АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/272/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/149/14
Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко
Доповідач Панченко О. О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

Суддів: Обідіної О.І., Прядкіної О.В.,

При секретарі: Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "Приватбанк"

на рішення Октябрського районного суду
м. Полтави від 20 лютого 2013 року

по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "Приватбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про стягнення заборгованості та
зустрічним позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку "Приватбанк" про
визнання кредитного договору
припиненим, стягнення матеріальної
шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2011 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
"Приватбанк" звернулося до суду із
зазначеним позовом, в якому вказувало,
що відповідно до укладеного
договору №РLCRRХ10640001 від 11 січня 2007 року
ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 4891 грн.
68 коп. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12,00 %
річних на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення 11 січня 2009 року.
Зобов'язання ОСОБА_2 перед банком
були забезпечені договором поруки
№ 214526 від 01 лютого 2010 року, укладеним з
поручителем ОСОБА_1 В зв'язку з
неналежним виконанням відповідачами
умов кредитного договору, утворилася
заборгованість перед банком у
розмірі 22 769, 26 грн., яку позивач просив
стягнути з відповідачів на користь ПАТ
КБ «Приватбанк», а саме: з ОСОБА_2 - 22
669 грн. 26 коп. та солідарно з ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 - 100 грн., а також з останнього 227
грн. 69 коп. у рахунок оплати судового
збору та 120 грн. у рахунок оплати витрат
на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

08 лютого 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із зустрічним позовом до ПАТ КБ
«Приватбанк», посилаючись на те, що за
спірним договором ним був проведений
повний розрахунок, про що свідчить
постанова відділу державної
виконавчої служби Котелеського
районного управління юстиції від 25
листопада 2008 року про закінчення
виконавчого провадження, а також лист
ПАТ КБ «Приватбанк» від 10 листопада 2008
року за №7246. Але, починаючи з 10 серпня
2012 року, відповідач, без будь-яких
повідомлень, розпочав знімати з його
карткового рахунку належні йому
грошові кошти з позначкою «Погашення
кредиту». Всього за період з 10 серпня
2012 року по 21 січня 2013 року було знято 3243
грн. 54 коп.

Вважає, що Банк безпідставно заволодів
його грошовими коштами, а тому просив
стягнути з відповідача матеріальну
шкоду в сумі 3243 грн. 54 коп. та розірвати
кредитний договір, укладений між ним та
ЗАТ КБ «Приватбанк» 11 січня 2007 року.

В ході судового розгляду справи, ОСОБА_2
уточнивши свої вимоги, просив
припинити кредитний договір у
зв'язку з повним його виконанням.

Рішенням Октябрського районного суду
м. Полтави від 20 лютого 2013 року в
задоволенні позовних вимог Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1
про стягнення заборгованості -
відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ПАТ КБ
«Приватбанк» про визнання кредитного
договору припиненим, стягнення
матеріальної шкоди - задоволено.

Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства комерційного
банку«Приватбанк» на користь ОСОБА_2
матеріальну шкоду в сумі 3243 грн. 54 коп.
та судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп., а
всього 3472 грн. 94 коп.

Припинено кредитний договір, укладений
11 серпня 2007 року між ПАТ КБ
«Приватбанк» та ОСОБА_2 у зв'язку
з його належним виконанням.

Не погодившись з даним рішенням
місцевого суду, його в апеляційному
порядку оскаржив представник ПАТ КБ
«Приватбанк».

В апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального
права, просив оскаржуване ним судове
рішення скасувати та ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ
«Приватбанк» задовольнити повністю, в
задоволенні зустрічних позовних
вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи та доводи апелянта, приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення за
наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Судом першої інстанції вірно
встановлено та підтверджується
наявними у справі доказами, що 11 січня
2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк»/на
даний час - ПАТ КБ «Приватбанк» та
відповідачем ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір, про що свідчить
заява з Умовами надання кредиту
фізичним особам «Розстрочка»,
підписана відповідачем.

Згідно умов зазначеного договору банк
надав ОСОБА_2 кредитні кошти у розмірі
4891 грн. 68 коп. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12,00 %
річних, з кінцевим терміном повернення
11 січня 2009 року.

Зобов'язання за вказаним договором
забезпечено договором поруки №214526 від
01 лютого 2010 року, укладеним з
поручителем ОСОБА_1

В зв'язку з невиконанням
відповідачем ОСОБА_2 умов договору, ЗАТ
КБ «Приватбанк» у 2008 році
звернулося до суду з позовом про
стягнення заборгованості.

Рішенням Котелевського районного суду
Полтавської області від 29 липня 2008 року
з ОСОБА_2 на користь ЗАТ КБ
«Приватбанк» стягнута заборгованість
в сумі 4463 грн. 21 коп. Згідно вказаного
рішення, банк звернувся до суду з
позовом про стягнення заборгованості
за кредитом, яка складалася із
заборгованості за тілом кредиту у
розмірі 4701 грн. 81 коп., заборгованості
по відсотках за користування кредитом
у розмірі 2530 грн. 93 коп.,
заборгованості по комісії за
користування кредитом у
розмірі 1612 грн. 57 коп., пені за
несвоєчасність виконання
зобов'язання за договором - 617 грн. 90
коп., а всього 9463 грн. 21 коп. Під час
вирішення даного спору, ОСОБА_2
добровільно сплатив заборгованість в
сумі 5000 грн., залишок непогашеної
заборгованості в розмірі 4463 грн. 21
коп. - стягнуто з відповідача за
рішенням суду.

Судом також встановлено, що згідно
заяви ЗАТ КБ «Приватбанк», адресованої
відділу державної виконавчої служби
Котелевського РУЮ за № 7246,
заборгованість ОСОБА_2 станом на 10.11.2008
року по одержаному кредиту останнім
погашена добровільно, в зв'язку з чим
представник банку просив повернути
виконавчий документ без виконання.

Постановою відділу державної
виконавчої служби Котелевського
районного управління юстиції від 25
листопада 2008 року виконавче
провадження про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ЗАТ КБ «Приватбанк» 4463 грн. 21
коп. було закінчено у зв'язку зі сплатою
боргу.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог і задовольняючи зустрічний
позов, місцевий суд виходив з
недоведеності банком наявності у
ОСОБА_2 заборгованості за кредитним
договором та оскільки позичальником
погашено кредит у повному обсязі, то
списання грошових коштів з карткового
рахунку ОСОБА_2 є незаконним.

Однак колегія суддів не може
погодитися з висновком суду першої
інстанції виходячи з наступного.

Згідно статтей 526, 527, 530 ЦК України,
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору, вимог ЦК
України та інших актів цивільного
законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1054
ЦК України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином (стаття 599 ЦК
України).

Зазначаючи, що ОСОБА_2 заборгованість
перед банком погашена в повному обсязі,
місцевий суд не звернув уваги на те, що
на підставі рішення Котелевського
районного суду Полтавської області від
29 липня 2008 року з ОСОБА_2 стягнуто
заборгованість перед банком станом на
07 травня 2008 року, при цьому кредитний
договір не було розірвано або визнано
таким, що припинив свою дію, після
стягнення заборгованості кредитний
договір продовжував діяти до 11 січня 2009
року, у зв'язку з чим боржник
зобов'язаний був сплачувати кредит у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, до закінчення строку
кредитного договору.

Крім того, суд залишив поза увагою те,
що грошові кошти, сплачені ОСОБА_2 на
підставі судового рішення, були
направлені на погашення виниклої
заборгованості за кредитним договором.

Так, з повідомлення ПАТ КБ «Приватбанк»
щодо погашення заборгованості по
кредитному договору вбачається, що
29.07.2008 року ОСОБА_2 здійснено платіж у
розмірі 5000 грн., з яких 2226,36 грн. -
погашення відсотків по кредитному
договору, 1074,47 грн. - комісія, 1699, 14 грн.
-пеня; 30.09.2008 року здійснено платіж у
розмірі 1400, 00 грн., з яких 809, 81 грн. -
погашення відсотків по кредитному
договору, 358, 73 грн. - комісія, 231, 46 грн.
-пеня; 10.11.2008 року здійснено платіж у
розмірі 3065, 00 грн.: 476, 41 грн. - погашення
тіла кредиту, 1740,04 грн. - погашення
відсотків, 717, 47 грн. - комісія, 131, 08 грн. -
пеня.

Таким чином, значна частина тіла
кредиту залишилась непогашеною.

Згідно наданого ПАТ КБ «Приватбанк»
розрахунку заборгованість за спірним
кредитним договором станом на 08 червня
2011 року становить 22 769, 29 грн., яка
складається з наступного:

- 4225, 40 грн. - заборгованість за
кредитом;

- 11318,04 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

- 7225,82 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України,
позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися
до суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки, спеціальна
позовна давність в один рік
встановлена п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України
відносно неустойки.

Пеня за останній рік, що передувала
зверненню до суду з даним позовом,
становить 545, 48 грн.

З огляду на викладене, з ОСОБА_2
необхідно стягнути заборгованість за
спірним кредитним договором в сумі 15088,
92 грн. виходячи з наступного
розрахунку: 4225, 40 (заборгованість за
кредитом) + 11318, 04 (заборгованість по
процентам за користування кредитом) +
545, 48 ( пеня в межах позовної давності).

Відповідно до вимог ст. ст. 610, 554 ЦК
України, боржник та поручитель несуть
відповідальність як солідарні
боржники.

Невиконання ОСОБА_2 взятих на себе
зобов'язань за кредитним договором,
забезпеченого порукою ОСОБА_1, є
підставою для солідарного стягнення
заборгованості по кредиту з боржника
та поручителя, у розмірі передбаченому
додатком - 1, а саме: 100 грн. (а.с. 5, 6).

Як вбачається з виписки особового
рахунку ОСОБА_2 за період з 10.08.2012 року
по 21.01.2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» було
знято кошти з карткових рахунків
відповідача на загальну суму 3 243 грн. 54
коп. (а.с. 48-52, 53-54).

Відповідно до п.3.2.5 Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам,
позичальник доручає банку списувати
кошти із всіх своїх поточних рахунків у
валюті кредиту або у валюті, відмінної
від валюти кредиту, при наявності на
них необхідної суми коштів, не наданих
у кредит, у межах сум, які підлягають
сплаті банку за заявою та цими Умовами,
при настанні строків платежів
(здійснювати договірне списання).

Оскільки ОСОБА_2 належним чином не
виконував свої кредитні зобов'язання,
які тривали як до, так і після звернення
банку в суд з даним позовом, колегія
суддів вважає, що списання грошових
коштів з особового рахунку ОСОБА_2
здійснювалося банком на відповідній
правовій підставі, а тому підстави для
задоволення зустрічного позову
відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції було ухвалене рішення з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, що відповідно до
положень п.4 ч.1. ст. 309 ЦПК України є
підставою для його скасування з
ухваленням нового рішення про часткове
задоволення позову та відмову в
задоволенні зустрічного позову.

Керуючись ст. ст.. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п. 4
ч.1 ст. 309, 314, 316 ЦПК України, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "Приватбанк" - задовольнити
частково.

Рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 20 лютого 2013 року -
скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"Приватбанк" - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку "Приватбанк"
заборгованість за кредитним договором
№РLCRRХ10640001 від 11 січня 2007 року у розмірі
15 088, 92 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно
на користь Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"Приватбанк" 100, 00 грн.

В іншій частині позову Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "Приватбанк" відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку "Приватбанк" судові
витрати у розмірі 100 грн. 62 коп., а також
53 грн. 03 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду судового процесу.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя : /підпис/О.О.
Панченко

Судді: /підпис/ О.І. Обідіна
/підпис/ О.В. Прядкіна

КОПІЯ

ВІРНО: суддя Апеляційного суду

Полтавської області
_______________ О.О. Панченко