АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/3635/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/49/14
Головуючий у 1-й інстанції Савченко Л.І.
Доповідач Абрамов П. С.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року м. Полтава Колегія
суддів судової палати з цивільних
справ Апеляційного суду Полтавської
області в складі :

Головуючого судді : Абрамова П.С.

Суддів : Карпушина Г.Л. , Буленка О.О.

При секретарі: Коротун І.В.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1

На рішення Октябрського районного суду
м. Полтави від 28 жовтня 2013 року

В справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про розірвання договору оренди,
стягнення боргу і штрафних санкцій.

Зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання договору оренди частково
недійсним, витребування майна із
чужого незаконного володіння та
відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2009 року ОСОБА_2 звернулася до
суду із вказаним позовом, посилаючись
на те, що 11 серпня 2008 року між нею та
ОСОБА_1 був укладений договір оренди
нежитлового приміщення загальною
площею 43 кв.м в АДРЕСА_1 для
використання під магазин. Однак
відповідачка, порушуючи умови
договору, не сплатила орендну плату та
не сплачує комунальні послуги та інші
платежі.

Станом на квітень 2009 року розмір
заборгованості становить :
заборгованість за орендну плату - 20 850
грн. заборгованість по комунальним
платежам 5 139 грн. 40 коп.

В ході судового розгляду справи
неодноразово уточнювала свої позовні
вимоги вказувала, що станом на 15
лютого 2010 року заборгованість
становить 93354 грн. та за комунальні
послуги в сумі 8363 грн. Відповідачка не
звільняє приміщення, не дивлячись на
надіслану їй претензію. З вини
відповідачки нею понесені витрати
надані: підприємством
«Полтаваобленерго» в сумі 4221 ггрн.31
коп.; ВАТ «Укртелеком» в сумі 998 грн.; КП
«Полтававодоканал» в сумі 216 грн. 45 коп.;
ПФ ТОВ «Пожежне спостереження» в сумі
270 грн.; управлінням Державної служби
охорони при УМВС України у Полтавській
області в сумі 2657 грн.32 коп.
Невиконанням договору їй було завдано
моральну шкоду в сумі 3000 грн., яка
полягає в тому, що вона недоотримала
кошти за орендну плату, понесла
витрати, не відремонтувала квартиру, що
потягло психічний розлад та душевні
страждання. Позивачка просила
розірвати договір оренди, виселити
відповідачку з займаного приміщення,
стягнути з неї 104100 грн. 29 коп.
заборгованості за орендну плату,
штрафні санкції за невиконання умов
договору у вигляді 3 %річних в сумі 3123
грн., заборгованість за надані
комунальні послуги 8363 грн.08 коп. та
компенсацію моральної шкоди 3000 грн.,
судові витрати.

Пізніше позивачка надала суду заяву
про залишення її позовної вимоги про
виселення відповідачки із займаного
приміщення без розгляду.

У зустрічному позові ОСОБА_1 зазначає,
що ОСОБА_2, укладаючи договір, ввела її в
оману, оскільки площа магазину складає
29, 8 кв.м, а не 43 кв.м, а тому вважає, що
відповідно до ст. 230 ЦК України договір
повинен бути визнаний судом недійсним
в частині площі орендованого
приміщення. Фактичне користування
приміщенням тривало до 03.04.2009 року,
вартість оренди 1 кв.м. за договором
становить 193,95 грн., тому орендна плата
на місяць складає 5779 грн. За час
користування приміщенням (11.08.2008 р. по
03.04.2009 року) сплачено орендної плати 61380
грн., а повинно було бути сплачено 46815,67
грн., тобто на 14564, 33 грн. більше, що з
урахуванням індексу інфляції та 3%
річних становить 20605,44 грн. і є збитками,
які повинні бути стягненні з позивачки
у подвійному розмірі на підставі ч. 2 ст.
230 ЦК України, тобто в сумі 41210 грн. 88 коп.

03 квітня 2009 року ОСОБА_2 неправомірно
закрила приміщення магазину, де
залишився товар на суму приблизно 25000
грн. та обладнання. Унаслідок
припинення підприємницької
діяльності, вона втратила можливість
отримати дохід в сумі 53375,5 грн. Такі дії
ОСОБА_2 завдали їй моральні страждання:
вона втратила спокій, психологічну
рівновагу, ділову репутацію. Просила:
визнати недійсним договір оренди
спірного нежитлового приміщення, в
частині: пункт 2.1 об»єктом оренди є
нежитлове приміщення загальною площею
43 кв.м. внаслідок фіктивності; внести
зміни в спірний договор оренди від
11.08.200 року: пункт 2.1 об'єктом оренди є
нежитлове приміщення загальною площею
29,8 кв.м.; визнати дії ОСОБА_2 щодо
закриття орендованого магазину ОСОБА_1
неправомірними ; стягнути з ОСОБА_2
матеріальної шкоди в розмірі 123783,38 грн.
та 20000 грн. моральної шкоди. Всього
стягнути 143783,30 грн.; стягнути з ОСОБА_2
сплачений ОСОБА_1 судовий збір в
розмірі 803,75 грн. та ІТЗ в сумі 120 грн.; (
т. 2 а.с. 159-160, 215-217)

Ухвалою Октябрського районного суду м.
Полтави від 28 жовтня 2013 року позовну
заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення
приміщення залишено без розгляду.

Рішенням Октябрського районного суду
м. Полтави від 28 жовтня 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
розірвання договору оренди, стягнення
боргу і штрафних санкцій задоволено
частково.

Розірвано договір оренди нежитлового
приміщення, розташованого за адресою
АДРЕСА_1 (магазин) від 11 серпня 2008 року,
укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
заборгованість за орендну плату у
розмірі 104 100 грн. 29 коп., штрафні санкції
за невиконання умов договору у вигляді
3% річних у сумі 3 123 грн., заборгованість
за надані комунальні послуги ПОКВПТГ
«Полтаватеплоенерго» у сумі 4 221 грн.31
коп., ВАТ «Укртелеком» у сумі 998 грн., КП
«Полтававодоканал» 216 грн. 45 коп., ПФ ТОВ
«Пожежне спостереження» - 270 грн., УДС
охорони при ГУ МВС України в
Полтавській області у сумі 2 657 грн.32
коп., судові витрати у сумі 1297 грн. 50
коп., а всього 116 883 грн. 87 коп.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору
оренди частково недійсним,
витребування майна із чужого
незаконного володіння та
відшкодування шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 прохала
рішення суду скасувати та постановити
нове рішення, яким відмовити повністю у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та
задовольнити її зустрічний позов.
Вважає, що рішення суду не ґрунтується
на фактичних обставинах справи,
постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія судів приходить до висновку
про її часткове задоволення.

У відповідності з вимогами ст. 651 ЦК
України договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною
та в інших випадках встановлених
договором або законом.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2
щодо розірвання договору оренди від 11
серпня 2008 року, місцевий суд встановив,
що 11 серпня 2008 року між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 був укладений договір оренди №
1/2008 нежитлового приміщення, загальною
площею 43 кв.м, АДРЕСА_1, для здійснення
роздрібної торгівлі.

Договір був укладений на термін з
11.08.2008 року по 11.08.2009 року.

Відповідно до 5.2, 5.3 Договору орендар
сплачує щомісячно 100 % орендної плати
числа поточного місяця. Орендна плата
складає 8 340 грн. Орендар сплачує
щомісячно числа наступного місяця
поточні рахунки за використання води
та каналізації, газу, телефону,
експлуатаційних витрат,
електропостачання, пожежно-охоронного
спостереження за Об'єктом.

П. 7.4 укладеного між сторонами
договору передбачено право на
дострокове розірвання договору в
тому числі з ініціативи орендодавця у
випадку несвоєчасної сплати орендної
плати. В такому випадку орендар
зобов'язаний звільнити приміщення
через 7 днів з моменту письмового
повідомлення про дострокове
припинення договору.

Встановивши ,що ОСОБА_1 систематично
(тобто два і більше разів) не
сплачувала орендну плату за магазин
відповідно до умов договору, а також не
сплачувала орендну плату ( два і
більше місяці) та комунальні платежі,
істотно порушивши умови договору, суд
правильно прийшов до висновків про
існування станом на 3.04.2009 року підстав
для дострокового розірвання
договору оренди.

Разом з тим, місцевий суд не
врахував ту обставину, що на час
звернення до суду 27.10.2009 року дія
договору оренди закінчилася.

З укладеного договору вбачається ,
що він був укладений до 11.08.2009 року ,
на новий строк сторони дію договору
не продовжували.

З врахуванням зазначених обставин
колегія суддів приходить до висновку,
що не може в судовому порядку
достроково розриватися договір,
термін дії якого закінчився.

З врахуванням вищевикладеного
колегія суддів приходить до висновку,
що в цій частині рішення суду
підлягає скасуванню з постановленням
нового рішення про відмову в
задоволенні позовної вимоги про
дострокове розірвання договору
оренди.

Підлягає зміні і рішення місцевого
суду в частині стягнення орендної
плати та комунальних платежів.

З матеріалів справи вбачається, що
фактично договір між сторонами було
розірвано за ініціативою
орендодавця ОСОБА_2 , яка фактично
припинила договір оренди з 3.04.2009
року, позбавивши ОСОБА_1 права
користуватися орендованим
приміщенням.

У відповідності з вимогами
зазначеного вище п. 7.4 договору ,
ОСОБА_2 надіслала у квітні 2009 року
ОСОБА_1 письмове попередження про
дострокове розірвання договору.

Зазначені обставини повністю
підтверджуються наявними в матеріалах
справи доказами , в тому числі
позовною заявою ОСОБА_2 ( т. 1 а. с. 2)
договором оренди ( т. 1 а. с. 7,8)
претензіями ( т. 1 а. с. 9. 10.) , доказами
про вручення претензії ( а. с. 22, 22 т. 1 )

З постанови про відмову в порушенні
кримінальної справи вбачається , що в
ході проведення перевірки ОСОБА_2
пояснювала, що ОСОБА_1 заборгувала їй
гроші за оренду магазину, й тому вона
змінила з 3.04.2009 року код на вхідних
дверях та подала позовну заяву до суду
(а. с. 16 т.3).

З довідки управління державної
служби охорони при ГУМВС ( а. с. 20 т. 1 )
вбачається, що вказаний об'єкт
знаходиться під охороною з 3.04.2009
року та що ОСОБА_2 переуклала з
управлінням Державної служби охорони
при ГУМВС договір про охорону об'єкта
№ 16256 від 1.05.2009 року ( т. 1 а. с. 20) , та
почала самостійно проводити оплату
цих послуг (т. 1 а. с.60 -66, а. с. 103, 193 ).
Також зі змісту договору на
централізовану охорону від 1.05.2009 року
та інструкції про порядок прийняття
та здачу об'єкта під охорону слідує,
що правом на відкриття об'єкту
наділена лише «уповноважена
замовником особа», тобто лише ОСОБА_2

Доказів про те,що відповідачка ОСОБА_1
з 3.04.1009 року мала право самостійно
відкривати орендоване приміщення в
ході судового розгляду не
надано.

Тобто з цього часу 03.04.2009 року часу
ОСОБА_1 була позбавлена можливості
користуватись орендованим приміщенням
не із своєї вини, а внаслідок дій
ОСОБА_2, яка позбавила її права
доступу до орендованого приміщення.

Тому саме на вказану дату з ОСОБА_1
необхідно стягнути заборгованість з
орендної плати та комунальних
послуг.

З розрахунків позивача ( а. с. 12, 14 ,
т.1) слідує, що станом на 3.04.2009 року
заборгованість становить :

- за орендну плату - 9 470 грн. ( а. с.
19 т. 1)

- заборгованість за пожежну
охорону 270 грн.,

- УТЕЛ 290 грн.,

- Полтававодоканал - 166 грн. 50 коп. (
т. 1 а.с.173)

-Полтаватеплоенерго - 800 грн. 36 коп. ( т.1
а. с. 181)

Саме ці суми і підлягають стягненню
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2

У відповідності з вимогами ст. 625 ЦК
України на зазначені суми необхідно
провести нарахування 3% річних та
індекс інфляції станом на час
останніх збільшень позовних вимог,
тобто станом на жовтень 2010 року ( а. с.
2-4 т. 2). Так загальна сума
заборгованості становить: 9470 + 270 + 290 +
166, 5+ 800, 36 =10996, 86 грн.

На вказану суму необхідно нарахувати
3% річних за період з квітня 2009 року
по жовтень 2010 року , що становить :
10996, 86 *3% : 12 місяців = 27, 49 грн. (в місяць)
* 19 місяців = 522 грн. 34 коп.

Індекс інфляції за період квітень 2009
- жовтень 2010 року
становив:100,9*100,5*101,1*99,9*99,8*100,8*100,9*101,1*100,9*101
,8*101,9*100,9*99,7*99,4*99,6*99,8*101,2*102,9*100,5 = 114,31%

Сума боргу з урахуванням індексу
інфляції становить 10996, 86*114,31%=12570, 51 грн.

Сума інфляції становить : 12570, 51-10996, 86
=1573 грн. 65 коп.

Тому саме зазначені вище суми
підлягають стягненню на користь
ОСОБА_2

Що стосується стягненні пені,
штрафів та інфляції стягненні за
рішенням господарського суду
Полтавської області від 10.11.2009 року (
а. с. 43 т. 1 ), колегія суддів приходить
до висновку, що зазначені суми
стягненню не підлягають в зв'язку з
тим, що договір з Полтавським
обласним комунальним виробничим
підприємством теплового господарства
« Полтаватеплоенерго» укладений з
ОСОБА_2, яка і повинна була належним
чином виконувати обов'язки по оплаті
комунальних послуг та контролювати
їх сплату.

Також не підлягають задоволенню
вимоги щодо стягнення послуг за
охорону в сумі - 526 грн. 42 коп.,
оскільки згідно з платіжним
дорученням вказана сума боргу була
погашена ОСОБА_1 ( а. с. 59, 60 т. 1)

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним
договору оренди в частині пункту 2.1, та
про внесення змін до п. 2.1 Договору,
місцевий суд виходив з того, що
позивачка за зустрічним позовом не
довела, в чому саме полягає обман.

Під час укладення Договору оренди
ОСОБА_2 не приховувала дійсної площі
магазину, ОСОБА_1 перед укладенням
договору оренди особисто бачила
приміщення, мала можливість його
виміряти, ознайомитися з
правовстановлюючими документами та
перевірити відповідність площі,
зазначеній в Договорі, фактичній площі
приміщення.

Укладаючи Договір оренди, сторони
домовились, що предметом договору є
самостійний об'єкт права власності у
вигляді магазину продовольчих товарів
і відповідно до цього визначено розмір
орендної плати у сумі 8 340 грн.
Прив'язаність орендної плати до площі
приміщення та інших мереж не
обумовлювалася.

Пунктом 7.3 Договору передбачено,
що умови цього Договору можуть бути
переглянуті або доповнені за
пропозицією однієї із Сторін і
оформлюються доповненнями до Договору,
що підписується Сторонами.

ОСОБА_1 підписуючи Договір,
погоджувалась з його умовами, в
матеріалах справи відсутні відомості,
що вона зверталась до ОСОБА_2 про
внесення змін до Договору щодо площі
орендованого приміщення.

За таких обставин місцевий суд,
керуючись нормами ст. 230- 229,627 ЦК
України, прийшов до правомірних
висновків, про відсутність в діях
ОСОБА_2 умислу щодо введення її в оману
щодо фактичної площі магазину, самого
факту обману, а тому підстав для
визнання п.2.1 Договору недійсним не
вбачається, а також позовні вимоги щодо
внесення змін до п. 2.1 задоволенню не
підлягають.

Колегія суддів погоджується з
висновками місцевого суду, що оскільки
п. 2.1 Договору не є недійсним, тому не
підлягає до задоволення і позовна
вимога ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,
заподіяної внаслідок фіктивності
правочину, у сумі 41 210 грн. 88 коп.

Є вірними і висновки місцевого суду,
що позовні вимоги ОСОБА_2 про
відшкодування моральної шкоди не
підлягає до задоволення, оскільки між
сторонами існують договірні
правовідносин в яких сторони не
передбачали настання таких правових
наслідків як відшкодування моральної
шкоди.

ОСОБА_1 не довела також факту знищення
чи незаконного незаконного
заволодіння майном ОСОБА_2

Як вбачається з акту опису та арешту
майна проведеного згідно з ухвалою
Октябрського районного суду м.
Полтави від 21.12.2009 року в порядку
забезпечення позову по даній справі
було арештовано майно належне ОСОБА_1
та яке знаходилося в спірному
магазині (т. 1 а. с. 135- 136), а саме :
вітрина морозильна, стекляний фасад,
мікрохвильова піч, електронні ваги,
вітрина торгова, та установка по
розливу квасу.

Зазначені об'єкти відділом державної
виконавчої служби арештовані та ці
об'єкти є в натурі, що не позбавляє
ОСОБА_1 можливості отримати ці речі
після закінчення розгляду справи та
зняття арешту з цих речей.

Також як вбачається з матеріалів
справи (т. 2 а. с. 141 ) ОСОБА_1 мала
торговий патент по 31.03.2009 року ( дані
про продовження дії торгового патенту
відсутні).

У відповідності з вимогами ст. 60
п.4 ЦПК України доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях. В зв'язку
з чим колегія суддів приходить о
висновку , що ОСОБА_1 не доведено
факту знищення ОСОБА_3 належних їй
речей.

Таким чином підстав для задоволення
зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 щодо
визнання недійсним договору оренду,
внесення в нього змін, про
відшкодування шкоди, заподіяної
внаслідок фіктивності правочину,
витребування майна із чужого
незаконного володіння та стягнення
моральної шкоди відсутні.

З врахуванням вищевикладеного судове
рішення в частині задоволення
позовних вимог ОСОБА_2 підлягає
скасуванню з постановленням нового
рішення про часткове задоволення
позовних вимог ОСОБА_2

В іншій частині (позовних вимог
ОСОБА_1) підстави для зміни чи
скасування судового рішення, колегією
суддів не встановлені.

Керуючись ст. 303, ч.1 п.2 ст.307, ч1 п. 3, 4 ст.
309, 316, 317, 319 ЦПК України колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 28 жовтня 2013 року в частині
задоволення позовних вимог ОСОБА_2
скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 заборгованість станом на 3.04.2009
року в сумі :

- за орендну плату - 9 470 грн.

- заборгованість за пожежну
охорону 270 грн.,

- УТЕЛ 290 грн.,

- Полтававодоканал - 166 грн. 50 коп.

- Полтаватеплоенерго - 800 грн. 36
коп.

- 3% річних в сумі 522, 34 грн.

- Індекс інфляції в сумі 1573, 65
грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
понесені судові витрати в розмірі 120
грн. витрати за ІТЗ та 130, 92 грн.
сплаченого судового збору.

В задоволенні інших позовних вимог
ОСОБА_2 відмовити.

В іншій частині рішення Октябрського
районного суду м. Полтави від 28
жовтня 2013 року залишити без змін.

Рішення може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом
двадцяти діб до Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Судді : (підписи)

Копія згідно: