АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/525/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 46 Суходольський О.
М. Доповідач в апеляційній інстанції
Пономаренко В. В. УХВАЛА
10 лютого 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Пономаренко В. В. суддів
Вишня Н. В. , Ювшин В. І. при
секретаріПосипайко А.І. за участю:
представника позивача ОСОБА_6
представника відповідача ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_8 на рішення Черкаського
районного суду Черкаської області від
08 січня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_9 до ОСОБА_8, третя особа: служба у
справах дітей Черкаської РДА, про
усунення перешкод у спілкуванні з
дитиною та встановлення способу участі
у вихованні дитини, -
в с т а н о в и л а :
28 листопада 2013 року ОСОБА_9 звернувся до
суду із вказаним позовом, мотивуючи
свої позовні вимоги тим, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі з
11.08.2007 року по 07.10.2013 року. від шлюбу вони
мають дочку ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Після розірвання шлюбу дочка сторін
проживає з відповідачкою. Позивач за
рішенням суду сплачує аліменти на
утримання дитини та дружини до
досягнення дитиною трьохрічного віку.

Після розірвання шлюбу між сторонами
почалися непорозуміння щодо участі у
вихованні дитини, її відвідування, зі
сторони відповідачки створюються
штучні перешкоди щодо можливості
спілкування позивача з дитиною. Мирним
шляхом врегулювати дане питання
сторони не можуть. У свою чергу, позивач
намагається налагодити нормальний
зв'язок із дочкою та приймати участь у
її вихованні, однак, відповідачка
чинить йому в цьому перешкоди.

Враховуючи наведене, позивач просив
суд зобов'язати відповідачку не чинити
йому перешкод у спілкуванні та
вихованні неповнолітньої дочки сторін,
а також визначити спосіб участі
позивача у вихованні дитини.

Рішенням Черкаського районного суду
Черкаської області від 08 січня 2014 року
позов ОСОБА_9 задоволено та зобов'язано
ОСОБА_8 не чинити останньому перешкод у
спілкуванні та вихованні
неповнолітньої дочки.

Визначено спосіб участі ОСОБА_9 у
вихованні дочки ОСОБА_10., ІНФОРМАЦІЯ_1, у
вигляді: систематичних побачень по
середах кожного тижня з 15 год. до 20 год.
та по суботах кожного місяця з 9 год. до
20 год. з можливістю відвідування
неповнолітньою ОСОБА_10. місця
проживання ОСОБА_9, а також спільного
відпочинку кожний рік.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9
судові витрати в сумі 229,40 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням суду
ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на те, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права,
просить змінити рішення суду першої
інстанції в частині визначення способу
участі позивача у вихованні та
спілкуванні з дочкою ОСОБА_10.,
визначивши наступний спосіб: побачення
у будь-який час в присутності матері
дитини ОСОБА_8

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, судова колегія приходить до
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено,
що рішення повинно бути законним і
обгрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене
судове рішення відповідає.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8
перебували в зареєстрованому шлюбі з
11.08.2007 року по 07.10.2013 року (а.с. 10).

Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

Після розірвання шлюбу між сторонами
їх малолітня дитина проживає з
відповідачкою ОСОБА_8

Рішенням Черкаського районного суду
Черкаської області від 26 червня 2013 року
з позивача стягуються аліменти на
користь ОСОБА_8 в розмірі 1/4 частини
всіх видів заробітку на дитину сторін,
а також в розмірі 1/4 частини всіх видів
заробітку на утримання дружини до
досягнення дитиною трьохрічного віку
(а.с. 9).

Статтею 141 СК України встановлено, що
мати та батько мають рівні права та
обов'язки щодо дитини, незалежно від
того, чи перебувають вони у шлюбі між
собою.

Згідно приписів ст. 155 СК України
здійснення батьками своїх прав та
виконання обов'язків мають
ґрунтуватися на повазі до прав дитини.
Батьківські права не можуть
здійснюватися всупереч інтересам
дитини.

Питання виховання дитини вирішується
батьками спільно та той з батьків, хто
проживає окремо від дитини,
зобов'язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею; а той з батьків, з ким
проживає дитина, не має права
перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини (ст. 156
СК України, ст. 15 Закону України "Про
охорону дитинства").

Відповідно до ст. 158 СК України за
заявою матері, батька дитини орган
опіки та піклування визначає способи
участі у вихованні дитини та
спілкуванні з нею того з батьків, хто
проживає окремо від неї.

ОСОБА_9 скористався таким правом та
розпорядженням Голови Черкаської
районної державної адміністрації № 209
від 18.07.2013 року йому було встановлено
вільний графік побачень з малолітньою
дочкою ОСОБА_10., ІНФОРМАЦІЯ_1, за
домовленістю сторін (а.с. 7).

Однак, відповідачка вказане
розпорядження не виконує і не допускає
позивача до спілкування з дитиною.

Згідно ст. 159 СК України якщо той із
батьків, з ким проживає дитина, чинить
перешкоди тому з батьків, хто проживає
окремо, у спілкуванні з дитиною та у її
вихованні, зокрема якщо він ухиляється
від виконання рішення органу опіки та
піклування, другий із батьків має право
звернутися до суду з позовом про
усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з
батьків у вихованні дитини (періодичні
чи систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування, що
мають істотне значення.

В окремих випадках, якщо це викликано
інтересами дитини, суд може обумовити
побачення з дитиною присутністю іншої
особи.

Під час вирішення спору щодо участі
одного з батьків у вихованні дитини
береться до уваги ставлення батьків до
виконання своїх обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення, в
тому числі стан психічного здоров'я
одного з батьків, зловживання ним
алкогольними напоями або наркотичними
засобами.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
позивач, як батько має рівні права та
обов'язки з відповідачкою щодо їх
малолітньої дочки, у тому числі права
щодо виховання та безперешкодного
спілкування з дитиною.

Так, в матеріалах справи відсутні
будь-які докази неправомірної
поведінки позивача відносно позивачки
чи дитини, зловживання ним
алкогольними напоями або наркотичними
засобами.

Колегія суддів вважає безпідставними
посилання апелянта на те, що побачення
позивача з дитиною повинні відбуватись
в присутності матері до досягнення
дитиною п'ятирічного віку, оскільки до
цього віку дитина потребує особливого
догляду, що пов'язано з її
психофізіологічним розвитком,
необхідністю особливого та безпечного
харчування.

Наведені ОСОБА_8 обставини можуть бути
вирішені шляхом домовленості між
сторонами та не є підставою для
обов'язкової присутності матері під
час спілкування батька з дитиною.

За таких обставин, суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку щодо
задоволення позову ОСОБА_9 та
визначення вказаного в рішенні суду
способу участі батька у вихованні
малолітньої дитини сторін, що не
порушує права та інтереси малолітньої
дитини.

При цьому сторони не позбавлені
можливості спільно змінювати способи
та порядок спілкування батька з
дитиною, зокрема, шляхом укладення
згідно із положеннями ст. 157 СК України
відповідного договору.

З оглядом на викладене, оскільки судом
першої інстанції винесено
обґрунтоване рішення, відсутні
підстави для його зміни чи скасування.
Тому, колегія суддів апеляційну скаргу
ОСОБА_8 відхиляє, а рішення Черкаського
районного суду від 08 січня 2014 року -
залишає без змін.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів
судової палати ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 - відхилити.

Рішення Черкаського районного суду
Черкаської області від 08 січня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_8,
третя особа: служба у справах дітей
Черкаської РДА, про усунення перешкод у
спілкуванні з дитиною та встановлення
способу участі у вихованні дитини -
залишити без змін.

Ухвала набирає чинності одразу після
проголошення але може бути оскаржена в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :