Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/391/14
Головуючий у суді І-ї
інстанції Годованець І.А.
Доповідач Гайсюк О. В.
РІШЕННЯ

Іменем України

04.02.2014 року Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого: Гайсюка О.В.

суддів: Кривохижі В.І., Карпенко
О.Л.

при секретарі Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ПАТ
"Кіровоградобленерго" на рішення
Устинівського районного суду
Кіровоградської області від 10 грудня
2013 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулась
до суду з позовом до ПАТ
«Кіровоградобленерго», треті особи
Державна інспекція з нагляду за
енергетичними режимами споживання
електричної теплової енергії,
Устинівська сільська рада про усунення
перешкод в користуванні жилим
будинком.

Позивач зазначила, що вона є власником
земельної ділянки площею 0, 1256 га по
АДРЕСА_2.

На цій земельній ділянці нею
збудований жилий будинок, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію права власності на
нерухоме майно.

Згідно акту від 03.07.201 року та
припису від 10.07.2013 року Держінспекції з
енергетичного нагляду встановлено, що
на час розгляду звернення
енергопостачальком не надано проектну
документацію щодо будівництва ПЛ - 0,4 КВ
від КТП-74, але представлений паспорт
на цю повітряну лінію від 09.02.2006 року.
Технічний стан лінії не відповідає
нормативним документам в галузі
енергетики. В межах охоронної зони
цієї лінії збудовано і будуються
будівлі і споруди в порушення Правил
охорони електричних мереж, траса
проходження лінії на її (позивачки)
земельній ділянці становить загрозу
безпеці людей і тварин.

Відповідачу приписано у разі
відсутності проектної документації
вирішити питання щодо виносу Л-2 ПЛ-0,4 КВ
за межі ділянки, що належить їй
(позивачці)

Відповідач добровільно припис не
виконує, до того ж відмовляє їй в
укладенні договору на постачання
електроенергії до збудованого нею
будинку.

Посилаючись на це, позивачка просила
зобов»язати відповідача усунути
перешкоди в користуванні зазначеним
будинком шляхом винесення чотирьох
опор Л-2 ПЛ 0,4 КВ за межі земельної
ділянки та зобов»язати відповідача
укласти з нею договір про користування
електричною енергією.

Рішенням Устинівського районного суду
від 10.12.2013 року позов задоволено
повністю.

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову, посилаючись на те,
що судом неповно з'ясовано всі
обставини, що мають значення для
справи, не надано належної правової
оцінки всім доказам, неправильно
застосовані норми матеріального права
та порушено норми процесуального
права.

В судовому засіданні апеляційного суду
представники відповідача доводи
скарги підтримали. Представник
позивача з доводами скарги не
погодився.

Представник Устинівської сільської
ради у вирішенні апеляційної скарги
покладається на суд.

Представник Державної інспекції з
нагляду за енергетичними режимами
споживання електричної і теплової
енергії в області в судове засідання не
з»явився, хоча повідомлений про час та
місце розгляду справи належним чином.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що згідно довідки ПАТ
"Кіровоградобленерго" про наявність
передавальних пристроїв, що
знаходяться на балансі ПАТ
"Кіровоградобленерго" (витяг з
«Переліку нерухомого майна та
передавального обладнання», яке
передано в процесі корпоратизації
відповідно до Указу Президента України
від 15.06.1993 року № 210/93 до статутного
фонду ВАТ «Кіровоградобленерго»
станом на 01.06.1995 року) та обслуговуються
Устинівським РЕМ ПАТ
"Кіровоградобленерго" станом на 01.09.2013
року як основні засоби перебувають на
балансі відповідача повітряні лінії
(ПЛ) - ВЛ - 0,4КВ ОТКТП - 74 введені в
експлуатацію 01.01.1966 року та 01.01.1974 року
(а.с. 41).

Згідно державного Акту на право
власності земельну ділянку ОСОБА_2 на
підставі рішення Устинівської
селищної ради №104 від 21.06.2011 року є
власником земельної ділянки,
розташованій в АДРЕСА_1 з цільовим
призначенням для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) - а.с.5.

На цій земельній ділянці позивачка
ОСОБА_2 побудувала жилий будинок з
господарсько - побутовими будівлями.
Відповідно до свідоцтва від 24.10.2012 року,
витягу про державну реєстрацію прав
позивачка є власником цього нерухомого
майна (а.с. 6,7).

Сторони не заперечують, що вже на
момент надання позивачці земельної
ділянки для будівництва, чотири опори
повітряної лінії, яка введена в
експлуатацію в 1974 році знаходилися на
території земельної ділянки позивачки.

Отже, право власності ПАТ
"Кіровоградобленерго" на зазначену
повітряну лінію електропередач
виникло набагато раніше, ніж право
власності позивача на земельну ділянку
та на будинок.

Відповідно до ст.. 112 Земельного Кодексу
у здовж ліній електропередач
створюються охоронні зони, правовий
режим цих зон визначається
законодавством України.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України
«Про електроенергетику» в охоронних
зонах електричних мереж діють
обмеження, передбачені законодавством
України щодо використання земель.

Відповідно до ст.32 Закону України «Про
землі енергетики та правовий режим
спеціальних зон енергетичних
об»єктів» в охоронних зонах кабельних
ліній електропередачі власникам і
користувачам земельних ділянок,
фізичним і юридичним особам
забороняється: саджати дерева та кущі,
зводити будинки, споруди будь - якого
призначення.

Відповідно до п. 5 Правил охорони
електричних мереж, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 04.03.1997 року № 209 охоронні зони
електричних мереж встановлюються у
вздовж повітряних ліній
електропередач -у вигляді земельної
ділянки і повітряного простору
обмежених вертикальними площинами, що
віддалені по обидві сторони лінії від
крайніх проводів за умови
невідхиленого їх положення на відстань
двох метрів для повітряних ліній до 1
кВ. Спірна лінія має напругу 0,4кВ. Отже
спеціального виділення і зазначення
цієї охоронної зони не передбачено. Ці
зони встановлюються зокрема для
запобігання нещасних випадків.

Відповідно до ч. 2 п. 4 цих Правил у межах
охоронних зон землі у їх власників та
користувачів не вилучаються, а
використовуються з обмеженнями,
передбаченими цими Правилами.
Громадяни, яким надається у власність
земельні ділянки, зобов»язані вживати
належних заходів до збереження
зазначених об»єктів.

Відповідно до п. 8 цих Правил в
охоронних зонах повітряних ліній
виконувати будь-які дії, що можуть
порушити нормальну роботу електричних
мереж, спричинити їх пошкодження або
нещасні випадки, а саме будувати
житлові, громадські та дачні будинки.

Відповідно до ст.. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном. Але задовольняючи вимоги
позивачки про винос чотирьох
електропор за рахунок відповідача, суд
не звернув уваги на те, що позивачка має
право на використання належного їй
нерухомого майна з обмеженнями
передбаченими зазначеними Правилами
(п.4,5,8).

Крім того, суд не звернув уваги на те, що
відповідно до ст.. 18 ЗУ «Про
електроенергетику» у разі спорудження
або реконструкції будівель, доріг,
мостів, інших об»єктів архітектури
роботи з перенесенням повітряних і
підземних електричних мереж
виконуються власником цих об»єктів
електроенергетики, але за рахунок
замовників будівництва або
реконструкції будівель.

Саме на ст.. 18 цього Закону посилається
інспекція держенергонагляду в
підпункті 2 Заходів щодо усунення
виявлених порушень за Актом від 03.07.2013
року ( а.с.33 зворот).

Сторони в судовому засіданні
апеляційного суду підтвердили, що всі
вимоги припису інспекції (а.с. 34) крім
виносу опор відповідач виконав, але
позивачка відмовляється оплатити
відповідачу (ПАТ) роботи по виносу опор
за межі її земельної ділянки, а тому
відповідач роботи по виносу повітряної
лінії не виконав.

Відповідно до ст.. 24 ЗУ «Про
електроенергетику»
електропостачальники, що здійснюють
постачання електричної енергії на
закріпленій території, не мають права
відмовляти споживачу, який
розташований на такій території, в
укладенні договору про користування
електричною енергією, крім випадків,
якщо відсутня технічна можливість.

Правила приєднання електроустановок
до електричних мереж, затверджені
Постановою НКРЕ від 17.01.2013 року №32
передбачають видачу заявнику
(позивачці) технічних умов.

Сторони не заперечують, що ці технічні
умови можуть бути видані лише за умови
виносу опор лінії за межі земельної
ділянки, але позивачка оплачувати
роботи по виносу не бажає, хоча їй це
пропонувалось листом відповідача (а.с.
37).

За таких обставин, відсутні правові
підстави зобов»язувати відповідача
укласти договір з позивачкою про
користування електричною енергією.

Наведене свідчить про те, що висновки
суду не відповідають обставинам
справи, рішення суду ухвалене з
порушенням норм матеріально та
процесуального права, а тому рішення
суду підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову в
задоволені позову.

Відповідач поніс витрати по оплаті
судового збору за подачу апеляційної
скарги у сумі 114, 70 грн., які підлягають
стягненню з позивачки (ст..88 ЦПК)

Керуючись ст. ст. 307, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА
:

Апеляційну скаргу ПАТ
"Кіровоградобленерго" - задовольнити.

Рішення Устинівського районного суду
Кіровоградської області від 10 грудня
2013 року - скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ
"Кіровоградобленерго" відмовити в
повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
"Кіровоградобленерго" витрати по
оплаті судового збору у сумі 114, 70 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: