Провадження 2-о/764/16/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2014 року
м. Севастополь

Ленінський районний суд міста
Севастополя в складі:

головуючого - судді Фисюк О.І.

при секретарі - Цукановій Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Севастополі цивільну
справу за заявою ОСОБА_1,
заінтересована особа ОСОБА_2 про
встановлення факту, що має юридичне
значення,

В С Т А Н О В И В:

24.10.2013 р. заявник ОСОБА_1 звернулась до
суду із заявою, в якій просить
встановити факт, що 1)ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2, є матір'ю ОСОБА_1;
встановити факт, що 2)10.08.2011 р. ОСОБА_1
подавала заяву про прийняття спадщини
після смерті ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2; 3)дата смерті матері у
заяві про прийняття спадщини помилково
вказана нею ІНФОРМАЦІЯ_3 замість
ІНФОРМАЦІЯ_2, а прізвище - ОСОБА_2
замість ОСОБА_3.

Заява мотивована тим, що заявник є
донькою ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2. У серпні 2011 року заявник
подала до нотаріальної контори заяву
про прийняття спадщини за законом.
Звернувшись до нотаріуса із заявою про
оформлення свідоцтва про право на
спадщину, заявник отримала відмову у
зв'язку з неправильним написанням
прізвища матері та наявності помилки у
даті смерті в заяві про прийняття
спадщини, а саме: замість прізвища
«ОСОБА_3» вказане прізвище «ОСОБА_3», в
заяві про прийняття спадщини дата
смерті замість «ІНФОРМАЦІЯ_2» вказана
«ІНФОРМАЦІЯ_3». Заявник зазначає, що в
свідоцтві про смерть прізвище її
матері вказане «ОСОБА_3», а в свідоцтві
про народження заявника - «ОСОБА_3». У
свідоцтві про смерть вказана дата
смерті ІНФОРМАЦІЯ_2, а в заяві про
прийняття спадщини від 10.08.2011 року
невірно вказана дата смерті у зв'язки з
тим, що на момент написання заяви у
нотаріуса заявник не мала на руках
свідоцтва про смерть матері.
Встановлення даного факту необхідно
заявнику для оформлення спадщини після
своєї матері ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заявник у судовому засіданні заяву
підтримала у повному обсязі.

Заінтересована особа у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи сповіщений належно,
причин неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення заявника,
дослідивши матеріали справи, приходить
до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2
померла ОСОБА_3, що підтверджується
актовим записом про смерть №3069 від 15
червня 2011 року (а.с.11).

Відповідно до посвідки про народження
серії НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась
ОСОБА_4, її батьком записаний ОСОБА_5,
матір'ю - ОСОБА_6 (а.с.7).

Згідно заяви ОСОБА_1, поданої до Сьомої
Львівської державної нотаріальної
контори, ОСОБА_1 приймає спадщину після
смерті своєї матері ОСОБА_6, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України
суд розглядає справи про встановлення
факту родинних відносин між фізичними
особами.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Проте з наданих заявником документів
неможливо встановити факт кровного
зв'язку між ОСОБА_7 та ОСОБА_3, що померла
ІНФОРМАЦІЯ_2, а тому суд приходить до
висновку, що заява в частині
встановлення факту, що ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2, є матір'ю ОСОБА_1
не підлягає задоволенню. Також суд
зазначає, що заявникові було роз"яснено
положення ч.ч.3,4 ст.10 ЦПК України, проте
жодних клопотань про надання або
забезпечення доказів нею не
заявлялось, ОСОБА_1 в категоричній
формі заявила, що наданих нею доказів
достатньо, а тому суд виходив з того, що
було у матеріалах справи.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у
судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Щодо заяви в частині встановлення
факту звернення ОСОБА_1 10.08.2011 року до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини суд зазначає, що
даний факт не може бути встановлений у
судовому порядку, відповідна заява
ОСОБА_1 знаходиться у спадковій справі
щодо майна померлої ОСОБА_3 у Сьомій
Львівській державній нотаріальній
конторі, як зазначає сама ОСОБА_1, й
остання не позбавлена можливості
звернутись до нотаріуса для
підтвердження даного факту.

Також суд зазначає, що не може бути
встановлений у судовому порядку факт,
що у заяві про прийняття спадщини
заявник помилково замість прізвища
«ОСОБА_3» написала «ОСОБА_3», а замість
дати смерті «ІНФОРМАЦІЯ_2» написала
«ІНФОРМАЦІЯ_3», оскільки дана заява
складалась власноруч заявником та вона
не позбавлення можливості самостійно
виправити ці помилки, звернувшись до
нотаріальної контори із відповідною
заявою. Тобто суд звертає увагу, що у
судовому порядку можуть бути
встановлені факти належності особі
правовстановлюючих документів або
документів, які не відносяться до
таких, що посвідчують особу. При цьому
такі помилки допущено щодо цієї особи
третіми особами, як правило, державними
установами, посадовими особами та
працівниками підприємств, установ
тощо. Заява про прийняття спадщини до
таких документів не відноситься, а суд
не виправляє своїм рішенням помилки
фізичних осіб.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що у задоволенні заяви необхідно
відмовити.

У відповідності до ч.7 ст.235 ЦПК України
судові витрати не відшкодовуються.

На підставі ст.ст. 11,60,212-215,256,259
Цивільного процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1,
заінтересована особа ОСОБА_2 про
встановлення факту, що має юридичне
значення, відмовити.

Судові витрати віднести на заявника.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м.Севастополя через
Ленінський районний суд м.Севастополя
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справи, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом:

Суддя Ленінського

районного суду м. Севастополя
О.І. Фисюк