РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2014 року

Київський районний суд м. Харкова у
складі:

головуючого - судді
Чередник В.Є.

при секретарі

Кривенко Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові
цивільну справу за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, Товариства з
обмеженою відповідальністю магазин
«Качановський» до Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Таврика», Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у
Харківській області, ОСОБА_2, треті
особи: приватний нотаріус Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
приватний нотаріус Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
ОСОБА_5, про визнання зобов'язання
припиненим та зобов'язання вчинити
певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ФОП ОСОБА_1 та ТОВ магазин
«Качановський» звернулися до суду із
зазначеним позовом в обґрунтування
заявленого позову посилаються на те, що
05.02.2007р. між ФОП ОСОБА_1 та ПАТ «Банк
«Таврика» (далі - Банк) було укладено
кредитний договір №2/07-В, згідно якого
та додаткових угод до нього позивачу
Банком було надано не відновлювальну
відзивну кредитну лінію з лімітом 400
тис. дол. США строком до 05.02.2010р. В
забезпечення виконання зобов'язання за
кредитним договором від 05.02.2007р. №2/07-В
між Банком та ТОВ "Качановський" (далі -
Товариство) було укладено договір
поруки від 22.08.2008р., відповідно до умов
якого Товариство несе перед Банком
солідарну відповідальність за
виконання зобов'язань за кредитним
договором у повному обсязі. В
подальшому між Банком та Товариством
були укладені договори іпотеки: 05.02.2007р.
договір іпотеки посвідчений ПНХМНО
ОСОБА_3, згідно якого Товариство
передало в іпотеку Банку основну
споруду магазину № 9/6, загальною площею
625,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м.
Харків, проспект Гагаріна, буд. 154;
22.08.2008р. договір іпотеки посвідчений
ПНХМНО ОСОБА_4 згідно якого Товариство
передало в іпотеку банку нежитлову
будівлю літ. "А-2", загальною площею 97,6
кв.м., що знаходиться за адресою: м.
Харків, вул. Азербайджанська, буд. 13. У
зв'язку з неналежним виконанням
зобов'язань за кредитним договором
№2/07-В рішенням Господарського суду
Харківської області від 22.02.2010р. у
справі №59/311-09 було стягнуто солідарно
з ФОП ОСОБА_1 та Товариства на користь
Банку суму коштів у загальному розмірі
3623607,28 грн. 12.11.2013р. ФОП ОСОБА_1 уклала з
ОСОБА_5 договір про відступлення права
вимоги за яким позивач отримала право
вимоги, що належало ОСОБА_5 на підставі
договору №17386 від 18.01.2012р. на суму 3700000,0
грн. Листом від 22.11.2013р. позивач
стверджує, що повідомила Банк про
укладення договору про відступлення
права вимоги і про припинення
зобов'язань з Банком у зв'язку з
поєднанням в одній особі боржника і
кредитора Банку. Відповідач ОСОБА_2 за
договором представництва
зобов'язувався у місячний строк
отримати від банку підтверджуючі
документи щодо припинення зобов'язань
ФОП ОСОБА_1 з Банком, для чого, як
стверджує позивач, йому були надані
оригінали всіх документів, які він не
повернув.

При цьому, позивачі просять зобов'язати
ОСОБА_2 повернути фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1 оригінали
документів щодо правовідносин
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з
Публічним акціонерним товариством
«Банк «Таврика», в тому числі оригінал
договору про відступлення права вимоги
від 12.11.2013р.; Визнати припиненим з 12.11.2013
року, у зв'язку з поєднанням боржника і
кредитора в одній особі, зобов'язання
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
перед Публічним акціонерним
товариством «Банк «Таврика» за
кредитним договором №2/07-В від 05.02.2007р.
та додаткових угод до нього №1 від
13.08.2007р., №2 від 10.08.2008р., №3 від 03.04.2008р.,
№4 від 26.06.2008р., від №5 від 22.08.2008р., в
частині заборгованості за кредитом у
загальному розмірі 3 623 607,28 грн.; Визнати
відсутнім у Публічного акціонерного
товариства «Банк «Таврика» права на
стягнення з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою
відповідальністю магазин
"Качановський" заборгованості за
кредитним договором №2/07-В від 05.02.2007р.
та додаткових угод до нього №1 від
13.08.2007р., №2 від 10.08.2008р., №3 від 03.04.2008р.,
№4 від 26.06.2008р., від №5 від 22.08.2008р.;
Визнати припиненим з 12.11.2013 року
договір поруки від 22.08.2008р., укладеного
між Публічним акціонерним товариством
«Банк «Таврика», фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 та
Товариством з обмеженою
відповідальністю магазин
«Качановський»; Визнати припиненим з
12.11.2013 року договір іпотеки від 05.02.2007р.,
посвідчений приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_3, зареєстрованого в
реєстрі за №1-334 та додаткових угод до
нього від 30.08.2007р., від 03.04.2008р. та від
26.08.2008р., укладених між Публічним
акціонерним товариством «Банк
«Таврика» та Товариством з обмеженою
відповідальністю магазин
«Качановський»; Визнати відсутнім у
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Таврика» права на предмет
іпотеки за договором іпотеки від
05.02.2007р., посвідчений приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_3,
зареєстрованого в реєстрі за №1-334 та
додаткових угод до нього від 30.08.2007р.,
від 03.04.2008р. та від 26.08.2008р., укладених
між Публічним акціонерним товариством
«Банк «Таврика» та Товариством з
обмеженою відповідальністю магазин
«Качановський», а саме: основну споруду
магазину №9/6, загальною площею 625,2 кв.м.,
що знаходиться за адресою: м. Харків,
проспект Гагаріна, буд. 154; Визнати
припиненим з 12.11.2013 року договір
іпотеки від 22.08.2008р., посвідчений
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
зареєстрованого в реєстрі за №2933,
укладеного між Публічним акціонерним
товариством «Банк «Таврика» та
Товариством з обмеженою
відповідальністю магазин
«Качановський»; Визнати відсутнім у
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Таврика» права на предмет
іпотеки за договором іпотеки від
22.08.2008р., посвідчений приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_4,
зареєстрованого в реєстрі за №2933,
укладеного між Публічним акціонерним
товариством «Банк «Таврика» та
Товариством з обмеженою
відповідальністю магазин
«Качановський», а саме: нежитлову
будівлю літ. «А-2» (основна споруда
пивного бару), загальною площею 97,6 кв.м.,
що знаходиться за адресою: м. Харків,
вул. Азербайджанська, буд. 13;
Зобов'язати Реєстраційну службу
Головного управління юстиції у
Харківській області внести Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
в порядку, установленому Порядком
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 22 червня 2011 року №703, відомості про
зняття заборони відчуження нерухомого
майна, а саме: споруду магазину №9/6,
загальною площею 625,2 кв.м., що
знаходиться за адресою: м. Харків,
проспект Гагаріна, буд. 154 та вилучення
запису про іпотеку щодо цього майна з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно; Зобов'язати
Реєстраційну службу Головного
управління юстиції у Харківській
області внести Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно в
порядку, установленому Порядком
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 22 червня 2011 року №703, відомості про
зняття заборони відчуження нерухомого
майна, а саме: нежитлову будівлю літ.
«А-2» (основна споруда пивного бару),
загальною площею 97,6 кв.м., що
знаходиться за адресою: м. Харків, вул.
Азербайджанська, буд. 13 та вилучення
запису про іпотеку щодо цього майна з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно.

У судовому засіданні представник
позивача ФОП ОСОБА_1, позов підтримав з
підстав та доводів, викладених у
позовній заяві. При цьому, представник
позивача наголосив та тому, що у зв'язку
з укладенням 12.11.2013р. ФОП ОСОБА_1
договору про відступлення права
вимоги, відбулося поєднання боржника і
кредитора Банку в одній особі -
позивача ФОП ОСОБА_1 та Закон України
«Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб» хоч і не передбачає таку
підставу припинення зобов'язань як
поєднання боржника і кредитора банку в
одній особі, проте не містить у собі
прямої заборони щодо цього навіть на
стадії ліквідації банку.

Представник другого позивача надав до
суду заяву в якій повідомив, що
підтримує заявлений позов і просив
слухати справу за відсутності
представника Товариства з обмеженою
відповідальністю магазин
«Качановський».

Представник відповідача - ПАТ «Банк
«Таврика» в судовому засіданні проти
задоволення позову заперечувала з
підстав того, що заява ФОП ОСОБА_1 та її
позов за своєю правовою природою є
припиненням зобов'язань з підстав
зарахування однорідних вимог, що не
передбачено законодавством на стадії
ліквідації банку та може призвести до
порушення права інших кредиторів,
вимоги яких підлягають задоволенню в
порядку черговості. У своєму відзиві на
позовну заяву та поясненнях у судовому
засіданні представник відповідача не
заперечувала правомірності укладення
12.11.2013р. ФОП ОСОБА_1 з ОСОБА_5 договору
про відступлення права вимоги на суму
3700000,0 грн. та повідомила, що відповідна
вимога ФОП ОСОБА_1 до Банку зарахована
до вимог кредиторів і буде погашена
Банком у порядку черговості.

Представник відповідача-Реєстраційної
служби ГУЮ у Харківській області проти
задоволення позову в частині, що
стосується реєстраційної служби
заперечувала з тих підстав, що
Реєстраційна служба ГУЮ у Харківській
області не має доступу до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
і не може вносити до нього жодних
записів, а є лише в цій сфері
контролюючою установою. В іншій
частині позову покладалася на розсуд
суду.

Відповідач ОСОБА_2 надав до суду
письмову заяву щодо розгляду справи за
його відсутності і заперечував проти
задоволення позову в його частині
посилаючись на те, що оригінали
отриманих від ФОП ОСОБА_1 документів
він повернув останній ще на початку
цього року.

Треті особи приватний нотаріус ХМНО
ОСОБА_3 та приватний нотаріус ХМНО
ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились,
про час та місце проведення судового
засідання повідомлялись належним
чином, причини неявки суду не
повідомили, заяв про розгляд справи за
їх відсутності до суду не надходило.

Третя особа ОСОБА_5 надала до суду
письмоу заяву про розгляд справи за її
відсутності, в якій також повідомила,
що між нею та ФОП ОСОБА_1 12.11.2013р. дійсно
було укладено договір про відступлення
права вимоги, у зв'язку з чим третя
особа проти позову не заперечує.

Суд, вислухавши доводи представників
сторін, перевіривши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України сторони та
інші особи, які беруть участь у справі,
мають рівні права щодо подання доказів,
їх дослідження та доведення перед
судом їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Доказування
не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи положення норм цивільного
процесуального законодавства України,
щодо обов'язку суду розглядати справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданими відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі,
пред'явлений позов розглядався
виключно в межах заявлених вимог.

Судом встановлено, що 05.02.2007р. між
Акціонерним банком «Таврика» в особі
директора Харківської філії,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «Банк «Таврика»
та ФОП ОСОБА_1 був укладений кредитний
договір №2/07-В відповідно до п. 1.1. якого
позивач надає відповідачеві
невідновлювальну кредитну лінію з
лімітом у сумі 100000,00 дол. США строком з
05.02.2007р. по 05.02.2009р. на поповнення
обігових коштів.

Додатковими угодами № 1 від 13.08.2007р., № 2
від 10.08.2008р., № 3 від 03.04.2008р., № 4 від
26.06.2008р. та №5 від 22.08.2008р. розмір ліміту
кредитної лінії, розмір сплати
відсотків та строк погашення
заборгованості неодноразово
змінювались.

В забезпечення виконання зобов'язання
за кредитним договором від 05.02.2007р.
№2/07-В між сторонами було укладено
договір поруки від 22.08.2008р., відповідно
до умов якого Товариство несе перед
Банком солідарну відповідальність за
виконання позивачем зобов'язань за
кредитним договором у повному обсязі.

Також між Банком та Товариством в
забезпечення виконання зобов'язань ФОП
ОСОБА_1 за кредитним договором від
05.02.2007р. № 2/07-В були укладені наступні
договори іпотеки: 05.02.2007р. договір
іпотеки, посвідчений приватним
нотаріусом ХМНО ОСОБА_3,
зареєстрованого в реєстрі за №1-334,
відповідно до якого товариство
передало в іпотеку належну йому на
праві власності основну споруду
магазину №9/6, загальною площею 625,2 кв.м.,
що знаходиться за адресою: м. Харків,
проспект Гагаріна, буд. 154; 22.08.2008р.
договір іпотеки посвідчений приватним
нотаріусом ХМНО ОСОБА_4,
зареєстрованого в реєстрі за №2933,
відповідно до якого товариство
передало в іпотеку належну йому на
праві власності нежитлову будівлю літ.
«А-2» (основна споруда пивного бару),
загальною площею 97,6 кв.м., що
знаходиться за адресою: м. Харків, вул.
Азербайджанська, буд. 13.

Досліджуючи у судовому засіданні умови
договорів іпотеки від 05.02.2007р. та від
22.08.2008р. суд вважає за необхідне
відмітити, що їх зміст незважаючи на
відмінність предмета іпотеки є
ідентичним в частині прав та обов'язків
сторін. Зазначеними договорами
передбачалося, що вони забезпечують
вимогу Банку, що випливає з кредитного
договору №2/07-В від 05.02.2007р., укладеного
між Банком та ФОП ОСОБА_1, за умовами
якого остання зобов'язана до 05.02.2010р.
повернути Банку кредит у розмірі 400000,00
дол. США, сплатити відсотки за
користування ним в розмірі 17,5% річних,
згідно умов кредитного договору, а
також можливу неустойку у розмірі і у
випадках, передбачених кредитним та
цим договором.

У відповідності до даних договорів
банк має право у випадку невиконання
ФОП ОСОБА_1 та Товариством своїх
зобов'язань за кредитним договором
отримати задоволення за рахунок майна,
заставленого на зазначених в договорі
іпотеки умовах.

Пунктом 3.1.4. договорів іпотеки від
05.02.2007р. та від 22.08.2008р. №9233 сторони
погодили, що у випадку невиконання
іпотекодавцем зобов'язань за цим та/або
за кредитним договором звернути
стягнення на предмет іпотеки,
реалізувати його відповідно до п. 6
цього договору, та за рахунок вирученої
від реалізації предмета іпотеки суми
переважно перед іншими кредиторами
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, пов'язаних з
реалізацією предмета іпотеки.

Звернення стягнення відбувається в т.ч.
на підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса, переходу до
Іпотекодержателя права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
зобов'язання по кредитному договору в
прядку, встановленому ст. 37 Закону
України «Про іпотеку» та умовами цього
договору (п. 6.4., 6.5.1. договору).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Зазначені обставини укладання
кредитного договору №2/07-В від 05.02.2007р.,
додаткових угод до нього, договору
поруки, договорів іпотеки встановлені
рішенням Господарського суду
Харківської області від 22.02.2010 року у
справі №59/311-09, яке набрало законної
сили, за позовом ПАТ «Банк «Таврика» до
ФОП ОСОБА_1 та з ТОВ магазин
«Качановський» про стягнення 3623607,28
грн. за неналежне виконання умов
кредитного договору №2/07-В від 05.02.2007р.

Таким чином, зазначені обставини є
встановленими і додатковому доведенню
не підлягають.

Надаючи оцінку подальшим
правовідносинам сторін в частині
можливості припинення зобов'язань ФОП
ОСОБА_1 перед Банком суд приходить до
наступних висновків.

Відповідно до норм ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, у
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо), або утриматися
від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків (ст. 626 ЦК
України).

Відповідно до норм статей 512, 514 ЦК
України, кредитор у зобов'язанні може
бути замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Статтею 204 ЦК України передбачено
презумцію правомірності правочину,
який є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлено
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Як встановлено судом, 12.11.2013р. між ФОП
ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_5 було укладено
договір про відступлення права вимоги
за яким ФОП ОСОБА_1 отримала право
вимоги, що належало третій особі на
підставі договору про відкриття та
обслуговування карткового рахунку в
національній валюті України для
зарахування та виплати пенсій та
грошової допомоги №17386 від 18.01.2012 року
на суму 3700000,00 грн.

На підставі ст. 606 ЦК України,
зобов'язання припиняється поєднанням
боржника і кредитора в одній особі.

З дослідженого у судовому засіданні
листа ФОП ОСОБА_1 до Банку від 22.11.2013р.
вбачається, що позивач повідомляв Банк
про укладення договору про
відступлення права вимоги і про
припинення з Банком грошових
зобов'язань з підстави поєднання
боржника і кредитора Банку в одній
особі.

У відповіді на заяву позивача Банк не
заперечував вимог ФОП ОСОБА_1 до банку
на суму 3700000,0 грн., які виникли на
підставі договору про відступлення
права вимоги від 12.11.2013р. та у своїх
поясненнях в судовому засіданні
представник Банку зазначав, що такі
вимоги ФОП ОСОБА_1 включені до
загальної черги вимог кредиторів і
будуть погашатися почергово у
відповідності до Закону України «Про
гарантування вкладів фізичних осіб»,
тобто у четверту чергу. Одночасно ФОП
ОСОБА_1 є боржником Банку на суму 3623607,28
грн., що підтверджується рішенням
Господарського суду Харківської
області.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що у правовідносинах, що виникли між
ФОП ОСОБА_1 та Банком, відбулося
поєднання в особі ФОП ОСОБА_1 боржника і
кредитора Банку в грошовому
зобов'язанні, у зв'язку з чим, на
підставі встановленій законом,
зобов'язання ФОП ОСОБА_1 перед Банком
вважаються припиненими з 12.11.2013р.

Разом з тим, суд вважає за необхідне
зазначити, що законодавство України не
ототожнює поняття правочин та
зобов'язання, зокрема, один правочин
може містити в собі декілька
зобов'язань; в розумінні ст. 606 ЦК
України припиняється саме
зобов'язання, а не правочин, внаслідок
поєднання боржника і кредитора в одній
особі. Така позиція викладена у
постановах ВГСУ від 22.02.2012 у справах
№33/206, №33/207.

Згідно зі ст. 606 ЦК України,
припиняється саме зобов'язання, а не
правочин внаслідок поєднання боржника
і кредитора в одній особі.

Відтак, між ПАТ «Банк «Таврика» та ФОП
ОСОБА_1 укладені правочини, в яких є
одні і ті ж зобов'язання один щодо
одного, а саме грошові зобов'язання, які
підлягають припиненню у зв'язку з
поєднанням в цьому зобов'язанні
боржника і кредитора в одній особі.

Судом також встановлено, що постановою
Національного банку України від
20.03.2013р. №97 було відкликано банківську
ліцензію та розпочато процедуру
ліквідації ПАТ «Банк «Таврика», на
підставі чого рішенням Виконавчої
дирекції Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб №17 від 20.03.2013р., вирішено
розпочати процедуру ліквідації Банку з
21.03.2013р. Рішенням №18 від 20.03.2013р. цього ж
Фонду призначено уповноважену особу
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Таврика»
Соловйову Н.А.

Доводи представника Банку щодо
неможливості припинення зобов'язань
через процедуру ліквідації не
заслуговують на увагу, оскільки
припинення зобов'язань у розумінні ст.
606 ЦК України є самостійною підставою
та не залежить від черговості
задоволення вимог кредиторів.

В даному випадку, суд погоджується
також з доводами представника
позивача, що Закон України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб»,
який є спеціальним законом що визначає
процедуру ліквідації банків, хоча і не
передбачає, але і не містить у собі
заборони на припинення зобов'язань у
зв'язку з поєднанням боржника і
кредитора банку в одній особі на стадії
ліквідації банку.

З огляду на вищевикладене, оцінивши
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом, суд дійшов висновку,
що позовні вимоги в частині припинення
зобов'язань є обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Згідно ч. 3, 4 ст. 3 Закону України «Про
іпотеку», іпотекою може бути
забезпечене виконання дійсного
зобов'язання або задоволення вимоги,
яка може виникнути в майбутньому на
підставі договору, що набрав чинності.
Іпотека має похідний характер від
основного зобов'язання і є дійсною до
припинення основного зобов'язання або
до закінчення строку дії іпотечного
договору

Зважаючи на те, що судом прийнято
рішення про задоволення позовних вимог
в частині припинення грошових
зобов'язань ФОП ОСОБА_1 перед Банком,
суд вважає такими, що підлягають
задоволенню і решту вимог, які
випливають із основного зобов'язання з
отримання позивачем кредиту та
виступали у якості його забезпечення,
тобто були похідними, а саме:
припинення з 12.11.2013р. договору поруки
від 05.02.2007р., договору іпотеки від
05ю.02.2007р. та договору іпотеки від
22.08.2008р. З цього часу у Банку відсутнє
право на стягнення з ФОП ОСОБА_1 та ТОВ
магазин «Качановський» заборгованості
за кредитним договором №2/07-В та
відсутнє право на предмети іпотечних
договорів.

Щодо вимог позовної заяви зобов'язати
реєстраційну службу ГУЮ у Харківській
області внести до Державного реєстру
відомості про зняття забори відчуження
об'єктів нерухомого майна, що були
предметом договорів іпотеки та
вилучення записів про іпотеку щодо
цього майна, суд вважає, що позовні
вимоги в цій частині задоволенню не
підлягають з підстав того, що
Реєстраційна служба Головного
управління юстиції у Харківській
області відповідно Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» не
наділене безпосередніми функціями
здійснення державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно.

Надаючи правову оцінку доводам
позивачів щодо покладення на
відповідача ОСОБА_2 обов'язку повернути
оригінали правовстановлюючих
документів, в тому числі договору про
відступлення права вимоги від 12.11.2013р.,
суд приходить до висновку про
неможливість їх задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Як встановлено судом, між ФОП ОСОБА_1 та
гр. ОСОБА_2 було укладено договір
представництва від 21.11.2013р., згідно
якого ОСОБА_2 був наділений
повноваженнями здійснювати
представництво інтересів ФОП ОСОБА_1
перед ПАТ «Банк «Таврика» в рамках
укладеного з ОСОБА_5 договору про
відступлення права вимоги від 12.11.2013р.
та отримання втому числі від Банку
підтверджуючих документів щодо
припинення зобов'язань ФОП ОСОБА_1 з
Банком. Для цього ОСОБА_2 було надано
оригінал договору по відступлення
права вимоги від 12.11.2013р.

Доказів тому, що ОСОБА_2 надавалися інші
документи зазначений договір не
містить. В судовому засіданні
представник позивача надав суду для
огляду та звіряння оригінали всіх
документів за винятком додаткової
угоди №2 до кредитного договору №2/07-В.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позивачем не доведено належним
доказами того, що ОСОБА_2 в рамках
договору представництва від 12.11.2013 року
отримав оригінали решти документів
щодо правовідносин ФОП ОСОБА_1 з Банком.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10,11, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України,
ст..ст. 204, 509, 512, 519, 606, 626 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, Товариства з обмеженою
відповідальністю магазин
«Качановський» до Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Таврика», Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у
Харківській області, ОСОБА_2, треті
особи: приватний нотаріус Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
приватний нотаріус Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
ОСОБА_5, про визнання зобов'язання
припиненим та зобов'язання вчинити
певні дії - задовольнити частково.

Визнати припиненим з 12.11.2013 року, у
зв'язку з поєднанням боржника і
кредитора в одній особі, зобов'язання
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
перед Публічним акціонерним
товариством «Банк «Таврика» за
кредитним договором №2/07-В від 05.02.2007р.
та додаткових угод до нього №1 від
13.08.2007р., №2 від 10.08.2008р., №3 від 03.04.2008р.,
№4 від 26.06.2008р., від №5 від 22.08.2008р., в
частині заборгованості за кредитом у
загальному розмірі 3 623 607,28 грн.

Визнати відсутнім у Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Таврика» права на стягнення з
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та
Товариства з обмеженою
відповідальністю магазин
«Качановський» заборгованості за
кредитним договором №2/07-В від 05.02.2007р.
та додаткових угод до нього №1 від
13.08.2007р., №2 від 10.08.2008р., №3 від 03.04.2008р.,
№4 від 26.06.2008р., від №5 від 22.08.2008р.

Визнати припиненим з 12.11.2013 року
договір поруки від 22.08.2008р., укладений
між Публічним акціонерним товариством
«Банк «Таврика», фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 та
Товариством з обмеженою
відповідальністю магазин
«Качановський».

Визнати припиненим з 12.11.2013 року
договір іпотеки від 05.02.2007р.,
посвідчений приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_3, зареєстрованого в
реєстрі за №1-334 та додаткових угод до
нього від 30.08.2007р., від 03.04.2008р. та від
26.08.2008р., укладених між Публічним
акціонерним товариством «Банк
«Таврика» та Товариством з обмеженою
відповідальністю магазин
«Качановський».

Визнати відсутнім у Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Таврика» права на предмет іпотеки за
договором іпотеки від 05.02.2007р.,
посвідчений приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_3, зареєстрованого в
реєстрі за №1-334 та додаткових угод до
нього від 30.08.2007р., від 03.04.2008р. та від
26.08.2008р., укладених між Публічним
акціонерним товариством «Банк
«Таврика» та Товариством з обмеженою
відповідальністю магазин
«Качановський», а саме: основну споруду
магазину №9/6, загальною площею 625,2 кв.м.,
що знаходиться за адресою: м. Харків,
проспект Гагаріна, буд. 154.

Визнати припиненим з 12.11.2013 року
договір іпотеки від 22.08.2008р.,
посвідчений приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, зареєстрованого в
реєстрі за №2933, укладеного між
Публічним акціонерним товариством
«Банк «Таврика» та Товариством з
обмеженою відповідальністю магазин
«Качановський».

Визнати відсутнім у Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Таврика» права на предмет іпотеки за
договором іпотеки від 22.08.2008р.,
посвідчений приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, зареєстрованого в
реєстрі за №2933, укладеного між
Публічним акціонерним товариством
«Банк «Таврика» та Товариством з
обмеженою відповідальністю магазин
«Качановський», а саме: нежитлову
будівлю літ. «А-2» (основна споруда
пивного бару), загальною площею 97,6 кв.м.,
що знаходиться за адресою: м. Харків,
вул. Азербайджанська, буд. 13.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом
подачі протягом 10 днів з дня
проголошення рішення до Київського
районного суду м. Харкова апеляційної
скарги.

Особи, які не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення рішення
мають право подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з моменту
отримання його копії.

Суддя -