АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 22-ц/774/1450/14
Головуючий у 1-ій інстанції
категорія №37
суддя Болдирєва У.М.
Доповідач суддя Рудь В.В.
У Х В А Л А

І М
Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Козлова
С.П., Повєткіна В.В.

при секретарі:
Кравець Є.С.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на заочне рішення
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 11 грудня
2013 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи ОСОБА_3, Перша
Павлоградська державна нотаріальна
контора, про усунення від права на
спадкування за законом, -

В с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року ОСОБА_1 звернулася з
позовом до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3,
Перша Павлоградська державна
нотаріальна контора, про усунення від
права на спадкування за законом(а.с.4-6).

Позивачка зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла її мати ОСОБА_4. Після її смерті
відкрилась спадщина на майно, а саме на
квартиру АДРЕСА_1.

Спадкоємцями першої черги є вона,
ОСОБА_1, сестра ОСОБА_3 та брат ОСОБА_2

У встановлений ст.1270 ЦК України
шестимісячний строк вона та ОСОБА_2
звернулися до Першої Павлоградської
державної нотаріальної контори
Дніпропетровської області із заявами
про прийняття спадщини, сестра ОСОБА_3
подала заяву про відмову від прийняття
спадщини на її користь.

Мати померла у віці 76 років, майже рік
не підіймалась з ліжка, потребувала
постійної сторонньої допомоги,
будь-яких рухів самостійно здійснити
не могла.

Вона, позивачка, постійно цілодобово
здійснювала догляд за матір'ю, яка
перебувала у безпорадному стані,
проводила гігієнічні процедури,
готувала їжу, кормила її, доглядала,
купувала продукти харчування, неохідні
ліки, сплачувала комунальні послуги,
підтримувала житлове приміщення у
належному стані.

Посилаючись на викладені обставини
та вказуючи на те, що відповідач ОСОБА_2
ухилявся від надання допомоги матері,
не провідував її, участі у житті матері
не приймав, займався тільки
влаштуванням власного життя, позивачка
просила на підставі ст.1224 ЦК України
усунути ОСОБА_2 від права на
спадкування за законом після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4.

Заочним рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 11 грудня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено(а.с.55-57).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове
рішення про задоволення позову,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, неналежну оцінку
доказів(а.с.63-65).

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з таких підстав.

Відповідно до ст.ст.3,4 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів. Здійснюючи
правосуддя, суд захищає права, свободи
та інтереси фізичних осіб у спосіб,
визначений законами України.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України передбачено
обов'язок кожної сторони довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

За положеннями ч.3 ст.1224 ЦК України не
мають права на спадкування за законом
батьки (усиновлювачі) та повнолітні
діти (усиновлені), а також інші особи,
які ухилялися від виконання обов'язку
щодо утримання спадкодавця, якщо ця
обставина встановлена судом.

Відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України за
рішенням суду особа може бути усунена
від права на спадкування за законом,
якщо буде встановлено, що вона
ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

В п.6 Постанови Пленуму Верховного
Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про
судову практику у справах про
спадкування» роз'яснено, що правило
абзацу другого ч.3 ст.1224 ЦК України
стосується особи, яка зобов'язана була
утримувати спадкодавця згідно з
нормами СК України. Факт ухилення особи
від виконання обов'язку щодо утримання
спадкодавця встановлюється судом за
заявою заінтересованої особи (інших
спадкоємців або територіальної
громади). При цьому слід враховувати
поведінку особи, розуміння нею свого
обов'язку щодо надання допомоги, її
необхідність для існування
спадкодавця, наявність можливості для
цього та свідомого невиконання такою
особою встановленого законом
обов'язку.

Правило ч.5 ст.1224 ЦК України
стосується всіх спадкоємців за
законом, зокрема й тих, які відповідно
до СК України не були зобов'язані
утримувати спадкодавця.

Безпорадним слід розуміти стан особи,
зумовлений похилим віком, тяжкою
хворобою або каліцтвом, коли вона не
може самостійно забезпечити умови
свого життя, потребує стороннього
догляду, допомоги та піклування.

Вимога про усунення спадкоємця від
права на спадкування може бути
пред'явлена особою, для якої таке
усунення породжує пов'язані зі
спадкуванням права та обов'язки,
одночасно з її позовом про одержання
права на спадкування з підстав,
визначених у ч.2 ст.1259 ЦК України.

По справі встановлено, що мати сторін,
ОСОБА_4, померла ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.9-14).

Після смерті ОСОБА_4 до Першої
Павлоградської державної нотаріальної
контори Дніпропетровської області із
заявами про прийняття спадщини
звернулись дочка ОСОБА_1 та син ОСОБА_2,
від дочки ОСОБА_3 надійшла заява про
відмову від спадщини на користь сестри
ОСОБА_1, що підтверджується
повідомленням Першої Павлоградської
державної нотаріальної контори
Дніпропетровської області від 10.09.2013
року(а.с.38).

Як видно із справи, мати сторін
ОСОБА_4, певний період до смерті у
зв'язку з хворобою та похилим віком не
могла самостійно забезпечити умови
свого життя, потребувала стороннього
догляду, допомоги, які їй надавала
дочка ОСОБА_1, яка проживала разом з
нею(а.с.16-17,2732

Разом з тим, доказів, передбачених
ст.ст.57,58 ЦПК України, які б свідчили про
факт свідомого та навмисного ухилення
відповідача ОСОБА_2 від свого обов'язку
щодо догляду та утримання матері,
позивачка у порядку, передбаченому
ст.ст.10,60 ЦПК України, не надала, в ході
розгляду справи судом першої інстанції
такі докази не встановлено.

Таким чином, перевіривши доводи та
обставини, якими обгрунтовувалися
вимоги, дослідивши докази у справі, суд
прийшов до правильного висновку, що
ОСОБА_1 не надала доказів, які б
свідчили про те, що ОСОБА_2 ухилявся від
надання допомоги спадкодавцеві та не
встановив підстав для усунення
останнього від права на спадкування за
законом після смерті матері і
обгрунтовано відмовив ОСОБА_1 в
задоволенні заявлених вимог.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній
скарзі на те, що суд не взяв до уваги
факт свідомого ухилення відповідача
від виконання своїх обов'язків та
надання допомоги матері, що останній
не приймав участі у житті матері та
займався тільки влаштуванням
власного життя, не можуть бути взяті до
уваги, оскільки доказів на
підтвердження таких тверджень у
порядку, передбаченому ст.ст.10,60 ЦПК
України, не надано.

Доводи ОСОБА_1 про неповне з'ясування
обставин справи, неналежну оцінку
доказів, безпідставні, оскільки суд з
дотриманням вимог ст.10 ЦПК України
перевірив доводи та обставини, якими
обгрунтовувалися вимоги, дослідженим
доказам, у тому числі медичним
документам щодо стану спадкодавця, дав
оцінку відповідно до вимог ст.212 ЦПК
України. Доказів, які б спростовували
висновки суду про недоведеність
позову, ОСОБА_1 не надала.

Отже, рішення суду першої інстанції
відповідає обставинам справи та
вимогам діючого законодавства, що
регулює зазначені правовідносини,
підстав для його скасування не
встановлено.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апелляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 11 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий-

Судді-