Справа № 182/4747/13-ц
Провадження № 2/0182/308/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29.01.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - судді Тихомирова І.В.

при секретарі - Рахуба О.Г.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Сова В.В.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Нікополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
Приватного підприємства «Манас» про
відшкодування вартості безпідставно
набутого майна, суд -

Встановив:

15 листопада 1996 року між ним, позивачем
по справі, зареєстрованим як приватний
підприємець ОСОБА_3 та Нікопольським
Відкритим акціонерним товариством
«Керамік» був укладений договір оренди
об'єкту незавершеного будівництва -
приміщення прохідної заводу, яке
знаходиться по АДРЕСА_1. Вказане
приміщення було об'єктом незавершеного
будівництва і у зв'язку з незначними
витратами на його будівництво та через
втрату технологічного призначення не
було узято на баланс ВАТ «Керамік».

За рішенням зборів засновників ВАТ
«Керамік» (протокол б/н від 14.11.1996 р.) на
підставі акту обстеження
незавершеного будівництва від 12.11.1996 р.
вказане приміщення було призначено для
передачі в приватні руки на підставі
договору оренди з метою створення
соціально-побутового комплексу.

За укладеним договором від 15.11.1996 р. за
№ 15/1 він отримав від ВАТ «Керамік» в
оренду в термін на 50 років (п. 4.1.
договору оренди) недобудоване
приміщення прохідної заводу, яке було
йому передане за актом передачі об'єкта
від 15.11.1996 р. без номеру.

24 січня 1997 року на підставі рішення
засновника ним було зареєстроване
приватне підприємство «Манас», в якому
позивач був єдиним учасником
(засновником).

За погодженням сторін у зв'язку зі
зміною сторони до договору оренди було
внесено зміни шляхом укладання
договору у новій редакції, і 10 червня 1997
року між ВАТ «Керамик» та ПП «Манас»
був укладений договір оренди за № 1 на
тих самих умовах і на термін 50 років.

Відповідно до укладеного договору
оренди (п.2.3.) орендар ПП «Манас»
отримало право на здійснення
реконструкції та завершення
будівництва орендованого приміщення.
Рішенням виконкому Нікопольської
міської ради народних депутатів від
23.07.1997 за № 457/2 було погоджено
проведення реконструкції ПП «Манас»
вказаного приміщення під об'єкт
торгівлі.

Відповідно до п.4.4. вказаний договір
передбачав викуп вказаного приміщення
орендарем. Підставою для викупу
договором визначена взаємна згода
сторін або перевищення суми орендної
плати в 1,2 разу оціночної суми
приміщення, вказаної в акті передачі,
та відповідно проіндексованої.

У зв'язку з відсутністю на рахунку ПП
«Манас» коштів, закупка матеріалів для
реконструкції орендованого
приміщення, а також оплата вартості
виконаних робіт за договорами підряду
по реконструкції приміщення
здійснювалась за його позивача
особисті грошові кошти. Передача ПП
«Манас» від позивача будівельних
матеріалів та оплати ним вартості
робіт за договорами підряду по
реконструкції приміщення оформлені
актами приймання-передачі матеріалів
та грошових сум № 1 від 31.03.2003 р., № 2 від
03.04.2003 р., № 3 від 07.05.2003 р.

Кількість витрачених позивачем коштів
на реконструкцію орендованого
приміщення підтверджується платіжними
квитанціями на придбання
будматеріалів, актами виконаних робіт
та договорами підряду.

Відповідно до платіжних документів
позивач здійснив реконструкцію
орендованого приміщення на суму 140 005,10
грн.

30 травня 2007 року позивач на підставі
договору купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом Нікопольського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
здійснив відчуження прав та обов'язків
на приватне підприємство «Манас»
новому власнику.

Ціна договору склала 100 грн. При цьому
сторони договору досягли усної
домовленості, що оскільки приміщення
за адресою АДРЕСА_1 залишається в
користуванні ПП «Манас» відповідно до
договору оренди з наступним його
викупом, ПП «Манас» в особі власника
ОСОБА_5 зобов'язується повернути
позивачу понесені ним витрати на
реконструкцію приміщення, але не
пізніше 3-х років з моменту укладення
договору купівлі-продажу ПП «Манас»,
тобто не пізніше 30 травня 2010 р.

Згодом ПП «Манас» оформило право
власності на вказане приміщення, що
підтверджується витягом з Реєстру прав
власності на нерухоме майно, виданого
«Нікопольським міжміським бюро
технічної інвентаризації». Крім того,
ОСОБА_5 у 2008 році здійснив відчуження
прав та обов'язків на приватне
підприємство «Манас» новому власнику.

Набувши приміщення у власність ПП
«Манас» не повернуло йому кошти
витрачені ним на реконструкцію
приміщення.

Після спливу встановленого
домовленістю строку він неодноразово
звертався до відповідача з вимогою
виконати зобов'язання по поверненню
суми вартості будівельних матеріалів
та виконаних робіт за договорами
підряду, яка складає 140 005,10 грн., але
відповідач ніяких дій по поверненню
коштів не вчинив. На даний момент
вказане приміщення знаходиться у
власності ПП «Манас».

Оскільки у добровільному порядку
питання про повернення витрачених ним
коштів не вирішене, позивач вимушений
звернутися до суду.

Просить суд стягнути з відповідача на
свою користь суму вартості
безпідставно набутого майна з
урахуванням індексу інфляції в сумі
153865,60 грн., 3% річних за час прострочення
виплат, що становить 12250,44 грн. та судові
витрати.

В судовому засіданні позивач та
представник позивача на своїх позовних
вимогах наполягав просив їх
задовольнити.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнав, просив суд відмовити
позивачу в повному обсязі за їх
безпідставністю.

Суду пояснив, що Постановою Вищого
господарського суду України від 24.09.2009
р. залишені без змін постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 02.06.2009 р. та
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 12.02.2009 р.
В мотивувальній частині постанови
Вищого Господарського Суду України
вказано, що договір оренди нежитлового
приміщення № 15/1 від 15.11.1996 р. не
відповідає вимогам ст. ст. 256, 153 ЦК
України (в ред. 1963 р.) тому є неукладеним
та не породжує для сторін правових
наслідків.

Крім того, заперечує проти позову з тих
міркувань, що позивачем на вимогу суду
до матеріалів справи не надані
оригінали документів, що викликає
сумнів в їх існуванні. Також заперечує
з тих підстав, що в матеріалах справи
відсутні докази реєстрації за ПП
«Манас» права власності на нерухомі
об'єкти за час коли ОСОБА_3 очолював
підприємство. Не є доведеними
посилання позивача та представника
позивача, що ОСОБА_3 від імені ПП
«Манас» купував матеріали та укладав
договори, а не здійснював це як фізична
особа.

Суд вислухавши сторони, вивчивши
матеріали справи приходить до
наступного.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа,
яка набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

За ст. 1213 ЦК України набувач
зобов'язаний повернути потерпілому
безпідставно набуте майно в натурі. У
разі неможливості повернути в натурі
потерпілому безпідставно набуте майно
відшкодовується його вартість, яка
визначається на момент розгляду судом
справи про повернення майна.

Відповідно до ст. 208 ЦК України
правочини між фізичною та юридичною
особою, крім правочинів, передбачених
частиною першою статті 206 цього
Кодексу, які належить вчиняти у
письмовій формі належить вчиняти у
письмовій формі.

Судом встановлено, що 24 січня 1997 року на
підставі рішення засновника було
зареєстроване приватне підприємство
«Манас», в якому позивач був єдиним
учасником (засновником). (а.с. 30)

За погодженням між Відкритим
акціонерним товариством «Керамік» та
Приватним підприємством «Манас» було
укладено договір оренди за № 1 від 10
червня 1997 року на термін 50 років. (а.с. 10)

Відповідно до укладеного договору
оренди (п.2.3.) орендар ПП «Манас»
отримало право на здійснення
реконструкції та завершення
будівництва орендованого приміщення.

П. 4.4. вказаного договору передбачено
право викупу вказаного приміщення
орендарем.

Підставою для викупу договором
визначена взаємна згода сторін або
перевищення суми орендної плати в 1,2
разу оціночної суми приміщення,
вказаної в акті передачі, та відповідно
проіндексованої. (а.с. 10-11)

Рішенням виконкому Нікопольської
міської ради народних депутатів від
23.07.1997 за № 457/2 було погоджено
проведення реконструкції ПП «Манас»
вказаного приміщення під об'єкт
торгівлі. (а.с. 12).

30 травня 2007 року ОСОБА_3 на підставі
договору купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом Нікопольського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
здійснив відчуження прав та обов'язків
на приватне підприємство «Манас»
новому власнику - ОСОБА_5

Відповідно до п. 11 Договору
купівлі-продажу сторони оцінили права
та обов'язки на підприємство в сумі 100, 00
грн., які покупець сплатив ОСОБА_3 до
підписання договору. (а.с. 28).

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пояснень сторін та
матеріалів справи, а саме п. 4 Договору
купівлі - продажу прав та обов'язків ПП
«Манас», ОСОБА_3, як власник
підприємства гарантував, що на день
складання договору підприємство не має
необліковуванного майна,
кредиторської та дебіторської
заборгованості, не має зобов'язань
перед бюджетом та державними цільовими
фондами, поточний рахунок підприємства
не блокований. (а.с. 28)

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

В зв'язку з вищевикладеним суд
приходить до думки, що позовні вимоги
ОСОБА_3 не підлягають задоволенню,
оскільки вони суперечать матеріалам
справи та поясненням сторін.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

На вимогу суду позивач та представник
позивача суду не надали оригіналів
всіх документів, на які вони
спираються, як на докази і суд був
позбавлений можливості їх дослідити.

Тому суд приходить до думки що позовні
вимоги задоволенню не підлягають,
оскільки доказів того, що ПП «Манас»
набуло майно або зберігає його у себе
за рахунок ОСОБА_3 без достатньої
правової підстави матеріали справи не
містять, поясненнями позивача,
представника позивача, представника
відповідача не доведено і судом таких
доказів не добуто.

В зв'язку з відмовою в позові у
відповідності до ст. 88 ЦПК України, не
підлягає стягненню з відповідача і
судовий збір, сплачений позивачем при
поданні позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 208, 1212, 1213 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 88, 208,
213-215, 218, 294 ЦПК України, суд -

Вирішив:

В задоволені позову ОСОБА_3 відмовити в
повному обсязі.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня його проголошення
через Нікопольський міськрайонний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: І. В. Тихомиров