Справа № 473/400/14-ц
УХВАЛА

іменем України

"19" лютого 2014 р. Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області в складі: головуючої судді -
Лузан Л.В., при секретарях судового
засідання - Алдушиній І.Я, Лукіянчиній
Т.І,

за участю: позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Гарбузенко
Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Вознесенськ
Миколаївської області цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до Вознесенського
коледжу Миколаївського національного
аграрного університету про
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату індексації заробітної плати,
компенсації втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків виплати
заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ :

23.01.2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з
позовом до Вознесенського коледжу
Миколаївського національного
аграрного університету про
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату індексації заробітної плати,
компенсації втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків виплати
заробітної плати.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначала, що вона 19.10.2007 року була
прийнята на роботу до Вознесенського
коледжу Миколаївського національного
аграрного університету на посаду
провідного спеціаліста інженера -
енергетика.

01.06.2008 року переведена на посаду
провідного спеціаліста з охорони
праці, на якій працює по даний час.
Проте, в зв'язку з недостатнім
фінансуванням витрат на оплату праці
позивачу з 01.04.2013 року встановлено
режим неповного робочого часу (0,75
ставки).

При цьому, відповідачем здійснено
нарахування та виплату індексації
заробітної плати пропорційно
відпрацьованому робочому часу, що є
порушенням Закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення» та «Порядку проведення
індексації грошових доходів
населення», затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України за №1078 від
17.07.2003 року.

Посилаючись на наведені обставини,
позивач просила зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок та
виплату індексації заробітної плати
за період з 01.10.2013 року по 31.12.2013 року
(включно) в межах прожиткового
мінімуму для працездатних осіб, без
врахування кількості відпрацьованого
часу, а також компенсувати втрату
частини доходів у зв'язку з порушенням
строків виплати заробітної плати.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала в повному обсязі,
надала пояснення аналогічні
викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала.
При цьому зазначала, що відповідач
правомірно здійснював нарахування та
виплату індексації заробітної плати
позивачу пропорційно відпрацьованому
часу, оскільки саме такий механізм
нарахування передбачено положеннями
Закону України «Про індексацію
грошових доходів населення» та
Порядком проведення індексації
грошових доходів населення.

Дослідивши матеріали цивільної справи
в межах заявлених вимог та на підставі
наданих сторонами доказів, судом
встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Зокрема, судом встановлено, що позивач
ОСОБА_2 19.10.2007 року була прийнята на
роботу до Вознесенського коледжу
Миколаївського національного
аграрного університету на посаду
провідного спеціаліста інженера -
енергетика.

01.06.2008 року переведена на посаду
провідного спеціаліста з охорони
праці, на якій працює по даний час.
Проте, в зв'язку з недостатнім
фінансуванням витрат на оплату праці
позивачу з 01.04.2013 року встановлено
режим неповного робочого часу,
відповідно до наказу № 35 від 01.04.2013
року.

Згідно вимог Закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення» та «Порядку проведення
індексації грошових доходів
населення» грошові доходи громадян у
межах прожиткового мінімуму,
встановленого для відповідних
соціальних і демографічних груп
населення (в тому числі й заробітна
плата працівників).

Позивач, вважаючи неправомірним
нарахування та виплату індексації
заробітної плати пропорційно
відпрацьованому робочому часу,
звернулася з обумовленим позовом до
суду.

При цьому, позовні вимоги пред'явлені
останньою до Вознесенського коледжу
Миколаївського національного
аграрного університету. Свою позицію
позивач обґрунтовувала посиланням на
Положення про Вознесенський коледж
Миколаївського національного
аграрного університету, затв. Ректором
Миколаївського національного
аграрного університету 30.10.2012 року (п.1.3
Положення).

Так, відповідно до ст. ст. 28, 29 ЦПК
України цивільну процесуальну
правоздатність та дієздатність мають
серед суб'єктів господарювання
виключно юридичні особи.

Вказана норма кореспондується зі ст. 30
ЦПК України, згідно якої позивачем та
відповідачем в цивільному процесі
можуть бути лише фізичні та юридичні
особи, а також держава.

Юридичною особою за змістом ч.1 ст. 80
Цивільного кодексу України визнається
організація, створена і зареєстрована
у встановленому законом порядку, яка
наділяється цивільною правоздатністю
і дієздатністю, тобто здатна мати й
набувати від свого імені цивільних
прав та обов'язків, може бути позивачем
і відповідачем у суді та за правилами
ч.ч. 1,2 ст. 96 зазначеного Кодексу
самостійно відповідає за своїми
зобов'язаннями усім належним їй майном.

Разом з тим, філії та представництва не
є юридичними особами. Вони наділяються
майном юридичної особи, що їх створила,
і діють на підставі затвердженого нею
положення (ч.3 ст. 95 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи,
Вознесенський коледж Миколаївського
національного аграрного університету,
не має статусу юридичної особи, а має
лише її окремі права, є структурним
підрозділом Миколаївського
національного аграрного університету,
підпорядковується останньому як
юридичній особі та розпоряднику
належних йому коштів. Тому, посилання
позивача про те, що вказаний коледж є
належним відповідачем по справі є
безпідставним, оскільки не ґрунтуються
на законі.

Згідно ч. 1 ст. 33 ЦПК України суд
за клопотанням позивача, не припиняючи
розгляду справи, замінює первісного
відповідача належним відповідачем,
якщо позов пред'явлено не до тієї особи,
яка має відповідати за позовом, або
залучає до участі у справі іншу особу
як співвідповідача.

Проте, незважаючи на неодноразові
роз'яснення суду з цього питання
позивач не погодилася на заміну
неналежного відповідача належним,
залучення останнього до участі в
справі.

За таких обставин, суд, на підставі п.1
ст. 205 ЦПК закриває провадження у справі
через відсутність у відповідача
цивільної процесуальної дієздатності,
тобто у зв'язку з відсутністю сторони у
цивільному процесі.

Керуючись п. 1 ст. 205, 209, 210 ЦПК України,
суд -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом
ОСОБА_2 до Вознесенського коледжу
Миколаївського національного
аграрного університету про
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату індексації заробітної плати,
компенсації втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків виплати
заробітної плати - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Миколаївської
області через Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом п'яти днів з дня її
проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя
Л.В.Лузан