03.02.2014 103/6403/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 103/6403/13-ц

03 лютого 2014 року
м. Бахчисарай, АРК

Бахчисарайський районний суд
Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого судді Нікіщенко
М.І.,

при секретарі
Княгницькій Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Бахчисарай
цивільну справу за позовною заявою
Публічного акціонерного товариства
"Уксоцбанк" до ОСОБА_2, третя особа -
ОСОБА_3 про звернення стягнення на
предмет іпотеки, шляхом продажу
предмета іпотеки на публічних торгах, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Уксоцбанк" звернулося до суду з
позовною заявою до ОСОБА_2 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
за Договором іпотеки № 4308 від 17.10.2006 на
земельну ділянку, площею 1,1 га з
кадастровим номером :001:0005, що
розташована на території Голубинської
сільської ради Бахчисарайського
району АРК, призначена для ведення
особистого селянського господарства,
що належить іпотекодавцю на підставі
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії КМ № 033547 від
09.11.2005 року шляхом продажу предмета
іпотеки на прилюдних торгах у межах
процедури виконавчого провадження за
початковою ціною, встановленої на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності/незалежним
експертом на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій в
рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_3 за Договором кредиту № 513/06 від
13.10.2006 року, яка станом на 11.09.2013 р.
складає 166194,93 доларів США, що за
офіційним курсом НБУ станом на 11.09.2013
(799,30 грн за 100 доларів США) складає 1
328396,04 грн, з них сума заборгованості за
кредитом - 89 099,82 доларів США, що за
офіційним курсом НБУ -712174,86; суми
заборгованості за відсотками - 67984,31
доларів США, що за офіційним курсом НБУ
-543398,57 грн; розмір пені за несвоєчасне
повернення відсотків - 9110,20 доларів США,
що за офіційним курсом НБУ - 72822,60 грн.

В судове засідання представник
позивача Публічного акціонерного
товариства " Дельта Банк" не з'явився,
про час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, до суду
надійшла заява представника про
розгляд справи за відсутністю
представника позивача.

Представник відповідача адвокат
ОСОБА_4, який діє на підставі договору
доручення про надання правової
допомоги б/н від 31.01.2014 проти
задоволення позову не заперечував,
просив покласти судові витрати також і
на третю особу, з вини якої й утворилась
заборгованість.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмету спору на стороні
відповідача, ОСОБА_3 про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, явку у судове засідання
не забезпечив, про причини неявки суд
не повідомив, будь-яких заяв,
клопотання від нього до суду не
надходило.

Ухвалою Бахчисарайського районного
суду АРК від 03.02.2014 року відповідно до
положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України
постановлено про відмову у прийнятті
визнання відповідачем позову та
продовження судового розгляду,
оскільки визнання позову суперечить
положенням Перехідних положень
Земельного кодексу України.

Заслухавши представника відповідача,
дослідивши та оцінивши докази в їх
сукупності, суд дійшов висновку про
відмову у задоволені позовних вимог,
виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.3 ЦПК України встановлено,
що кожна особа має право в порядку,
встановленому цим кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизначених або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 11 ЦПК
України, якою встановлений принцип
диспозитивності цивільного
судочинства, суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

За ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, установлених ст. 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, що мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
між сторонами ті іншими особами, які
беруть участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Судом встановлено, що ПАТ "Укрсоцбанк" є
правонаступником
Акціонерно-комерційного банку
соціального розвітку "Укрсоцбанк" ,
створеного в організаційно-правовій
формі відкритого акціонерного
товариства, що підтверджується
статутом ПАТ "Укрсоцбанк",
зареєстрованим державним реєстратором
31.10.2012 № 5002827 (а.с. 5-7).

13.10.2006 року між Акціонерно-комерційним
банком соціального розвітку
"Укрсоцбанк" (кредитор) та ОСОБА_3
(позичальник) укладений договір
кредиту № 614/06 (надалі Договір) (а.с. 8-11).

Згідно з пунктом 1.1 Договору кредитор
надає позичальнику у тимчасове
користування на умовах забезпеченості,
повернення, строковості, платності та
цільового характеру використання
грошові кошти в сумі 99 000,00 (дев'яности
дев'ять тисяч доларів США), зі сплатою 13
% річних та з порядком погашення суми
основної заборгованості із кінцевим
терміном погашення до 10.09.2016 року.

17.10.2006 року між Акціонерно-комерційним
банком соціального розвітку
"Укрсоцбанк" (кредитор) та ОСОБА_2
(іпотеколавець) укладений іпотечний
договір № 44.02-854/п відповідно до п. 1.1
Договору Іпотекодавець передає і
іпотеку Іпотекодержателю у якості
забезпечення виконання зобов'язань
громадянином України ОСОБА_3 за
Договором кредиту № 614/06 від 13.10.2006 року
наступне нерухоме майно: земельну
ділянку площею 1,1000 гектарів, з
кадастровим номером :09:001:0005, що
розташована на території Голубинської
сільської ради Бахчисарайського
району АРК, призначена для ведення
особистого селянського господарства
(а.с. 15).

09.11.2005 року ОСОБА_2 Бахчисарайським
відділом земельних ресурсів виданий
державний акт про право власності на
земельну ділянку серії КМ номер 033647, на
підставі рішення Голубинської
сільської ради Бахчисарайського
району АРК від 05.04.2005 року № 164-31 16 сесії
4 скликання та зареєстрований в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди за № 91 (а.с. 17).
Цільове призначення зазначеної
земельної ділянки «для ведення
особистого селянського господарства».

18.10.2006 року ОСОБА_3 отримав за
договором кредиту грошову суми у
розмірі 499 950,00 грн., що підтверджується
заявою на видачу готівки № 22-01 (а.с.12).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк.

Згідно ст. 536 ЦК України за користування
чужими грошовими коштами боржник
зобов'язаний сплачувати проценти, якщо
інше не встановлено договором між
фізичними особами.

Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України
передбачено зобов'язання позичальника
повернути позикодавцю позику
(грошові кошти у такій самій сумі) в
строк та в порядку, що встановлені
договором. Позика вважається
повернутою в момент зарахування
грошової суми, що позичалася, на його
банківський рахунок.

Згідно ст.1050 ЦК України якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами, то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася.

За положеннями ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити відсотки.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання.
Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення
зобов'язання настають правові наслідки
встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки (ч.1). Звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду (ч.3).

Майновий поручитель не є стороною
основного договору, забезпеченого
іпотекою, він лише зобов'язується перед
кредиторами відповідати за виконання
боржником договірних зобов'язань в
межах вартості переданого ним в
іпотеку майна.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
іпотеку» майновий поручитель несе
відповідальність перед
іпотекодержателем за виконання
боржником основною зобов'язання
виключно в межах вартості предмета
іпотеки.

Правова природа іпотеки полягає у
забезпеченні можливості кредитора у
разі невиконання боржником
зобов'язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення саме за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника.

Таким чином, іпотека є різновидом
застави і окремим засобом забезпечення
зобов'язання, а тому будь-яка зміна
основного зобов'язання не потребує
згоди майнового поручителя -
іпотекодавця.

Відповідно до ст. ст. 3, 17 Закону України
«Про іпотеку», іпотека має похідний
характер від основного зобов'язання і є
дійсною до припинення основного
зобов`язання або закінчення строку дії
іпотечного договору. Іпотека
припиняється у разі припинення
основного зобов'язання або закінчення
строку дії іпотечного договору.

Одночасно, перехідними положеннями
підпункту «б» п. 15 Земельного кодексу
України передбачено, що до набрання
чинності законом про обіг земель
сільськогосподарського призначення,
але не раніше 1 січня 2016 року, не
допускається:купівля-продаж або іншим
способом відчуження земельних ділянок
і зміна цільового призначення
(використання) земельних ділянок, які
перебувають у власності громадян та
юридичних осіб для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
земельних ділянок, виділених в натурі
(на місцевості) власникам земельних
часток (паїв) для ведення особистого
селянського господарства, а також
земельних часток (паїв), крім передачі
їх у спадщину, обміну земельної ділянки
на іншу земельну ділянку відповідно до
закону та вилучення (викупу) земельних
ділянок для суспільних потреб, а також
крім зміни цільового призначення
(використання) земельних ділянок з
метою їх надання інвесторам - учасникам
угод про розподіл продукції для
здійснення діяльності за такими
угодами.

Купівля-продаж або іншим способом
відчуження земельних ділянок та
земельних часток (паїв), визначених
підпунктами "а" та "б" цього пункту,
запроваджується за умови набрання
чинності законом про обіг земель
сільськогосподарського призначення,
але не раніше 1 січня 2016 року, в порядку,
визначеному цим Законом.

Отже, приймаючи до уваги зміст та
характер вимог позивача про звернення
стягнення на предмет іпотеки - земельну
ділянку для ведення особистого
селянського господарства шляхом
продажу предмета іпотеки на прилюдних
торгах у межах процедури виконавчого
провадження за початковою ціною,
встановленої на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій в рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_3 за договором
кредиту, враховуючи приписи п. 15
Перехідних положень Земельного
кодексу України, суд дійшов висновку
щодо передчасності зазначених вимог в
силу наявності мораторію на продаж
земельних ділянок для ведення
особистого селянського господарства.

Таким чином, у задоволені позову слід
відмовити.

За змістом ст. 88 ЦПК України у разі
відмови у задоволенні позову, питання
про розподіл судових витрат судом не
вирішується.

Повний текст рішення відповідно до
приписів ч. 3 ст. 209 ЦПК України
складений 05.02.2014 року.

На підставі ст.ст. 525, 526, 1048, 1049, 1054 ЦК
України, ст.. 3,17 Закону України «Про
іпотеку», п. 15 перехідних положень ЗК
України, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 88, 197,
209, 212, 214, 215, 224-226, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову публічного
акціонерного товариства "Укрсоцбанк"
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим через Бахчисарайський
районний суд Автономної Республіки
Крим шляхом подання в 10-денний строк з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: