441/792/13-ц 2/441/162/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.01.2014 року Городоцький районний суд
Львівської області в складі:

головуючої - судді Малахової -
Онуфер А.М.

з участю секретаря Карапінки І.Р.

позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Городку цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Монастирецької
сільської ради Городоцького району
Львівської області про визнання права
власності на житловий будинок з
надвірними будівлями і спорудами в
порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, 04.04.2013 року звернулась в суд з
позовом до Монастирецької сільської
ради Городоцького району Львівської
області про визнання за нею в порядку
спадкування за заповітом право
власності на житловий будинок АДРЕСА_1,
мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер брат ОСОБА_2, а 10.01.2003 року склав
на її ім»я заповіт за яким заповів все
належне йому майно, в тому числі
житловий будинок АДРЕСА_1, який
успадкував після смерті батьків ОСОБА_3
і ОСОБА_4 Після смерті ОСОБА_2
відкрилась спадщина на вказаний
будинок, однак останній за життя не
оформив правовстановлюючих документів
на нього, через що позивачка не може
оформити спадщину за заповітом.

В суді ОСОБА_1 позов підтримала з
підстав викладених в заяві, мотивуючи
тим, що її батьки ОСОБА_4 і ОСОБА_3 за
життя звели житловий будинок в АДРЕСА_1,
після їх смерті у будинку залишився
проживати брат ОСОБА_2, який прийняв
спадщину, однак до нотаріуса не
звертався, правовстановлюючих
документів на будинок не виготовляв.

Окрім цього позивачка зазначила, що
рішення сільської ради про виділення
земельної ділянки під забудову будинку
АДРЕСА_1, відповідного дозволу органу
місцевого самоврядування на забудову
ділянки чи проектної документації вона
не має, також немає і інших документів,
крім тих, що є у матеріалах справи, які б
свідчили про те, що будівництво
житлового будинку розпочате і
завершене батьками у відповідності до
закону, відповідає проекту забудови та
державним будівельним нормам і
правилам. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1
року брата ОСОБА_2, до суду з позовом
щодо узаконення спадкового будинку не
зверталась, через зайнятість на роботі.
Просить розглядати справу за наявними
у ній доказами.

Представник Монастирецької сільської
ради Городоцького району Львівської
області в судове засідання не з»явився,
24.01.2014 р. сільський голова подав суду
заяву (а.с.56), про розгляд справи за
відсутності представника сільської
ради, щодо заявленого ОСОБА_1 позову - не
заперечує.

Заслухавши позивачку, вивчивши
матеріали справи, оцінивши докази в їх
сукупності, суд приходить переконання
про відмову у позові.

За положенням ст. 3 ч.1, ст. ст. 4, 10, 11, 60, 61,
213 ЦПК України, кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів. Суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних та юридичних
осіб, поданими відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь в справі. Цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень. Доказування не
може ґрунтуватись на припущеннях.
Рішення суду обґрунтовується лише тими
доказами, які були дослідженні в
судовому засіданні.

Так, ураховуючи положення п.1 і п.7
Постанов Пленуму Верховного Суду
України №7 від 30.05.2008 року «Про судову
практику у справах про спадкування», у
разі відкриття спадщини до 01.01.2004 року
до відносин спадкування
застосовується чинне на той час
законодавство, зокрема відповідні
правила Цивільного кодексу
Української РСР від 18.07.1963 року. У тому
числі щодо прийняття спадщини, кола
спадкоємців за законом.

Відповідно до п.7 вищевказаної
постанови ПВС України, якщо
спадкодавцем було здійснене самочинне
будівництво, до спадкоємців переходить
право власності на будівельні
матеріали, обладнання тощо, які були
використані в процесі цього
будівництва.

Відповідно до ст.ст. 524, 549 ЦК УРСР,
спадкоємство здійснюється за законом і
за заповітом. Спадкоємство за законом
має місце тоді, коли і оскільки воно не
змінено заповітом.

З пояснень позивачки в суді, копії
свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 і
серії НОМЕР_2, свідоцтва про укладення
шлюбу серії НОМЕР_3 видно, що ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 є дітьми ОСОБА_4 і ОСОБА_3 (а.с.33,34).

Із довідки виконкому Монастирецької
сільської ради Городоцького району
Львівської області №550 від 16.11.12 року
убачається, що у житловому будинку
АДРЕСА_1 проживали та були
зареєстровані ОСОБА_4, ОСОБА_3 і ОСОБА_2.

Згідно довідки виконкому
Монастирецької сільської ради
Городоцького району Львівської
області №98 від 01.03.2013р. ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а ОСОБА_3 померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що видно із копії
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від
11 .04.2000р. (а.с.32, 47).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3р. ОСОБА_3, в
будинку АДРЕСА_1 залишився проживати
ОСОБА_2 (а.с.42).

Із копії заповіту, витягу про
реєстрацію в Спадковому реєстрі від
20.07.2007 року видно, що ОСОБА_2 на випадок
своєї смерті склав 10.01.2003 року заповіт
за яким все своє майно заповів ОСОБА_1
(а.с.35).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.31), після
смерті останнього в будинку ніхто не
зареєстрований і не проживає (а.с. 51).

15.07.2003 року державним нотаріусом за
заявою ОСОБА_1 заведено спадкову справу
№291/2003 після смерті ОСОБА_2 (а.с. 57-61).

За положенням ст. 549 ЦК УРСР дії, що
свідчать про прийняття спадщини
спадкоємцем визнається якщо він
фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном, або подав
державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини. Для спадкоємця,
який приймає майно спадкодавця,
виникають як майнові права так і
обов»язки. До майнових прав
відноситься право особистої власності
(ст.100 цього Кодексу).

Згідно ст. 100, ст. 101 ЦК УРСР, в особистій
власності громадян можуть бути
предмети вжитку, особистого
споживання, комфорту і підсобного
домашнього господарства, жилий будинок
і трудові заощадження.

В особистій власності громадянина
може бути один жилий будинок (або
частина його).

Відповідно до положень ст. 105 ЦК УРСР,
громадянин, який збудував або будує
жилий будинок, здійснив або здійснює
його перебудову чи прибудову без
встановленого дозволу, або без належно
затвердженого проекту, або з
істотними відхиленнями від проекту,
або з грубим порушенням основних
будівельних норм і правил, не вправі
розпоряджатися цим будинком чи
частиною його. Житловий будинок може
будуватись лише на відведеній в
установленому порядку для цієї цілі
земельної ділянки і з дотриманням
затвердженого проекту, будівельних
норм і правил. Самовільне будівництво
житлового будинку забороняється.

Також ураховуючи, абзац 8 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 4 від
24.06.1883р. «Про практику розгляду судами
України справ про спадкування»,
вирішуючи питання про право власності
на жилий будинок, його поділ в натурі, а
також питання, пов»язані з визначенням
вартості будівель, судам слід
врахувати роз«яснення, що є в Постанові
Пленуму Верховного Суду України №7 Від
04 жовтня 1991 року.

За положенням абзацу 9 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №7 від
04 жовтня 1991 року, право власності на
жилий будинок, збудований громадянином
на відведеній йому в установленому
порядку земельній ділянці і прийнятий
в експлуатацію, виникає з часу його
реєстрації у виконкомі місцевої Ради.

Так, із довідок виконкому
Монастирецької сільської ради
Городоцького району Львівської
області №550 від 16.11.2012р. (а.с.51), 23.11.2013р.,
№558 (а.с.43), 09.10.2012р. №503 видно, що
житловий будинок АДРЕСА_1 у якому
проживали та були зареєстровані
ОСОБА_4, ОСОБА_3 і ОСОБА_2, зведений у 1961
році - самовільно, без відведення в
установленому порядку для цієї цілі
земельної ділянки, на що в суді вказала
й сама позивачка.

Із копії технічного паспорта на
житловий будинок по АДРЕСА_1
убачається, що станом на 11.09.2012р. знос
будинку складає 0,46%, його відновна
вартість - 202 553 грн. (а.с.37-40).

Як убачається із пояснень позивачки в
суді, матеріалів справи, рішення
сільської ради про виділення земельної
ділянки під забудову житлового будинку
по АДРЕСА_1, дозволу на забудову
ділянки, проектної документації вона
не має, також немає і інших документів,
які б свідчили про те, що будівництво
житлового будинку розпочате і
завершене у відповідності до закону,
відповідає проекту забудови та
державним будівельним нормам і
правилам.

Доказів які б свідчили про відведення в
установленому порядку земельної
ділянки ОСОБА_4 для будівництва будинку
по АДРЕСА_1 і з дотриманням
затвердженого проекту та будівельних
норм і правил - у справі не має, судом не
здобуто.

За положенням гл.85 ЦК України, умовою
для переходу в порядку спадкування
права власності на об»єкти
нерухомості, в тому числі житловий
будинок, інші споруди, земельну ділянку
є набуття спадкодавцем зазначеного
права у встановленому законодавством
України порядку. Якщо за життя
спадкодавець не набув права власності
на житловий будинок, земельну ділянку,
то спадкоємець також не набув права
власності у порядку спадкування.

Отже, враховуючи, що позивачкою
заявлено вимогу про спадкування
житлового будинку з надвірними
будівлями та спорудами на АДРЕСА_1, яким
вищевказана будівля не являється, а є
самочинним будівництвом, а отже не
належав спадкодавцю на часі відкриття
спадщини і не може бути об»єктом прав
та обов»язків, що входять до складу
спадщини, суд відмовляє в позові.

Виписка з погосподарської книги села
за 2000-2012р.р. про реєстрацію у будинку по
АДРЕСА_1 ОСОБА_2 і ОСОБА_3, не свідчать
про те, що означений будинок зведений
ОСОБА_2, і на відведеній в установленому
законом порядку земельній ділянці та з
дотриманням будівельних норм і правил.

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Монастирецької сільської ради
Городоцького району Львівської
області про визнання права власності
на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року - в
і д м о в и т и.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом 10 днів.

Суддя:
А.М. Малахова - Онуфер