Справа №
8 лютого 2014 року Київський
районний суд м. Донецька у складі
головуючого судді Бурлаченко О.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні за відсутністю сторін
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Виконавчого комітету Київської
районної у м. Донецьку Ради, ОСОБА_2 про
скасування рішення ради, вирішення
межового спору та усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою
Позивач просить визнати
незаконним та скасувати Рішення
Виконавчого комітету Київської
районної у місті Донецьку ради № 202 від
15.07.2011р., усунути перешкоди у
користуванні належною до будинку за
адресою по АДРЕСА_1, частиною земельної
ділянки. Зобов'язати відповідача
ОСОБА_2 демонтувати паркан, що
перешкоджає доступу позивача до стіни
будинку з боку зазначеного відповідача
відповідно до генерального плану від
01.06.1952 року, виготовленим Сталінським
Відповідачі в судове засідання
повторно не з'явилися. Згідно ч. 4 ст. 169
ЦПК України, де вказані наслідки неявки
у судове засідання відповідача та зі
згоди позивача суд ухвалює заочне
рішення, що відповідає положенням ст. 224
ЦПК України.

Суд, дослідивши обставини по даній
справі, вважає можливим дану суперечку
сторін розглянути у відсутності
сторін по наявним у даній справі
документам і доказам.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню, з наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено,
що на підставі свідоцтва про право на
спадщину від 29.03.2013 року, виданого
Шостою донецькою державною
нотаріальною конторою, яке
зареєстровано вреєстрі за № 4-192
позивачу належить житловий будинок з
житловою прибудовою та надвірними
побудовами, а саме: житловій будинок
(літера А-1) загальною площею 114,2 кв.м. Із
яких житлова площа складає 57,8 кв.м.
прибудова (літера а); погребу (літера
аЗ); тамбуру (літера аі); житлової
прибудови (літера А1-1)загальною площею
34,6 кв.м. із яких житлова площа складає
14,6 кв.м. гаражу (літера Р); літня кухня
(літера Б); сарай (літера В); яма
вигрібна/(літера-Щ; гараж (літера Ж);
огляд об а яма (літера к); сарай (літера
Л); убиральня (літера М); душ (літера Н);
бесідка (літера О); сарай (літера її);
огородження (літера № 1,2,3); тротуар
(літера І), які розташовані на земельної
ділянці по АДРЕСА_1.

Згідно з генеральним планом від 01.06.1952
року межа земельної ділянки,
виготовленим Сталінським міжміським
БТІ ширина земельної ділянки по
АДРЕСА_1

Після самовільного встановлення
відповідачем ОСОБА_2 паркану, межа
земельної ділянки зменшилась, а саме
ширина земельної ділянки по АДРЕСА_1 -
19,33 м. згідно плану земельної ділянки
виготовленого КП БТІ м. Донецька від
08.08.2003 р. А згідно схематичного плану
земельної ділянки межа земельної
ділянки зменшилась, а саме ширина
земельної ділянки по АДРЕСА_1 - 19,15 м.
згідно плану земельної ділянки
виготовленого КП БТІ м. Донецька від
09.02.2011 р.

Відповідачем ОСОБА_2 самовільно були
змінені межі земельної ділянки та
встановлено паркан з порушенням межи
між ділянками, відповідач самовільно
захопив при цьому прилеглу до стіни
будинку позивача смугу землі завширшки
85 см. Що є перешкодою доступу до будинку
позивача

Рішенням Виконавчого комітету
Київської районної у місті Донецьку
ради № 202 від 15.07.2011р. вирішено межовий
спір між сторонами на користь
відповідача ОСОБА_2 , однак суд вважає
зазначене рішення незаконним і
необґрунтованим, винесеним з
порушенням норм матеріального
законодавства України.

З приводу спірних правовідносин з 2011
року між сторонами розглядалися спори
у судах, але всі вони скасовані Вищим
адміністративним судом України від
12.03.2012 року через необхідність
розглядати спір у порядку цивільного
судочинства.

Відповідно до ст.ст. 15, 16, 328, 373, 385, 391, 396-398
ЦК України, ст.ст. 90, 91, 95, 96, 152 ЗК України
в редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин, право власності
на землю та/або право
землекористування набувається на
підставах, що не заборонені законом, і
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або не
встановлено судом; власник,
землекористувач не може
використовувати своє право на шкоду
правам інших громадян, зобов'язаний не
порушувати прав суміжних власників
(землекористувачів); законно набуте
право землекористування, право
власності на землю підлягає захисту;
власник ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю, Самовільно
зайняті земельні ділянки підлягають
поверненню власникам землі або
землекористувачам без відшкодування
затрат, понесених за час незаконного
користування ними, приведення
земельних ділянок у придатний для
використання стан, включаючи знесення
будинків, будівель і споруд,
здійснюється за рахунок громадян, які
самовільно зайняли, земельні, ділянки
(ст. 212 ч.ч. 1,2 ЗК України)

Згідно зі ст.ст.,78-80, 116, 125, 126 ЗК України,
право власності на земельну ділянку,
надану громадянину із земель
комунальної власності, виникає з
моменту державної реєстрації цього
права та посвідчується державним актом
на право власності на земельну ділянку.
При переході права власності на
будівлю і споруду право власності на
земельну ділянку або її частину могло
переходити на підставі
цивільно-правових угод, а право
користування - на підставі договору
оренди; якщо житловий будинок, будівля
або споруда розміщені на земельній
ділянці, наданій у користування, то у
разі їх відчуження до набувача
переходило право користування тією
частиною земельної ділянки, на якій
вони розміщені, та частиною ділянки,
яка необхідна для їх обслуговування (ст
120 ч. 1 -ЗК України, ст. 377 ч . 2 ЦК України).

Таким чином, до позивача безспірно
перейшло право користування тією
частино земельної ділянки, на якій він
розміщений, та частиною ділянки, яка
необхідна для його обслуговування
згідно з законом, чинним на час
оформлення спадкового майна на
позивача. Решта земельної ділянки, що
раніше виділялася, перейшла у
користування нового власника будинку в
тих межах, що фактично існували на
момент укладення договору, право на
ділянку в цілому із її дійсними
характеристиками наразі належно не
оформлене позивачем. Позивач надбала
право власності на будинок у той час,
коли огорожа вже була встановлена
відповідачем ОСОБА_2, тобто, у тому
вигляді і із тими параметрами, в яких
воно було наявне.

Відповідно до вимог ч, З ст. 103
Земельного Кодексу України,, а саме:
Власники та землекористувачі,
земельних ділянок зобов'язані
співпрацювати при вчиненні дій,
спрямованих на забезпечення прав на
землю кожного з них та використання цих
ділянок… зберігання межових знаків
тощо. Однією з невід'ємних і істотних
ознак земельної ділянки є її
нерухомість або незмінність місця
розташування З цим можуть бути
пов'язані певні незручності у ії
використанні.

Крім того в абзаці З п. 8 Постанови
Пленуму ВСУ № 7 від 16.04,2004 «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ» зазначено, що Рішення органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування перерозподілити землю
інакше після встановлення меж
земельних, ділянок у натурі (на
місцевості), одержання власником або
землекористувачем документів, що
посвідчують право на них, та державної
реістраії, не може бути підставою для,
припинення права власності на земельну
ділянку або права користування
земельною ділянкою як повністю, так і
частково, оскільки визначений
статтями 140, 141 ЗК перелік підстав для,
цього є вичерпним.

Згідно порядку «Про затвердження
Порядку прийняття в експлуатацію
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, громадських
будинків 1 та 2 категорій складності,
які збудовані без дозволу на виконання
будівельних робіт, і проведення
технічного обстеження їх будівельних
конструкцій та інженерних мереж»
затвердженого Наказом Міністерства
регіонального розвитку будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 24.06.2011 року № 91,
зареєстрований в Міністерстві юстиції
України 11 липня 2011 р. за № 830/19568, а саме:
п 1.2. терміни вживаються в таких
значеннях: Господарські (присадибні
будівлі допоміжні (нежитлові
приміщення) до яких належать сараї,
хліви, гаражі, літні кухні, майстерні,
вбиральні, погреби, навіси, котельні,
тощо.

При постановленні рішення Виконавчим
комітетом Київської районної у місті
Донецьку щодо межового спору також не
враховані вимоги ДБН 360-92360-92**
«Містобудування. Планування і забудова
міських і сільських поселень»,
затверджених наказом
ДержкоммістобудуванняУкраїштвід-17.04.199
2 року № 44 а саме:

- п. 3,24* Розміщення господарських
будівель по лінжі забудови житловими
будинками не допускаються.

- 3.25* Для догляду за будівлями і
здійснення їх поточного ремонту
відстань до межі сусідньої ділянки від
найбільш виступної конструкції стіни
треба приймати не менш 1,0 метри. При
цьому повинно бути забезпечене
влаштування необхідних
інженерно-технічних заходів, що
запобігатимуть стіканню атмосферних
опадів з покрівель та карнизів
будівель на територію суміжних
ділянок.

Правовою гарантією забезпечення
державою даного права є виконання
прийнятих на себе зобов'язань, виходячи
з по лежень принципу верховенства
права, закріпленого ст. 8 Конституції
України.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовій порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

На підставі викладеного, керуючись ч. З
ст. 103, 141 Земельного Кодексу України;
абз. З п, 8 Постанови Пленуму В СУ № 7 від
16,042004 «Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ»; пЛ.2. Порядку
«Про затвердження Порядку прийняття в
експлуатацію індивідуальних
(садибних) житлових будинків, садових,
дачних будинків, господарських
(присадибних) будівель і споруд,
прибудов до них, громадських будинків І
та 2 категорій складності, які
збудовані без дозволу на виконання
будівельних робіт, і проведення
технічного обстеження їх будівельних
конструкцій та інженерних мереж»
затвердженого Наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 24.06.2011 р. № 91: п. 3.24* п. 3.25* ДБН
З60-92360-92** «Містобудування. Планування і
забудова міських і сільських
поселень», затверджених наказом
Держкоммістобудування України від
17.04.1992 року № 44; ст.. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215
ЦПК України суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати
Рішення Виконавчого комітету
Київської районної у місті Донецьку
ради № 202 від 15.07.2011р.

Зобов'язати відповідача ОСОБА_2
демонтувати паркан, що перешкоджає
доступу позивача до стіни свого
будинку за адресою по АДРЕСА_1,
відповідно до генерального плану від
01.06.1952 року, виготовленим Сталінським
міжміським БТІ.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя: