Провадження4-с/258/54/14 №258/715/14-ц
Кіровський райсуд м. Донецька у складі:
головуючого-судді Подолянчука І.М.
при секретарі Мінченковій С.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні скаргу ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» на дії і Постанову
державного виконавця ВДВС Кіровського
РУЮ у м. Донецьку серії ВП № 41331612 від 23
грудня 2013р. щодо відмови у відкритті
виконавчого провадження по
примусовому виконанню судового наказу
№2-н/258/66/13 від 24.01.2013р., суд -
ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго»
звернулось до суду зі скаргою на дії
державного виконавця ВДВС Кіровського
РУЮ у м. Донецьку, в якій вказує, що за
заявою ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» про
видачу судового наказу Кіровським
райсудом м. Донецька було винесено
наказ №2-н/258/66/13 від 24.01.2013р. про
стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за
спожиту електроенергію в розмірі 846, 99
грн. та судового збору в сумі 107, 30 грн.
Постановою державного
виконавця ВДВС Кіровського РУЮ у м.
Донецьку серії ВП № 41331612 від 23 грудня
2013р.. стягувачу - ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» було відмовлено у
відкритті виконавчого провадження по
примусовому виконанню судового наказу
№2-н/258/66/13 від 24.01.2013р., оскільки
виконавчий документ, на думку судового
виконавця, не відповідає вимогам п.3
ст.18 Закону України «Про виконавче
провадження», так як відсутній
ідентифікаційний номер ДПІ, або серія
та номер паспорту боржника ОСОБА_1.
Заявник не погоджується з
такими діями державного виконавця і
вважає їх такими, що не відповідають
вимогам Закону України «Про виконавче
провадження», є незаконними і
підлягають скасуванню, так як посадова
особа органу стягнення - державний
виконавець ВДВС Кіровського РУЮ у м.
Донецьку, в порушення вимог ст. 124
Конституції України, перевищив свої
повноваження, надані йому Законом
України «Про виконавче провадження»,
фактично визнавши судовий наказ таким,
що не підлягає виконанню.
Крім того, державним виконавцем
поставлено в прямий зв'язок можливість
реалізації конституційного права
особи на звернення до суду і подальше
виконання отриманого на її користь
рішення, що набрало чинності, з
обізнаністю такої особи з
конфіденційною інформацією.

Згідно ч.2 ст.103 ЦПК України
судовий наказ має відповідати вимогам
до документа, встановленим Законом
України «Про виконавче провадження» та
обов'язково містити положення про дату
видачі судового наказу стягувану, дату
набрання судовим наказом законної сили
та строк пред'явлення судового наказу
до виконання.

Зазначені відомості вносяться
до судового наказу у день його видачі
для пред'явлення до виконання.

У відповідності до ч.2 ст.102 ЦПК
України суддя видає судовий наказ без
проведення судового засідання і
виклику стягувача і боржника. Тобто у
виданому судовому наказі
заперечуються відомості, передбачені
ст.. 103 ЦПК України.

Крім того, у відповідності до
ст.32 Конституції України, ст.302 ЦК
України, ніхто без згоди особи не може
збирати та поширювати конфіденційну
інформацію про неї чи її персональні
дані.

Як вбачається з «Положення про
реєстрацію фізичних осіб у Державному
реєстрі фізичних осіб-платників
податків», затвердженого наказом ДПС
України №954 від 17 грудня 2010р., відомості
з Державного реєстру використовуються
органами державної податкової служби
виключно для здійснення контролю за
дотриманням податкового законодавства
України та є інформацією з обмеженим
доступом (крім відомостей про взяття на
облік фізичних осіб-підприємців та
осіб, які проводять незалежну
професійну діяльність.

Заявник вважає, що при
вказаних обставинах ні у заявника, ні у
суду, який видав судовий наказ, були
відсутні можливості без згоди
боржника, який не викликався до суду,
отримати дані, про які в оскаржувані
постанові ВП 41331612 від 23 грудня 2013р.
заявив державний виконавець,тобто
дані про ідентифікаційний номер ДПІ
боржника.

Посилання державного
виконавця в оскаржуваній постанові на
ст.18 Закону України «Про виконавче
провадження» є формальним,
безпідставним та необґрунтованим,
оскільки судовий наказ містить основні
його реквізити, передбачені ч.2 ст.103 ЦПК
України: дату видачі судового наказу
стягувану дату набрання судовим
наказом законної сили та строк
пред'явлення судового наказу до
виконання, судовий наказ підписаний
суддею та скріплений відтиском
гербової мокрої печатки суду.

Відповідно до п.3 ст.11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець, з метою захисту
інтересів стягувача, може самостійно
одержувати безоплатно від органів,
установ, організацій, посадових осіб,
сторін та учасників виконавчого
провадження необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки та
іншу інформацію, у тому
числі-конфіденційну.

Тобто, у разі не зазначення
індивідуального ідентифікаційного
номера (реєстраційного номера
облікової картки платника податків) у
рішенні суду, судовому наказі згідно з
п.3 ч.3 ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець може самостійно звернутись
до відповідного державного органу
державної податкової служби із запитом
про витребування довідки про
індивідуальний ідентифікаційний номер
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків) боржника.

Таким чином, заявник вважає, що
оскаржувана ним постанова ВП №41331612 від
23 грудня 2013р. і дії державного
виконавця ВДВС Кіровського РУЮ у м.
Донецьку щодо відмови у відкритті
виконавчого провадження по
примусовому виконанню судового наказу
№2-н/258/66/13 від 24.01.2013р. є незаконними,
такими, що не відповідають вимогам
Закону України «Про виконавче
провадження», а оскаржувана постанова
ВП № 41331612 від 23 грудня 2013р. державного
виконавця ВДВС Кіровського РУЮ у м.
Донецьку підлягає скасуванню.

Заявник просив ухвалити судове
рішення, яким визнати неправомірними і
незаконними оскаржувані дії і
постанову державного виконавця ВДВС
Кіровського РУЮ у м. Донецьку щодо
відмови у відкритті виконавчого
провадження по примусовому виконанню
судового наказу №2-н/258/66/13 від 24.01.2013р.
та скасувати оскаржувану постанову ВП
№41331612 від 23 грудня 2013р. державного
виконавця ВДВС Кіровського РУЮ у м.
Донецьку.

У судовому засіданні представник
заявника за довіреністю підтримав
вимоги скарги та просив її
задовольнити.

Представник відповідача - ВДВС
Кіровського РУЮ у м. Донецьку в судове
засідання з'явився, вимоги скарги не
визнав та просив ухвалити судове
рішення, яким відмовити ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» в задоволенні
скарги, як безпідставної.

Суд, заслухавши представника
ВДВС Кіровського РУЮ у м. Донецьку за
довіреністю, дослідивши матеріали
справи у їх сукупності, приходить до
переконання, що скарга ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» на дії та постанову
ВП №41331612 від 23 грудня 2013р. державного
виконавця ВДВС Кіровського РУЮ у м.
Донецьку щодо відмови у відкритті
виконавчого провадження по
примусовому виконанню судового наказу
№2-н/258/66/13 від 24.01.2013р., є обґрунтованою
та підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно зі ст.ст. 383-387 ЦПК
України сторони виконавчого
провадження мають право звернутися до
суду зі скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

Скаргу може бути подано до суду
безпосередньо або після оскарження
рішення, дії чи бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби до начальника відповідного
відділу державної виконавчої служби.

Скарга подається до суду, який
видав виконавчий документ.

За результатами розгляду
скарги суд постановлює ухвалу. У разі
встановлення обгрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушенні
права чи свободи.

Відповідно до ст.18 Закону
України «Про виконавче провадження» (в
редакції, яка діяла на день винесення
судового наказу) у виконавчому
документі повинні бути зазначені:

-назва і дата видачі документа;

-найменування органу, прізвище та
ініціали посадової особи, що його
видала;

-дата прийняття і номер рішення, згідно
з яким видано документ;

-повне найменування (для юридичних
осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та
по батькові (для фізичних осіб)
стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб);

-індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб-платників податків) або
номер і серія паспорту стягувача та
боржника для фізичних осіб-громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовились від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню,
зокрема:дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача тощо;

-резолютивна частина рішення;

-дата набрання законної (юридичної)
сили рішенням;

-строк пред'явлення виконавчого
документу до виконання.

В судовому засідання
встановлено, що за заявою ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» про видачу судового
наказу Кіровським райсудом м. Донецька
було винесено наказ № 2-н/258/66/13 від
24.01.2013р. про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості за спожиту
електроенергію в розмірі 846, 99 грн. та
судового збору в сумі 107, 30 грн.

Вказане судове рішення набрало
чинності і у встановленому законом
порядку заява стягувача про примусове
виконання надійшла для виконання в
ВДВС Кіровського РУЮ у м. Донецьку.

В цей же день оскаржуваною
постановою державного виконавця ВДВС
Кіровського РУЮ у м. Донецьку серії ВП
№ 41331612 від 23 грудня 2013р. стягувачу -
ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» було
відмовлено у відкритті виконавчого
провадження по примусовому виконанню
судового наказу №2-н/258/66/13 від 24.01.2013р.,
оскільки виконавчий документ - судовий
наказ №2-н/258/66/13 від 24.01.2013р. про
стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за
спожиту електроенергію в розмірі 846, 99
грн. та судового збору в сумі 107, 30 грн.,
на думку державного виконавця, не
відповідає вимогам п.3 ст.18 Закону
України «Про виконавче провадження»,
так як відсутній ідентифікаційний
номер ДПІ, або серія та номер паспорту
боржника ОСОБА_1.

Суд визнає неправомірними і
незаконними оскаржувані дії і
постанову ВП № 41331612 від 23 грудня 2013р.
державного виконавця ВДВС Кіровського
РУЮ у м. Донецьку щодо відмови у
відкритті виконавчого провадження по
примусовому виконанню судового наказу
№2-н/258/66/13 від 24.01.2013р. і вважає за
необхідне скасувати оскаржувану
постанову ВП № 41331612 від 23 грудня 2013р.
державного виконавця ВДВС Кіровського
РУЮ у м. Донецьку, як незаконну, з
наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.103 ЦПК України
судовий наказ має відповідати вимогам
до документа, встановленим Законом
України «Про виконавче провадження» та
обов'язково містити положення про дату
видачі судового наказу стягувачу, дату
набрання судовим наказом законної сили
та строк пред'явлення судового наказу
до виконання.

Зазначені відомості вносяться
до судового наказу у день його видачі
для пред'явлення до виконання.

Судовий наказ №2-н/258/66/13 від
24.01.2013р. містить основні його реквізити,
передбачені ч.2 ст.103 ЦПК України: дату
видачі судового наказу стягувачу дату
набрання судовим наказом законної сили
та строк пред'явлення судового наказу
до виконання, судовий наказ підписаний
суддею та скріплений відтиском
гербової печатки суду.

У відповідності до ч.2 ст.102 ЦПК
України суддя видає судовий наказ без
проведення судового засідання і
виклику стягувача і боржника. Тобто у
виданому судовому наказі №2-н/258/66/13 від
24.01.2013р. заперечуються відомості,
передбачені ст. 103 ЦПК України.

Крім того, у відповідності до
ст.32 Конституції України, ст.302 ЦК
України, ніхто без згоди особи не може
збирати та поширювати конфіденційну
інформацію про неї чи її персональні
дані.

Відповідно до «Положення про
реєстрацію фізичних осіб у Державному
реєстрі фізичних осіб-платників
податків», затвердженого наказом ДПС
України №954 від 17 грудня 2010р., відомості
з державного реєстру використовуються
органами державної податкової служби
виключно для здійснення контролю за
дотриманням податкового законодавства
України та є інформацією з обмеженим
доступом (крім відомостей про взяття на
облік фізичних осіб-підприємців та
осіб, які проводять незалежну
професійну діяльність.

Таким чином, і у заявника - ПАТ
«ДТЕК Донецькобленерго», і у суду, який
видав судовий наказ, були відсутні
можливості без згоди боржника, який не
викликався до суду, отримати дані, про
які в оскаржуваній постанові ВП №41331612
від 23 грудня 2013р. заявив державний
виконавець, тобто дані індивідуального
ідентифікаційного номеру ДПІ боржника.

Відповідно до п.3 ст.11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець з метою захисту
інтересів стягувача може самостійно
одержувати безоплатно від органів,
установ, організацій, посадових осіб,
сторін та учасників виконавчого
провадження необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки та
іншу інформацію, у тому
числі-конфіденційну.

Тобто, у разі не зазначення
індивідуального ідентифікаційного
номера (реєстраційного номера
облікової картки платника податків) у
рішенні суду, судовому наказі, згідно з
п.3 ч.3 ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець може самостійно звернутись
до відповідного державного органу
державної податкової служби із запитом
про витребування довідки про
індивідуальний ідентифікаційний номер
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків) боржника.

Державний виконавець ВДВС
Кіровського РУЮ у м. Донецьку,
відмовляючи оскаржуваною постановою
ВП №41331612 від 23 грудня 2013р. у відкритті
виконавчого провадження по
примусовому виконанню судового наказу
№2-н/258/66/13 від 24.01.2013р., діючи
неправомірно, ігнорував визначену
статтею 102 ЦПК України процедуру
розгляду судом заяв про видачу
судового наказу, вимоги ст.32
Конституції України та ст.302 ЦК України,
а також п.3 ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження».

З огляду на викладене суд
визнає скаргу ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» обґрунтованою, а
оскаржувані дії і постанову державного
виконавця ВДВС Кіровського РУЮ у м.
Донецьку ВП №41331612 від 23 грудня
2013р.щодо відмови у відкритті
виконавчого провадження по
примусовому виконанню судового наказу
№2-н/258/66/13 від 24.01.2013р.- неправомірними.

Таким чином, оскаржувана
постанова державного виконавця ВДВС
Кіровського РУЮ у м. Донецьку ВП № 41331612
від 23 грудня 2013р.. щодо відмови у
відкритті виконавчого провадження по
примусовому виконанню судового наказу
№ 2-н/258/66/13 від 24.01.2013р. підлягає
скасуванню, а державний виконавець
ВДВС Кіровського РУЮ у м. Донецьку -
зобов'язанню задовольнити вимогу
заявника та усунути вищевказані
порушені права заявника.

Керуючись ст.32 Конституції
України; ст.302 ЦК України; п.3 ст.11, ст.18
Закону України «Про виконавче
провадження»; «Положенням про
реєстрацію фізичних осіб у Державному
реєстрі фізичних осіб-платників
податків», затвердженого наказом ДПС
України №954 від 17 грудня 2010р.; ст.ст. 10, 11,
102, 103, 209, 212, 214-215, 218, 383- 387 ЦПК України,
суд -

У Х В А
Л И В:

Скаргу ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» на дії та постанову
державного виконавця ВДВС Кіровського
РУЮ у м. Донецьку ВП № 41331612 від 23
грудня 2013р. щодо відмови у відкритті
виконавчого провадження по
примусовому виконанню судового наказу
№2-н/258/66/13 від 24.01.2013р. - задовольнити.

Визнати неправомірною та
скасувати постанову державного
виконавця ВДВС Кіровського РУЮ у м.
Донецьку ВП № 41331612 від 23 грудня 2013р.
щодо відмови у відкритті виконавчого
провадження по примусовому виконанню
судового наказу №2-н/258/66/13 від 24.01.2013р.,
зобов'язавши державного виконавця
ВДВС Кіровського РУЮ у м. Донецьку
задовольнити вимогу заявника та
усунути вищевказані порушені права
заявника.

Апеляційна скарга на ухвалу
суду може бути подана в судову палату
по цивільним справам апеляційного суду
Донецької області через Кіровський
райсуд м. Донецька суд протягом п'яти
днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: