Провадження №2/263/953/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2014 року Жовтневий районний суд
міста Маріуполя Донецької області у
складі головуючого судді Турченка О.В.,
при секретарі Чубаровій Т.Д.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Маріуполі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
публічного акціонерного товариства
«Державний експортно-імпортний банк
України», треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, про визнання права власності на
спадщину,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з даним
позовом, у якому вказала, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_5,
після смерті якого залишилось спадкове
майно: автомобіль ВАЗ-2107, грошові
вклади, квартира та майно, що
знаходиться в індивідуальному сейфі у
ПАТ «Державний експортно-імпортний
банк України». У встановлений законом
строк вона звернулася до нотаріуса з
заявою про видачу свідоцтва на
спадкове майно, а її діти ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, а також мати померлого чоловіка
ОСОБА_2 - з заявами про відмови від
спадщини. Тому нотаріус оформила її
спадкові права на автомобіль, грошові
вклади та квартиру, але відмовила у
вчиненні нотаріальних дій щодо майна,
що знаходиться в індивідуальному сейфі
у банку, оскільки відповідач не надає
можливості зробити опис цього майна. У
зв'язку з цим позивачка просить визнати
за нею право власності на майно, що
знаходиться в індивідуальному сейфі
№053 ПАТ «Державний
Експортно-Імпортний Банк України», в
порядку спадкування за законом.

Представник позивачки ОСОБА_7 у судове
засідання не з'явилася, надавши заяву
про розгляд справи без її участі та
підтримання позовних вимог у повному
обсязі.

Представник відповідача Дралюк М.С.
також до суду не з'явився, надав заяву
про розгляд справи без його участі на
розсуд суду.

Треті особи надали заяву про
підтримання позовних вимог та розгляд
справи без їх участі.

Дослідивши письмові матеріали справи,
суд встановив наступні фактичні
обставини та відповідні ним
правовідносини.

ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_5 з
22.03.1973 р. (свідоцтво про шлюб серії
НОМЕР_1).

Згідно договору №18/09 від 12.11.2009 р. на
користування індивідуальним сейфом у
сховищі для індивідуальних сейфів ПАТ
«Державний експортно-імпортний банк
України» ОСОБА_5 прийняв в користування
індивідуальний депозитний сейф №053 для
зберігання документів, грошових коштів
та цінностей (майна).

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_2 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1

З листа приватного нотаріуса
Маріупольського міського
нотаріального округу ОСОБА_9 №72/02-14 від
07.02.2014 р. вбачається, що заяву про
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5
подала його дружина ОСОБА_1, а його
доньки та мати подали заяви про відмову
від спадщини. Інших спадкоємців, які
прийняли спадщину фактично, не має.

Постановою зазначеного нотаріуса від
21.12.2013 р. відмовлено ОСОБА_1 у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на майно, яке знаходиться в
індивідуальному сейфі у банку,
оскільки відповідачем на надано
відомостей про склад такого майна.

Згідно ст.ст.1216, 1218 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 68 Закону України «Про
нотаріат» передбачено, що нотаріус при
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом перевіряє факт смерті
спадкодавця, час і місце відкриття
спадщини, наявність підстав для
закликання до спадкоємства за законом
осіб, які подали заяву про видачу
свідоцтва, та склад спадкового майна.

Разом з тим, інформація щодо діяльності
та фінансового стану клієнта, яка стала
відомою банку у процесі обслуговування
клієнта та взаємовідносин з ним чи
третім особам при наданні послуг банку,
є банківською таємницею (ст.60 Закону
України «Про банки і банківську
діяльність»).

Згідно ст.62 Закону України «Про банки і
банківську діяльність» довідки по
рахунках (вкладах) у разі смерті їх
власників надаються банком особам,
зазначеним власником рахунку (вкладу) в
заповідальному розпорядженні банку,
державним нотаріальним конторам або
приватним нотаріусам, іноземним
консульським установам по справах
спадщини за рахунками (вкладами)
померлих власників рахунків (вкладів).

Проте законодавство не надає банку
право надавати інформацію про майно,
яке знаходиться в індивідуальному
банківському сейфі.

Таким чином, позивачка позбавлена
можливості захистити свої спадкові
права будь-якім іншим шляхом, окрім як у
судовому порядку, у зв'язку з чим її
позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.8, 10, 11, 58-61, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства «Державний
експортно-імпортний банк України»,
треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про
визнання права власності на спадщину
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
майно, яке знаходиться в
індивідуальному сейфі №053 ПАТ
«Державний експортно-імпортний банк
України», у порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_5, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Донецької області
через Жовтневий районний суд м.
Маріуполя протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя
О.В.
Турченко