Справа № Провадження
№372/1604/13-ц 22-ц/780/608/14 Головуючий у І
інстанції Мора О.М.Категорія44Доповідач
у 2 інстанціїПоліщук 31.01.2014
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 січня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого судді: Поліщука М.А.,

суддів: Малорода О.І., Ігнатченко Н.В.,

при секретарі: Бобку О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві матеріали
цивільної справи за апеляційною
скаргою Громадської організації
Товариство індивідуальних
забудовників «Стожари» на рішення
Обухівського районного суду Київської
області від 12 липня 2013 року у справі за
позовом Громадської організації
Товариство індивідуальних
забудовників «Стожари» до Обухівської
міської ради, ОСОБА_2 про визнання
протиправним та скасування рішення та
визнання недійсним державного акту, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2013 року Громадська
організація Товариство індивідуальних
забудовників «Стожари» звернулась до
суду із вказаним позовом, в якому
просила визнати протиправним та
скасувати рішення Обухівської міської
ради 58 сесії 5 скликання №504 від 28.10.2010
року, яким було затверджено технічну
документацію із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право власності ОСОБА_2 на земельну
ділянку площею 0,1000 га для будівництва
та обслуговування жилого будинку
господарських будівель та споруд у
АДРЕСА_1, визнати недійсним державний
акт на право власності на земельну
ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_2 серія
ЯМ №339544 від 30.03.2012 року.

Позовні вимоги мотивувала тим, що у
грудні 2012 року керівництву ГО ТІЗ
«Стожари» стало відомо, що рішенням
Обухівської міської ви 58 сесії 05
скликання № 504 від 28.10.2010 року було
затверджено технічну документацію із
землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право
ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,1000
га. для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
та споруд в АДРЕСА_1 та передано у
власність цю земельну ділянку. На
підставі вказаного рішення ОСОБА_2
видано оскаржуваний Державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯМ № 339544 від 30.03.2012 року.

Вважає дані дії Обухівської міської
ради при ухваленні рішення
неправомірними і незаконними,
оскільки 05.04.2006 р. між Обухівською
міською радою та ГО ТІЗ «Стожари» було
укладено договір оренди землі № 17,
відповідно до пунктів 1.1 та 2.1 якого та
додатків до нього ГО ТІЗ «Стожари» було
передано відповідачем у строкове
платне користування терміном на 20
років земельну ділянку загальною
площею 40,0 га. під забудову приватними
будинками на території АДРЕСА_1, а
зазначеній земельній ділянці було
присвоєно кадастровий номер
:01:019:0001. В подальшому позивачем
здійснювалась діяльність по
розподілу та погодженню безоплатної
передачі, в межах норм визначених
чинним законодавством України,
земельних ділянок для членів своєї
громадської організації з площі
земельної ділянки, яка була передана в
оренду, що відповідає цілям визначеним
у статуті ГО ТІЗ «Стожари».

Оскільки ОСОБА_2 не була членом ГО ТІЗ
«Стожари» і позивач не надавав згоди
про передачу їй земельної ділянки зі
складу переданої в оренду ГО ТІЗ
«Стожари» земельної ділянки, позивач
вважає, що оскаржуваним рішенням
Обухівської міської ради 58 сесії 05
скликання № 504 від 28.10.2010 року
порушуються права товариства на
користування земельною ділянкою,
вказане рішення прийнято з порушенням
чинного законодавства, тому воно є
протиправним, а державний акт, виданий
ОСОБА_2 на право власності на земельну
ділянку на підставі цього рішення
являється недійсним. За вказаних
підстав просив задовольнити позовні
вимоги.

Рішенням Обухівського районного суду
Київської області від 12 липня 2013 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати вказане рішення як
незаконне і необґрунтоване та ухвалити
нове, яким задовольнити позовні вимоги
у повному обсязі, посилаючись на те, що
ОСОБА_2 ніколи не була членом ГО ТІЗ
«Стожари» і останнє не надавало згоди
на передачу їй земельної ділянки зі
складу ділянки, що знаходиться в його
користуванні, тому оскаржуване рішення
прийняте з неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку
про задоволення апеляційної скарги із
наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволені позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що обставини,
на які посилаються позивач в
обґрунтування позовних вимог, не
можуть бути підставами для припинення
права власності на земельну ділянку
відповідачки ОСОБА_2, оскільки
позивачем на доведено порушень вимог
чинного законодавства Обухівською
міською радою при передачі у власність
земельної ділянки ОСОБА_2

Проте із вказаними висновками
погодитись не можна, так як вони не
відповідають обставинам справи і
вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що
05 квітня 2006 року між Обухівською
міською радою та громадською
організацією товариство
індивідуальних забудовників «Стожари»
було укладено договір оренди землі № 17,
відповідно до пунктів 1.1 та 2.1 якого та
додатків до нього ГО ТІЗ «Стожари» було
передано відповідачем у строкове
платне користування терміном на 20
років земельну ділянку загальною
площею 40,0 га. під забудову приватними
будинками на території АДРЕСА_1, а
зазначеній земельній ділянці
присвоєно кадастровий номер
:01:019:0001. Вказаний договір
оренди землі був зареєстрований в
Обухівському РВ Київської
регіональної філії Центру ДЗК за №0038
від 29 червня 2006 року. (а.с. 10).

Цього ж дня між вказаними сторонами
договору оренди землі був укладений
акт прийому - передачі земельної
ділянки.

Товариством з обмеженою
відповідальністю «Український проект»
було розроблено технічну документацію
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право
власності на земельну ділянку ОСОБА_2
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд в АДРЕСА_1 на
підставі заяви ОСОБА_2 та рішення
Обухівської міської ради 55 сесії 5
скликання №491 від 26.08.2010 року.

Рішенням Обухівської міської ради №504
віл 28 жовтня 2010 року затверджено
технічну документацію із землеустрою,
розроблену ТОВ «Український проект»,
щодо складання документів ( державних
актів на право власності), що
посвідчують право ОСОБА_2 на земельну
ділянку: площею 0.1000 га. для будівництва
та обслуговування жилого будинку
господарських будівель та споруд в
АДРЕСА_1 та передала вказану земельну
ділянку у власність ОСОБА_2

30 березня 2012 року ОСОБА_2 видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0,1000 га для
будівництва та обслуговування жилого
будинку господарських будівель та
споруд у АДРЕСА_1 серії ЯМ №339544
кадастровий номер :01:016:0028, який
зареєстрований 2 лютого 2012 року в книзі
реєстрації державних актів на право
власності на землю за №04033.

Перевіряючи доводи апелянта щодо
неправомірності дій відповідача у
справі Обухівської міської ради при
затвердженні технічної документації
на земельну ділянку відповідачки
ОСОБА_2 та передачі їй у власність
земельної ділянки, колегія суддів
приходить до висновку про
обґрунтованість вказаних доводів та
безпідставність висновків суду
першої інстанції щодо відсутності
підстав для задоволення позову .

Так з матеріалів справи вбачається, що
22 лютого 2005 року до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців було внесено дані
про реєстрацію юридичної особи
Громадської організації Товариство
індивідуальних забудовників
«Стожари», що підтверджується
випискою ЄДРЮО ФОП (а.с.11).

10 березня 2006 року загальними зборами
членів ГО ТІЗ «Стожари» затверджено
Статут громадської організації згідно
п.1.1 якого громадська організація
товариство індивідуальних
забудовників «Стожари» - є громадською
організацією, що створена на основі
спільних інтересів осіб, що мають на
меті отримати у власність земельну
ділянку в м. Обухові, Обухівського
району, Київської області під забудову
високоповерховими, зблокованими та
індивідуальними будинками. Вказаний
Статут зареєстрований виконкомом
Обухівської міської ради відповідно до
рішення №220 від 21 березня 2006 року.

Таким чином позивач у справі ГО ТІЗ
«Стожари» у відповідності до вимог ст.
93, 124, 125 ЗК України набув права оренди
земельної ділянки загальною площею 40
га. строком на 20 років та є належним
користувачем даної земельної ділянки .

Відповідно до ч.2 ст. 373 ЦК України право
власності на землю гарантується
Конституцією України. Право власності
на землю (земельну ділянку) набувається
і здійснюється відповідно до закону.

Статтею 14 Конституції України
встановлено, що право власності на
землю громадянами набувається
виключно відповідно до закону.

Право власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом (частина
перша статті 126 ЗК України).

Таким чином, державні акти на право
власності на земельні ділянки є
документами, що посвідчують право
власності й видаються на підставі
відповідних рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень.
У спорах, пов'язаних із правом
власності на земельні ділянки,
недійсними можуть визнаватися як
зазначені рішення, на підставі яких
видано відповідні державні акти, так і
самі акти на право власності на
земельні ділянки.

Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК
України захист прав громадян та
юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється шляхом: визнання прав;
відновлення стану земельної ділянки,
який існував до порушення прав, і
запобігання вчиненню дій, що порушують
права або створюють небезпеку
порушення прав; визнання угоди
недійсною; визнання недійсними рішень
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування;
відшкодування заподіяних збитків;
застосування інших, передбачених
законом, способів.

Посилання суду першої інстанції на те,
що перелік підстав припинення права
власності на земельну ділянку
міститься в статті 140 ЗК України й що
він є вичерпним, не може бути визнано
підставою для відмови у позові,
оскільки статтею 140 ЗК України
встановлено перелік підстав
припинення права власності на земельну
ділянку для випадків, коли право
власності набуто в установленому
законом порядку.

Разом із тим у справі, яка
переглядається, судом встановлено, що
відповідач набув право власності на
земельну ділянку на підставі
незаконного рішення органу місцевого
самоврядування.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом. Набуття права на землю
громадянами та юридичними особами
здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність або
надання їх у користування.

Частиною 5 ст.116 ЗК України ( в редакції
яка діяла на час ухвалення
оспорюваного рішення Обухівської
міської ради) передбачено, що надання у
користування земельної ділянки, що
перебуває у власності або у
користуванні, провадиться лише після
вилучення (викупу) її в порядку,
передбаченому цим Кодексом.

У разі видання органом виконавчої
влади або органом місцевого
самоврядування акта, яким порушуються
права особи щодо володіння,
користування чи розпорядження
належною їй земельною ділянкою, такий
акт визнається недійсним (стаття 155 ЗК
України).

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 ніколи не вступала в члени ГО
ТІЗ «Стожари» і на даний час не
являється членом даної громадської
організації, що підтверджується
відповідною довідкою голови правління
ГО ТІЗ «Стожари» (а.с. 21) і визнається
сторонами.

Рішення правління ГО ТІЗ «Стожари» про
згоду на вилучення земельної ділянки
із користування та передачі її у
власність ОСОБА_2 не ухвалювалося.

Наявними в матеріалах справи
документальними доказами
підтверджується, що земельна ділянка,
на яку 30 березня 2012 року ОСОБА_2 було
видано державний акт на право
власності на земельну площею 0,1000 га для
будівництва та обслуговування жилого
будинку господарських будівель та
споруд у АДРЕСА_1 ділянку серії ЯМ
№339544 кадастровий номер :01:016:0028 ,
який зареєстрований 2 лютого 2012 року в
книзі реєстрації державних актів на
право власності на землю за №04033,
повністю накладається на земельну
ділянку №18 в секторі 3 квартал 12 яка
перебуває у користування ГО ТІЗ
«Стожари» згідно договору оренди землі
від 05 квітня 2006 року. Даний факт
повністю підтверджується детальним
планом АДРЕСА_1 ( а.с. 3) схемою
розміщення земельної ділянки (а.с. 17),
кадастровим планом земельної ділянки
(а.с.18), із якого вбачається, що
суміжними землекористувачами по даній
земельній ділянці є ОСОБА_3, та ТОВ
«Прометей» і адреса розташування
вказаної земельної ділянки: АДРЕСА_1, що
повністю співпадає із даними
кадастрового плану по виготовленню
державного акта ОСОБА_2 (а.с. 23).

Факт повного накладання меж земельної
ділянки наданої ОСОБА_2 із межами
земельної ділянки АДРЕСА_1
підтверджується висновком експертного
будівельно-технічного дослідження
№07/08-13/Е від 07 серпня 2013 року наданого
позивачем до апеляційного суду з
підстав відмови судом першої інстанції
призначення судової експертизи.

Враховуючи викладені обставини,
колегія суддів приходить до висновку
про обґрунтованість позовних вимог
громадської організації товариство
індивідуальних забудовників
«Стожари», оскільки відповідач у
справі Обухівська міська рада,
передаючи у власність земельну ділянку
ОСОБА_2, не отримала згоду користувача
даної земельної ділянки ГО ТІЗ
"Стожари" на її вилучення, чим
порушила вимоги ст. 116 ч.5 ЗК України,
тому вказане рішення у відповідності
до вимог ст. 155 ч.1 ЗК України повинно
бути визнано не правомірним, а
Державний акт на право власності на
землю недійсним.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з
відповідачів пропорційно підлягає
стягненню на користь ГО ТІЗ "Стожари"
понесені судові витрати - судовий збір
у розмірі 172 грн. 35 коп. грн. (115 грн. при
пред'явленні позову + 57,35 грн. при подачі
апеляційної скарги) (а.с.1, 104).

Відповідно до ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.
Норми матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.

З викладених вище підстав колегія
суддів вважає, що рішення суду першої
інстанції ухвалене з порушенням норм
матеріального права і підлягає
скасуванню з ухваленням нового
рішення.

На підставі ст. 14,19 Конституції
України, ст.ст. 116, 125, 155 ЗК України
керуючись, ст.ст. 303, 309, 316 ЦПК
України,колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Громадської
організації Товариства індивідуальних
забудовників "Стожари" задовольнити.

Рішення Обухівського районного суду
Київської області від 12 липня 2013 року
скасувати та ухвалити нове рішення:

Позов Громадської організації
Товариства індивідуальних
забудовників "Стожари" до Обухівської
міської ради Київської області, ОСОБА_2
про визнання протиправними та
скасування рішення, визнання недійсним
державного акту задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати
рішення Обухівської міської ради 58
сесії 5 скликання №504 від 28.10.2010 року в
частині затвердження технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право власності ОСОБА_2 на земельну
ділянку площею 0,1000 га для будівництва
та обслуговування жилого будинку
господарських будівель та споруд у
АДРЕСА_1

Визнати недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку,
виданий 30 березня 2012 року на ім'я
ОСОБА_2 серія ЯМ №339544 на земельну
ділянку площею 0,1000 га для будівництва
та обслуговування жилого будинку
господарських будівель та споруд у
АДРЕСА_1 кадастровий номер :01:016:0028.

Стягнути з ОСОБА_2 та Обухівської
міської ради на користь Громадської
організації Товариства індивідуальних
забудовників "Стожари" понесені
судові витрати в розмірі 86 грн. 18 коп. з
кожного.

Рішення суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий:

Судді: