Єдиний унікальний номер 205/7440/13-ц
справа № 2/205/83/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року

м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Залімської Н.В.,

при секретарі Кравцову С.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Дніпропетровської міськради,
третя особа Друга Дніпропетровська
держнотконтора про визначення частки у
спільному майні, встановлення факту
прийняття спадщини, визнання права
власності на частину домоволодіння в
порядку спадкування за законом, за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
Дніпропетровської міськради, третя
особа Друга Дніпропетровська
держнотконтора про визнання права
власності на частину домоволодіння в
порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 02 вересня 2013 року звернулася до
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2,
Дніпропетровської міської ради, третя
особа Друга Дніпропетровська державна
нотаріальна контора, про визначення
частки у спільному майні, встановлення
факту прийняття спадщини, визнання
права власності на частину
домоволодіння в порядку спадкування за
законом. В обґрунтування позовних
вимог посилалася на те, що відповідно
до договору міни від 29 вересня 1995 року
право власності на житловий будинок за
адресою: АДРЕСА_1, належить ОСОБА_4,
ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Однак у
договорі не визначено частку кожного
зі співвласників. Таким чином, за
договором міни кожний член родини
отримав право власності на 1/4 частину
будинку. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер.
Після його смерті спадкоємцями першої
черги за законом були: дружина - ОСОБА_1,
діти - ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які фактично
прийняли спадщину по 1/12 частині
будинку (1/4 : 1/3 = 1/12). ІНФОРМАЦІЯ_2 року
помер ОСОБА_5 Єдиним спадкоємцем була
ОСОБА_1, яка фактично прийняла спадщину.
Таким чином, ОСОБА_1 належить 5/12 частини
спірного домоволодіння (1/4 за договором
міни + 1/12 після смерті ОСОБА_4 + 1/3 після
смерті ОСОБА_5). ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер
ОСОБА_6 Після його смерті відкрилась
спадщина на 1/3 частину житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1.
Спадкоємцями після його смерті були
дружина - ОСОБА_2 та мати - ОСОБА_1, в
рівних частках, тобто по 1/6 частині.

ОСОБА_1 просила суд визначити частку
ОСОБА_4 у спільному майні у розмірі 1/4
частини житлового будинку за адресою:
АДРЕСА_1; визначити частку ОСОБА_1 у
спільному майні у розмірі 1/4 частини
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1;
визначити частку ОСОБА_5 у спільному
майні у розмірі 1/4 частини житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1; визначити
частку ОСОБА_6 у спільному майні у
розмірі 1/4 частини житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_1; встановити факт
прийняття ОСОБА_1 спадщини у вигляді 1/12
частини житлового будинку за адресою:
АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4;
встановити факт прийняття ОСОБА_5
спадщини у вигляді 1/12 частини
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1
після смерті ОСОБА_4; встановити факт
прийняття ОСОБА_6 спадщини у вигляді 1/12
частини житлового будинку за адресою:
АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4;
встановити факт прийняття ОСОБА_1
спадщини у вигляді 1/3 частини житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1 після
смерті ОСОБА_5; встановити факт
прийняття ОСОБА_1 спадщини у вигляді 1/6
частини житлового будинку за адресою:
АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_6; визнати за
ОСОБА_1 право власності на 7/12 частини
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1
після смерті ОСОБА_4 - 1/12 частинку, після
смерті ОСОБА_5 - на 1/3 частину, після
смерті ОСОБА_6 - на 1/6 частину.

13 листопада 2014 року ОСОБА_2 звернулась
до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1,
Дніпропетровської міської ради, третя
особа Друга Дніпропетровська державна
нотаріальна контора про визнання права
власності на частину домоволодіння в
порядку спадкування за законом. В
обґрунтування позовних вимог
посилалась на те, що вона перебувала в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_6 помер. Після
його смерті відкрилась спадщина на 1/3
частину домоволодіння АДРЕСА_1. ОСОБА_2
є спадкоємцем першої за законом, яка
належним чином прийняла спадщину,
оскільки у встановлений законом строк
звернулась до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини. ОСОБА_1
відмовилась від спадщини після смерті
ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2

ОСОБА_2 просила суд визнати за нею право
власності на 1/3 частину житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті її
чоловіка ОСОБА_6

У судовому засіданні представник
ОСОБА_1 - ОСОБА_7 позовні вимоги
підтримав у повному обсязі, зустрічний
позов ОСОБА_2 визнав частково.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_8 позовні
вимоги ОСОБА_1 визнав частково,
зустрічний позов підтримав у повному
обсязі.

Представник Дніпропетровської міської
ради позовні вимоги ОСОБА_1 та
зустрічний позов ОСОБА_2 не визнала в
повному обсязі.

До суду надійшло повідомлення Другої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори з проханням
розглядати справу без участі їх
представника відповідно до діючого
законодавства.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності з ч. 2 ст. 59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані та здобуті докази, вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
частковому задоволенню, а зустрічний
позов ОСОБА_2 - задоволенню за наступних
підстав.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що домоволодіння
АДРЕСА_1 належало ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_1
та ОСОБА_6 на підставі договору міни від
29 вересня 1995 року, посвідченого
державним нотаріусом Першої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори Клименко В.В. за
реєстровим № 2-5177, зареєстрованого в
ДМБТІ 29 липня 1996 року в реєстрову книгу
№ 594 за реєстровим № 32 (а.с. 12-13, 14). Тобто,
на підставі зазначеного договору
ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_6
належало по 1/4 частині спірного
домоволодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_4 (а.с. 17).
Після його смерті відкрилась спадщина
на 1/4 частину домоволодіння АДРЕСА_1.

На підставі ст. 529 ЦК України в редакції
1963 року, який діяв в момент виникнення
правовідносин, при спадкоємстві за
законом спадкоємцями першої черги є, в
рівних частках, діти (у тому числі
усиновлені), дружина і батьки
(усиновителі) померлого. До числа
спадкоємців першої черги належить
також дитина померлого, яка народилася
після його смерті. Онуки і правнуки
спадкодавця є спадкоємцями за законом,
якщо на час відкриття спадщини немає в
живих того з їх батьків, хто був би
спадкоємцем; вони успадковують порівну
в тій частці, яка належала б при
спадкоємстві за законом їх померлому
родителю.

Статтею 548 ЦК України в редакції 1963 року
передбачено, що для придбання спадщини
необхідно щоб спадкоємець прийняв
спадщину. Не допускається прийняття
спадщини під умовою або з
застереженнями. Прийнята спадщина
визнається належною спадкоємцеві з
моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК України в
редакції 1963 року, визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину, якщо він
фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном; якщо він
подав державній нотаріальній конторі
за місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини. Зазначені в цій
статті дії повинні бути вчинені
протягом шести місяців з дня відкриття
спадщини.

Спадкоємцями першої черги за законом
після смерті ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, були дружина - ОСОБА_1,
діти - ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які належним
чином прийняли спадщину, оскільки
фактично вступили в управління та
володіння спадковим майном. Тобто,
кожен зі спадкоємців успадкував по 1/12
частині спадкового майна (1/4 : 3 = 1/12).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_5 (а.с. 18).
Після його смерті відкрилась спадщина
на 1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_1: 1/4
частина (належала спадкодавцю на
підставі договору міни) + 1/12 частина
(успадкована після смерті батька
ОСОБА_4) = 1/3.

Спадкоємцем першої черги за законом
після смерті ОСОБА_5, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, була мати - ОСОБА_1,
яка належним чином прийняла спадщину,
оскільки фактично вступила в
управління та володіння спадковим
майном.

З урахуванням викладеного, суд вважає
за можливе визнати за ОСОБА_1 право
власності на 5/17 частини домоволодіння
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті чоловіка ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року та після
смерті сина ОСОБА_5, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 року:

1/4 частина (належить ОСОБА_1 на підставі
договору міни) + 1/12 частина (успадкована
після смерті чоловіка ОСОБА_4) + 1/3
частина (успадкована після смерті сина
ОСОБА_5) = 5/17 частин.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_6 (а.с. 19).
Після його смерті відкрилась спадщина
на 1/3 частину спірного домоволодіння.

У відповідності зі ст. 1261 ЦК України, у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України,
спадкоємець, який постійно проживав із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст. 1270 цього ж Кодексу,
він не заявив про відмову від неї.

Частиною 1 статті 1269 ЦК України
передбачено, що спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно зі
спадкодавцем, має подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини.

На підставі ч. 1 ст. 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Спадкоємцями першої черги за законом
після смерті ОСОБА_6, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3 року, є: дружина - ОСОБА_2 та
мати - ОСОБА_1

Згідно спадкової справи № 78/2007 після
смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3
року, з заявою про прийняття спадщини
звернулась ОСОБА_2, з заявою про відмову
від спадщини на користь ОСОБА_2
звернулась ОСОБА_1 (а.с. 71-78).

Таким чином, суд вважає за можливе
визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3
частину домоволодіння АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після
смерті чоловіка ОСОБА_6, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про
визначення часток співвласників у
спірному домоволодінні суд зауважує
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України
майно, що є у власності двох або більше
осіб (співвласників), належить їм на
праві спільної власності (спільне
майно).

На підставі ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна
власність двох або більше осіб без
визначення часток кожного з них у праві
власності є спільною сумісною
власністю.

Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі
виділу частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
або законом.

До того ж відповідно до п. 12 Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року № 7 «Про судову практику у справах
про спадкування» у разі смерті
співвласника приватизованого будинку
(квартири) частки кожного із
співвласників є рівними. Для
оформлення права на спадщину закон
також не вимагає рішення суду про
визначення частки спадкодавця.

Відповідно до технічного паспорту,
виготовленого Комунальним
підприємством «Дніпропетровське
міжміське бюро технічної
інвентаризації» Дніпропетровської
обласної ради станом на 24 червня 2011
року, в домоволодінні АДРЕСА_1 є
самовільні забудови, а саме: прибудова
літ. А1-1 (2000 року побудови), сарай літ. Г
(1983 року побудови), які підлягають
введенню в експлуатацію та узаконенню
(а.с. 47-51).

Однак, суд зауважує, що ані ОСОБА_1, ані
ОСОБА_2 не ставилось питання щодо
визнання за ними права власності на
самовільні забудови.

Зважаючи на викладене, розглядаючи
даний спір в межах заявлених вимог,
оцінюючи здобуті по справі докази щодо
їх належності, допустимості,
достовірності, а також достатності та
взаємності зв'язку у сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають частковому задоволенню, а
зустрічний позов ОСОБА_2 - задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись п.
12 Пленуму Верховного Суду України від 30
травня 2008 року № 7 «Про судову практику
у справах про спадкування», ст. ст. 529,
548-549 ЦК України в редакції 1963 року, ст.
ст. 15-16, 355, 368, 370, 1261, 1269-1270 Цивільного
кодексу України, ст. ст. 10-11, 59-60, 88, ч. 2 ст.
197, ст. ст. 212, 213-215, 218, 256
Цивільно-процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Встановити факт прийняття спадщини
ОСОБА_1 після смерті чоловіка, ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Встановити факт прийняття спадщини
ОСОБА_1 після смерті сина, ОСОБА_5,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Встановити факт прийняття спадщини
ОСОБА_1 після смерті сина ОСОБА_6,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
5/12 частини домоволодіння АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після
смерті чоловіка, ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, сина ОСОБА_5,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, сина
ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

В іншій частині позову - відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
1/3 частину домоволодіння,
розташованого за адресою АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за законом після
смерті чоловіка, ОСОБА_6, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Ленінський районний суд
м. Дніпропетровська шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів.

Суддя
Н.В. Залімська