вказаною адресою
шляхом виселення ОСОБА_3 з будинку та
зобов'язання останнього звільнити
земельну ділянку.

З огляду на викладене колегія суддів
прийшла до висновку, що рішення суду
першої інстанції ухвалене за неповного
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, висновки суду не
відповідають обставинам справи та
зроблені із порушенням та неправильним
застосуванням судом норм
матеріального та процесуального права,
що відповідно до вимог ст. 309 ЦПК
України є підставами для його
скасування із ухваленням нового
рішення про часткове задоволення
позову в частині визнання недійсними
оспорюваних рішень Рожнівської
сільської ради Броварського району та
її виконавчого комітету, визнання
недійсними свідоцтва про право
власності ОСОБА_2 на будинок, державних
актів на право власності ОСОБА_2, ОСОБА_3
на земельну ділянку та усунення
перешкод в користуванні садовим
будинком та земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України колегія
суддів здійснює перерозподіл судових
витрат пропорційно до задоволених
позовних вимог. Так, ОСОБА_1 понесла
витрати у вигляді 107,30 грн. та 1534 грн.
судового збору в суді першої інстанції
та 820,65 грн. в суді апеляційної
інстанції, всього 2461,95 грн., а тому із
Рожнівської сільської ради
Броварського району Київської області,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 із кожного на користь
ОСОБА_1 підлягають стягненню судові
витрати в розмірі 650 грн.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Броварського міськрайонного
суду Київської області від 17 вересня 2013
року скасувати та ухвалити нове
рішення, яким позов задовольнити
частково.

Визнати недійсним рішення виконавчого
комітету Рожнівської сільської ради
Броварського району Київської області
№ 28 від 26 березня 2010 року «Про
оформлення права власності на
будинки», яким оформлено на ім'я ОСОБА_2
право власності на садовий будинок в
АДРЕСА_1 та доручено Комунальному
підприємству Київської обласної ради
«Броварське міжміське бюро технічної
інвентаризації» видати свідоцтво про
право власності на вказані об'єкти
нерухомого майна.

Визнати недійсним рішення Рожнівської
сільської ради Броварського району
Київської області № 1728 від 30 вересня 2010
року в частині надання дозволу ОСОБА_2
на розробку технічної документації із
землеустрою щодо складання державного
акту на право власності на земельну
ділянку для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд,
ведення особистого селянського
господарства, ведення садівництва, яка
знаходиться в його постійному
користуванні за рахунок земель, які
раніше надані в постійне користування
в адмінмежах Рожнівської сільської
ради в межах села Рожни Броварського
району Київської області: земельну
ділянку площею 0,06 га. для ведення
садівництва в Садовому товаристві
«Десна-3».

Визнати недійсним рішення Рожнівської
сільської ради Броварського району
Київської області № 1759 від 18 жовтня 2010
року, яким затверджено технічну
документацію із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право власності на земельну ділянку та
передано ОСОБА_2 земельну ділянку
площею 0,06 га. для ведення садівництва в
с. Рожни Садового товариства «Десна-3»
Броварського району Київської області
для ведення садівництва.

Визнати недійсним свідоцтво про право
власності на нерухоме майно, видане 25
травня 2010 року виконавчим комітетом
Рожнівської сільської ради ОСОБА_2 на
садовий будинок із надвірними
будівлями за АДРЕСА_1.

Визнати недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯЛ № 317629, виданий 26 листопада 2010
року, про право власності ОСОБА_2 на
земельну ділянку пл. 0,0600 га. в Садовому
товаристві «Десна-3» Рожнівської
сільської ради Броварського району
Київської області.

Визнати недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯК № 039968, виданий 08 серпня 2011
року, про право власності ОСОБА_3 на
земельну ділянку пл. 0,0600 га. в Садовому
товаристві «Десна-3» Рожнівської
сільської ради Броварського району
Київської області.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 в
користуванні садовим будинком із
надвірними будівлями за АДРЕСА_1 та
земельною ділянкою за вказаною адресою
шляхом виселення ОСОБА_3 з будинку та
зобов'язання останнього звільнити
земельну ділянку.

В іншій частині позову ОСОБА_1
відмовити.

Стягнути із Рожнівської сільської ради
Броварського району Київської області,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 із кожного на користь
ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 650 грн.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення та може бути оскаржене в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Кашперська Т.Ц.

Судді:
Фінагєєв В.О.

Яворський М.А.