Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/273/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Гармаш Т.І.
Доповідач Дуковський О. Л.
РІШЕННЯ

Іменем України

04.02.2014 року Колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області в складі:

головуючого судді - Дуковського О.Л.

суддів - Дьомич Л.М.; Письменного О.А.

з участю секретаря - Лазаренко В.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Кіровограді
цивільну справу за апеляційними
скаргами ОСОБА_2, який представляє
інтереси ОСОБА_3 та Державної
казначейської служби України на
рішення Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 15 листопада 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_3 до Відділу
державної виконавчої служби
Світловодського міськрайонного
управління юстиції, Державної
казначейської служби України про
відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом до Відділу державної
виконавчої служби Світловодського
міськрайонного управління юстиції,
Державної казначейської служби
України про відшкодування моральної
шкоди, завданої незаконними діями
суб'єкта владних повноважень, а саме
Відділом державної виконавчої служби
Світловодського міськрайонного
управління юстиції.

Свій позов обґрунтовує тим, що
постановою Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 22 липня 2013 року, яка
ухвалена за його позовом було визнано
незаконними дії відповідача Відділу
державної виконавчої служби
Світловодського міськрайонного
управління юстиції. Від вказаних
незаконних дій суб'єкта владних
повноважень він зазнав моральних
страждань, які полягали у порушенні
його звичайного способу життя, що
вимагало від нього докладення
додаткових зусиль для організації
своєї життєдіяльності.

Моральну шкоду оцінює у 12000 грн. та
вважає, що вона повинна бути
відшкодована за рахунок держави.

Рішенням Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 15 листопада 2013 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з Державної
казначейської служби України на
користь ОСОБА_3 у відшкодування
моральної шкоди 500 (п'ятсот) грн.

В іншій частині вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, який
представляє інтереси позивача ОСОБА_3,
ставиться питання про скасування
судового рішення та ухвалення нового
рішення у справі про задоволення
позовних вимог в повному обсязі, у
зв'язку з неправильною оцінкою судом
обсягу моральних страждань позивача і
застосування норм матеріального права.

В апеляційній скарзі Державної
казначейської служби ставиться
питання про скасування рішення з
підстав недоведеності позовних вимог,
та неправильною процедурою
відшкодування такого стягнення.

Обговоривши доводи апеляційних
скарг, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає
частковому задоволенню, а апеляційна
скарга Державної Казначейської служби
України повному задоволенню.

Із змісту позову ОСОБА_3
вбачається, що він просить стягнути
завдані моральні збитки за рахунок
Державного бюджету, а не безпосередньо
з Державного казначейства як з
юридичної особи.

Таким чином, суд не взяв до уваги і
не застосував при ухваленні рішення
вимог п. 35 Постанови Кабінету Міністрів
України № 845 від 03.08.2011 року, Закону
України № 4901-VI «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень» від
05.06.2012 року, п.10-1 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995
року. Про судову практику у справах про
відшкодування моральної шкоди.

Ухвалюючи нове рішення у справі
колегія суддів виходе з того, що суд
першої інстанції помилково ототожнив
сам факт притягнення позивача до
адміністративної відповідальності із
завданням йому моральної шкоди.

Але моральною шкодою визнається
страждання, заподіяні громадянинові
внаслідок фізичного чи психічного
впливу, що призвело до погіршення або
позбавлення можливостей реалізації
ним своїх звичок і бажань, погіршення
відносин з оточуючими людьми, інших
негативних наслідків морального
характеру.

При визначені розміру
відшкодування моральної шкоди, судом
першої інстанції не враховано дані про
особу позивача, обсяг та значимість
втрат які він зазнав, ступінь його
психічних страждань.

Проте, в супереч вимогам п.9
Постанови Пленуму Верховного Суду, в
ході розгляду справи судом першої
інстанції не враховано засади
розумності, виваженості та
справедливості, визначаючи розмір
відшкодування моральної шкоди та не
наведено в рішенні відповідних
мотивів.

Враховуючи вимоги п.11 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 18
грудня 2009 року «Про судове рішення»,
мотивувальна частина рішення повинна
містити встановлені судом обставини,
які мають значення для справи, їх
юридичну оцінку, а також оцінку всіх
доказів, розрахунки з яких суд виходив
при задоволені грошових та інших
майнових вимог.

Ні в позовній заяві, ні з наданих в
судовому засіданні доказів не
вбачається в чому полягає зазначена
шкода. Тому ураховуючи те, що рішення
суду не може ґрунтуватися на
припущеннях колегія суддів вважає, що
позовні вимоги Артюх К.Є. не підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313,
314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який
представляє інтереси ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Державної
казначейської служби України -
задовольнити повністю.

Рішення Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 15 листопада 2013 року -
скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Відділу
державної виконавчої служби
Світловодського міськрайонного
управління юстиції, Державної
казначейської служби України про
відшкодування моральної шкоди -
відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення та може бути оскаржено у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: