Провадження № 2/107/595/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2014 року.

Керченський міський суд
Автономної Республіки Крим у складі:

судді
- Левченка В.П.

при секретарі -
Котелевец О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Керчі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Комунального
підприємства «Жилавтосервіс-Керч» про
зняття дисциплінарного стягнення,
відновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Комунального підприємства
«Жилавтосервіс-Керч», у якому просить
скасувати наказ № 70 від 26.06.2013 р., наказ
№ 152 від 27.11.2013 р., поновити його на
попередній роботі
слюсарем-сантехніком 4 розряду ЖЕД № 6,
стягнути з Комунального підприємства
«Жилавтосервіс-Керч» на його користь
середній заробіток за час вимушеного
прогулу, моральну шкоду у сумі 5000 грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що
22.11.2012 р. він був прийнятий до КП
«Жилавтосервіс-Керч»
слюсарем-сантехніком 4 розряду ЖЕД № 6.
Наказом № 152 від 27.11.2013 р. він був
звільнений за систематичне порушення
правил внутрішнього трудового
розпорядку згідно ч.3 ст. 40 КЗпП України.
Вважає, що був звільнений безпідставно,
так як роботи по будинку АДРЕСА_2 не
виконав тому, що виконував термінову
заявку по АДРЕСА_3. Щодо існування
наказу № 51 про дисциплінарне стягнення
йому було відомо, а про наказ № 70 від
26.06.2013 р. він дізнався тільки з наказу №
152. Вважає, що накази про дисциплінарне
стягнення є наслідком упередженого
ставлення до нього. Моральну шкоду
обґрунтовує незаконним звільненням, що
є його приниженням і призвело до втрати
нормальних життєвих зв'язків.

Представник відповідача проти позову
заперечив і пояснив, що ОСОБА_1 був
притягнутий до дисциплінарної
відповідальності і звільнений
правомірно.

Заслухавши позивача,
представників відповідача, допитавши
свідків і дослідивши матеріали справи,
суд вважає позов таким, що не підлягає
задоволенню за наступних підстав.

Наказом директора Комунального
підприємства «Жилавтосервіс-Керч» від
22.11.2012 р. ОСОБА_1 був прийнятий
слюсарем-сантехніком 4 розряду у ЖЕД №
6.(а.с.47)

Наказом № 51 від 07.05.2013 р. директора КП
«Жилавтосервіс-Керч» йому було
оголошено догану за порушення трудової
дисципліни.(а.с.22) Цей наказ позивач не
оскаржує.

Наказом № 70 від 26.06.2013 р. директора КП
«Жилавтосервіс-Керч» йому було
оголошено догану за недбале відношення
до виконання посадових
обов'язків.(а.с.28)

Наказом № 152 від 27.11.2013 р. директора КП
«Жилавтосервіс-Керч» ОСОБА_1 був
звільнений за систематичне порушення
правил внутрішнього трудового
розпорядку згідно ч.3 ст. 40 КЗпП
України.(а.с.37)

КП «Жилавтосервіс-Керч» не має
профспілкової організації (а.с.53), і
ОСОБА_1 не є членом профспілки.

Відповідно до посадової інструкції
слюсаря-сантехніка, з якою позивач був
ознайомлений під розпис 14.06.2013 р.,
слюсар-сантехник підпорядковується
майстру, начальнику ЖЕД.(а.с.23,54)

Отже, ОСОБА_1 мав виконувати
розпорядження майстра і начальника ЖЕД
№ 6.

Проте, як вказано у наказі № 70 від 26.06.2013
р. про накладення дисциплінарного
стягнення, ОСОБА_1 недбало відноситься
до виконання посадових обов'язків, а
саме, він не виконав отримане ним
завдання щодо усунення аварійної
ситуації у буд. АДРЕСА_2. Це завдання
виконав інший працівник.

Щодо цього наказу на підтвердження
невиконання ОСОБА_1 зазначеного
завдання були надані суду докладні
начальника ЖЕД № 6 ОСОБА_2, майстра ЖЕД
№ 6 ОСОБА_3, заява слюсаря ОСОБА_4,
майстра ЖЕД № 6 ОСОБА_5, акт від 18.06.2013
р.(а.с.29-31,33-35)

Допитні у судовому засіданні як свідки
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 показали про
невиконання ОСОБА_1 завдання у буд.
АДРЕСА_2. Свідки ОСОБА_2, ОСОБА_3 показали
також і про відмову ОСОБА_1 підписати
після ознайомлення цей наказ, що
підтверджено актом від 26.06.2013 р.(а.с.56) і
що спростовує доводи позивача про його
необізнаність щодо цього наказу.

Відповідно до наказу № 152 від 27.11.2013 р.
директора КП «Жилавтосервіс-Керч»,
яким ОСОБА_1 був звільнений, він 20.11.2013 р.
не виконав розпорядження щодо заявки
мешканців квартири АДРЕСА_1 і про
причину невиконання заявки майстру
ОСОБА_3 не пояснив. 22.11.2013 р. не виконав
розпорядження щодо повторної заявки
цих мешканців, причину не пояснив, у
журналі заявок відмітку про виконання
не поставив.

Наказ підтверджений докладними
начальника ЖЕД № 6 ОСОБА_2, майстра ЖЕД
№ 6 ОСОБА_3 (а.с.38,39), які підтвердили
зазначене у докладних записках будучи
допитаними як свідки, а також актом про
відмову ОСОБА_1 від підпису про
ознайомлення з наказом.(а.с.42) У
судовому засіданні позивач пояснив, що
27.11.2013 р. він був звільнений і тоді ж
отримав наказ про звільнення.

Доводи позивача, що він виконував іншу
роботу по АДРЕСА_3, як раз і
підтверджують те, що він не виконував
роботу у будинку АДРЕСА_2, а пішов на
іншу адресу.(а.с.41) Також не
заслуговують на увагу його доводи про
незабезпечення його спецодягом,
заходами індивідуального захисту,
ключами, що спростовується показаннями
свідка ОСОБА_3, власною заявкою ОСОБА_1,
написаною 25.11.2013 р., вже після скоєння
порушень трудової дисципліни.(а.с.8)

Також матеріалами справи
спростовуються доводи позивача про
упереджене ставлення до нього з боку
керівництва ЖЕД № 6. Так, на звернення
позивача йому були дані відповіді від
директора КП «Жилавтосервіс-Керч», з
Управління житлово-комунального
господарства м. Керч, з Ради Міністрів
АР Крим, від заступника міського голови
м. Керчі щодо відсутності порушень з
боку керівництва ЖЕД № 6.(а.с.9-12)

Згідно п. 3 ст. 40 КЗпП України трудовий
договір може бути розірваний власником
або уповноваженим ним органом у
випадку систематичного невиконання
працівником без поважних причин
обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку,
якщо до працівника раніше
застосовувалися заходи
дисциплінарного чи громадського
стягнення.

Як зазначено у п. 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06.11.1992 р. № 9
(зі змінами) «Про практику розгляду
судами трудових спорів», за
передбаченими п. 3 ст. КЗпП підставами
працівник може бути звільнений лише за
проступок на роботі, вчинений після
застосування до нього дисциплінарного
чи громадського стягнення за
невиконання без поважних причин
обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку. У
таких випадках враховуються ті заходи
дисциплінарного стягнення, які
встановлені чинним законодавством, і
ті громадські стягнення, які
застосовані до працівника за порушення
трудової дисципліни відповідно до
положення або статуту, що визначає
діяльність громадської організації.

Отже, дисциплінарні стягнення до
позивача були застосовані правомірно,
і він на законних підставах був
звільнений з роботи.

Вимоги позивача про стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, про стягнення моральної шкоди
є похідними від вимог про
неправомірність притягнення до
дисциплінарної відповідальності і
звільнення, у яких позивачу
відмовляється, і тому також
задоволенню не підлягають.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 5 Закону України
«Про судовий збір» позивач звільнений
від сплати судового збору, отже
відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий
збір у разі відмови у позові не
стягується.

Керуючись ст. ст. 214, 215, 218 ЦПК
України, п. 3 ст. 40 КЗпП України, суд

В И Р І Ш
И В :

У позові ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається в Апеляційний суд АР Крим
через Керченський міський суд протягом
десяти днів з дня проголошення рішення,
а особи, які брали участь у справі, але
не були присутні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя / підпис/ Левченко В.П.

Згідно з оригіналом. Суддя -