АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А [1]

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [2]

05 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Мазурик
О.Ф.,Росік Т.В.

при секретарі: Мурга М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційним скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2

на рішення Дарницького районного
суду м. Києва від 19 грудня 2013 року

в цивільній справі за позовом
Комунального підприємства «Дирекція
замовника управління житловим
господарством Дарницького району
м.Києва » до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 19.12 2013 року позов задоволено.

З ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стягнуто солідарно
на користь Комунального підприємства
«Дирекція замовника управління
житловим господарством Дарницького
району м. Києва » 30914 грн.64 коп.
заборгованості за житлово-комунальні
послуги та по 154 грн. 58 коп. судового
збору з кожного.

В апеляційних скаргах ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, які є аналогічними за своїм
змістом, ставиться питання про
скасування рішення суду першої
інстанції та ухвалення нового.
Апелянти вказують, що договір про
надання житлово-комунальних послуг між
сторонам не укладений, розрахунок
заборгованості проведений, а квитанції
оформлені, неправильно, позивач не є
подавачем комунальних послуг, які до
того ж є неякісними, а тому вони не
повинні нести перед позивачем
будь-яких обов'язків по їх сплаті.
Зазначають, що судом безпідставно не
застосовано позовну давність.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 та
її представник ОСОБА_3 , яка також є
представником ОСОБА_1 за довіреністю,
апеляційні скарги підтримали з підстав
наведених в них

Представник позивача заперечував
проти задоволення апеляційних скарг,
вважаючи, що спір судом вирішений
правильно.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційних скарг, перевіривши
законність і обґрунтованість
постановленого рішення в цих межах,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційні скарги задоволенню не
підлягають.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено судом, відповідачі
зареєстровані та проживають у АДРЕСА_1

Позивач є балансоутримувачем цього
будинку і забезпечує обслуговування
та експлуатацію
внутрішньобудинкових систем тепло-,
енерго- і водопостачання, тобто
мешканцям будинку надаються послуги з
тепло-, газо-, енерго-, водопостачання та
водовідведення.

Квартира АДРЕСА_1 є придатною для
проживання, підключена до системи
централізованого опалення, газо-,
водопостачання та водовідведення.

Згідно статті 68 ЖК України наймач
зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату та плату за комунальні
послуги.

Відповідно до підпункту 2 пункту «а»
статті 28 Закону України «Про місцеве
самоврядування» до відання виконавчих
органів сільських, селищних, міських
рад належить встановлення в порядку і
межах, визначених законодавством,
тарифів щодо оплати побутових,
комунальних, транспортних та інших
послуг, які надаються підприємствами
та організаціями комунальної
власності відповідних територіальних
громад; погодження в установленому
порядку цих питань з підприємствами,
установами та організаціями, які не
належать до комунальної власності.

Згідно ст. 179 Житлового кодексу
Української РСР користування
будинками (квартирами) державного і
громадського житлового фонду, фонду
житлово-будівельних кооперативів, а
також приватного житлового фонду та
їх утримання здійснюється з
обов'язковим додержанням Правил
користування приміщеннями житлових
будинків і прибудинковими
територіями, які затверджуються
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 2 п. 7,14 Правил
власники,наймачіквартири зобов'язані
оплачувати надані житлово-комунальні
послуги у строки, встановлені
договором або законом по тарифам,
затвердженим в установленому законом
порядку.

Оскільки , відповідачі цього обов'язку
не виконували у повній мірі, у них
станом на вересень 2013 року утворилася
заборгованість в розмірі 30 914 грн.64 коп.

Заборгованість відповідачів
підтверджується бухгалтерським
розрахунком суми боргу. Правильність
проведення позивачем розрахунку
заборгованості відповідачами не
спростовано.

Статтею 20 ЗУ «Про житлово-комунальні
послуги» споживача зобов'язано укласти
договір на надання житлово-комунальних
послуг, підготовлений виконавцем на
основі типового договору.

Та обставина, що між сторонами не
укладено договір про надання
житлово-комунальних послуг не може
тягти за собою звільнення споживача
від сплати за ті послуги, що були йому
фактично надані. Від отримання таких
послуг відповідачі не відмовлялися.

Нарахування платежів відбулося за
встановленими тарифами.

З врахуванням того, що квартира, в якій
мешкають відповідачі, знаходиться у
багатоквартирному будинку припинити
надання таких послуг лише їм технічно і
технологічно неможливо.

За таких обставин суд першої інстанції
обґрунтовано задовольнив заявлений
позов про стягнення коштів в такому
розмірі на користь позивача. Доводи
апеляційної скарги про порушення норм
закону є безпідставними.

Доводи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про
неотримання послуг та низьку якість
наданих комунальних послуг ,ретельно
перевірені судом першої інстанції,
встановлено, що позивачем проводилися
перерахунки платежів у зв'язку із
ненаданням послуг, а неналежна якість
послуг не доведена належними та
допустимими доказами. Колегія суддів
погоджується з такими висновками суду
і вважає доводи апеляційної скарги в
цій частині безпідставними.

Щодо посилань в апеляційній скарзі на
незастосування строків позовної
давності, то вказані доводи є
необґрунтованими.

Частиною 1 статті 264 ЦК України
визначено, що перебіг позовної
давності переривається вчиненням
особою дії, що свідчить про визнання
нею свого боргу або іншого обов'язку.

Як вбачається із матеріалів справи
відповідачі періодично здійснювали
платежі, які за розміром перевищували
нараховані за поточний місяць, що
свідчить про визнання ними боргу,
останній такий платіж було здійснено у
травні 2012, тому суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
переривання строку позовної давності.

Інші доводи апеляційних скарг
висновків суду не спростовують та на їх
правильність не впливають, а тому не
можуть бути прийняті до уваги.

Встановивши факти та зумовлені ними
правовідносини, суд першої інстанції
правильно застосував правові норми та
ухвалив правильне по суті рішення ,
підстави для скасування якого
відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308,313-315,317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 19 грудня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів шляхом подання до
цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді:

Справа № 753/16227/13-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3007/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Лужецька О.Р.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Прокопчук Н.О.