№2/756/836/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2014 року
Оболонський районний суд м. Києва в
складі:

головуючого судді -
Шевчука А.В.,

при секретарі -
Субіну М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Київської міської ради про визнання
права власності на майно в порядку
спадкування,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2013 року позивач звернулась
до суду з позовом до Київської міської
ради про визнання права власності в
порядку спадкування на квартиру
АДРЕСА_1, що раніше належала померлому
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2.

В обґрунтування позову вказувала, що
вона є дружиною померлого ІНФОРМАЦІЯ_2
року ОСОБА_2 та єдиним спадкоємцем за
заповітом.

ОСОБА_2 був власником квартири АДРЕСА_1
на підставі Акту про безоплатну
передачу житла, виданого Державним
комунальним підприємством «Житлофонд»
Мінської районної державної
адміністрації м. Києва 18.11.1992 року, на
підставі розпорядження представника
Президента України у Мінському районі
м. Києва №327 від 07.10.1992 року.

Дублікат вказаного Акту було видано
ОСОБА_2 на підставі розпорядження
органу приватизації КП «Служба
замовника житлово-комунальних послуг»
Оболонського району м. Києва №746-Д від
09.11.2007 року за заявою самого ОСОБА_2
Згодом ОСОБА_2 було замовлено
виготовлення технічного паспорта у БТІ
м. Києва, проте дублікат Акту останній
не зареєстрував остаточно відповідно
до діючого законодавства.

14.11.2013 року державним нотаріусом
Одинадцятої Київської державної
нотаріальної контори Іванець О.О. було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, у зв»язку із
відсутністю у встановленому законом
порядку реєстрації права власності на
квартиру АДРЕСА_1.

На даний час зареєструвати дублікат
Акту немає можливості, оскільки ОСОБА_2
помер, що й стало підставою для
звернення до суду із даним позовом.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги з
підстав, викладених у позовній заяві.

Представник Київської міської ради в
судове засідання не з»явився, подали до
суду письмові пояснення у яких не
заперечували проти задоволення
позовних вимог та просили розглядати
справу за їх відсутності.

Представник позивача не заперечував
щодо розгляду справи за відсутності
осіб, які не з»явилися до суду.

З огляду на зазначене, суд вважає
можливим проведення судового
засідання та винесення рішення за
відсутності представників Київської
міської ради.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, письмові пояснення
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи та надані докази,
встановив наступне.

Відповідно до Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», чинного станом на 1992 рік
приватизація здійснювалася шляхом
безоплатної передачі громадянам
квартир (будинків) з розрахунку
санітарної норми 21 квадратний метр
загальної площі на наймача і кожного
члена його сім»ї та додатково 10
квадратних метрів на сім»ю.

ОСОБА_2 скористався своїм правом та
йому було безоплатно передано квартиру
АДРЕСА_1.

Таким чином, ОСОБА_2 набув право
особистої власності на квартиру
АДРЕСА_1 на підставі Акту про
безоплатну передачу житла, виданого
Державним комунальним підприємством
«Житлофонд» Мінської районної
державної адміністрації м. Києва 18.11.1992
року, на підставі розпорядження
представника Президента України у
Мінському районі м. Києва №327 від 07.10.1992
року (а.с. 9).

Даний факт крім іншого,
підтверджується інформаційною
довідкою Київського міського бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об»єкти
нерухомого майна КВ-2013 №15404 від 11.06.2013
року за якою квартира АДРЕСА_1 на праві
власності зареєстрована за ОСОБА_2 на
підставі Акту про безоплатну передачу
житла, 18.11.1992 року.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 звертався до органу
приватизації Оболонського району м.
Києва з проханням виготовити дублікат
Акту про безоплатну передачу житла на
квартиру АДРЕСА_1, що стало підставою
для задоволення прохання та
виготовлення дубліката Акту про
безоплатну передачу житла, однак
потягло за собою необхідність визнання
попереднього Акту таким, що втратив
чинність та необхідність повторної
реєстрації виготовленого дубліката
Акту в Київському міському бюро
технічної інвентаризації права
власності на об»єкти нерухомого майна.

Дублікат Акту про безоплатну передачу
ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 видано органом
приватизації Комунального
підприємства «Служба замовника
житлово-комунальних послуг»
Оболонського району м. Києва згідно з
розпорядженням №746-Д від 09.11.2007 року,
при цьому в силу певних обставин
останній не зареєстрував виготовлений
дублікат Акту в Київському міському
бюро технічної інвентаризації права
власності на об»єкти нерухомого майна.

Згідно свідоцтва про смерть Серія
НОМЕР_2 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року,
що виключає можливість реєстрації
дубліката Акту про безоплатну передачу
житла.

Згідно Постанови Про відмову у
вчиненні нотаріальної дії №8873/02-31 від
14.11.2013 року державний нотаріус
Одинадцятої Київської державної
нотаріальної контори Іванець О.О. не
заперечує права власності померлого
ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1, однак
позбавлений можливості вчинення
нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва
про право на спадщину за відсутності
належної реєстрації права власності
спадкодавця.

З огляду на зазначене та наявні
документи, на думку суду відсутність
реєстрації дубліката Акту про
безоплатну передачу житла в Київському
міському бюро технічної
інвентаризації права власності на
об»єкти нерухомого майна не спростовує
права власності ОСОБА_2 на квартиру
АДРЕСА_1 зареєстрованого раніше на
підставі Акту про безоплатну передачу
житла, який згодом було втрачено.

За ст. 1216 ЦК України спадкуванням є
перехід прав та обов»язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов»язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

З матеріалів спадкової справи №615/13
заведеної до майна померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 вбачається, що
спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_1, яка
вчасно звернулася із заявою про
прийняття спадщини.

У відповідності до п. 23 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
30.05.2008 року №7 «Про судову практику у
справах про спадкування» у разі
відмови нотаріуса в оформленні права
на спадщину особа може звернутись до
суду за правилами позовного
провадження.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 є
спадкоємицею за заповітом, за яким
померлий ОСОБА_2 заповів усе своє майно,
зокрема, належну йому квартиру АДРЕСА_1
саме їй, суд вважає, що позовні вимоги
обґрунтовані і підлягають задоволенню
в повному обсязі.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
1216, 1218 ЦК України, Законом України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», Постановою Пленуму Верховного
Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про
судову практику у справах про
спадкування» ст. ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212 - 215,
218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради
про визнання права власності на майно в
порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, право
власності в порядку спадкування на
квартиру АДРЕСА_1, що раніше належала
померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано до апеляційного суду м.
Києва через Оболонський районний суд м.
Києва протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
А.В. Шевчук