АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Котули Л.Г., Волошиної В.М.

при секретарі: Круглик В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Солом'янського районного суду м. Києва
від 12 грудня 2013 року

в справі за скаргою ОСОБА_1,
заінтересовані особи: публічне
акціонерне товариство «Сведбанк»,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 на дії старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Рагімової Асі Назимівни та скасування
постанови про відкриття виконавчого
провадження.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2013 р. ОСОБА_1 звернувся у суд
зі скаргою на рішення та дії старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Рагімової А.Н. та скасування постанов
про відкриття виконавчого провадження
та заміну сторони виконавчого
провадження.

Ухвалою Солом'янського районного суду
м. Києва від 12 грудня 2013 р. вимоги скарги
ОСОБА_1 роз'єднано в окремі провадження.

Ухвалою того ж суду від 12 грудня 2013 р.
скаргу ОСОБА_1 на дії державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Рагімової А.Н. та
скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження залишено без
розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм процесуального права,
зокрема на ту обставину, що матеріалами
справи не доведено про отримання
постанови про відкриття виконавчого
провадження 17 липня 2012 р., просить
скасувати ухвалу суду першої інстанції
та направити справу для продовження
розгляду до того ж суду.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, заслухавши представника
виконавчої служби, обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає апеляційну
скаргу такою, що не підлягає
задоволенню.

Залишаючи скаргу ОСОБА_1 без розгляду,
районний суд виходив з того, що скарга
подана із порушенням строків на
звернення, визначених ст.385 ЦПК України,
а поважних причин пропуску строку не
зазначено.

Такі висновки суду першої інстанції
узгоджуються з нормами процесуального
права та ґрунтуються на наявних в
матеріалах справи та належно оцінених
доказах.

Відповідно до положень ч.1 ст.385 ЦПК
України скаргу на дії державного
виконавця може бути подано до суду у
десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод.

Встановлено, що копію постанови про
відкриття виконавчого провадження
представником ОСОБА_1 за довіреністю -
ОСОБА_4 було отримано 17 липня 2013 р.
/а.с.93/, проте зі скаргою на дії
державного виконавця Юрченко О.А.
звернувся за сплином визначеного
законом десятиденного строку, лише 12
вересня 2013 р.

Твердження апеляційної скарги про те,
що повідомлення про вручення поштового
відправлення з підписом невідомої
особи не є належним допустимим доказом
отримання заявником постанови про
відкриття виконавчого провадження не
заслуговують на увагу.

Так, відмітка на зворотному
рекомендованому повідомленні про
вручення поштового відправлення
свідчить, що адресований ОСОБА_1
конверт, в якому містилася постанова
про відкриття виконавчого провадження,
представником поштового відділення 17
липня 2013 р. вручена його довіреній
особі - ОСОБА_4 /а.с.93/.

За таких обставин, районний суд
обґрунтовано вважав доведеним факт
звернення ОСОБА_1 у суд зі скаргою з
порушенням встановленого законом
строку.

Згідно вимог ст.72 ЦПК України право на
вчинення процесуальної дії
втрачається із закінченням строку,
встановленого законом або судом.
Документи, подані після закінчення
процесуальних строків, залишаються без
розгляду…

Положеннями ст.73 ЦПК України
передбачено що суд поновлює або
продовжує строк, встановлений
відповідно законом або судом, за
клопотанням сторони або іншої особи у
разі пропущення з поважних причин.

Між тим ОСОБА_1 заява про поновлення
пропущеного процесуального строку не
подана, поважності причин пропуску
строку звернення у суд не вказано.

Відповідно до керівних роз'яснень, які
містяться у п.5 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 26 грудня 2003
р. №14 «Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
органів і посадових осіб державної
виконавчої служби та звернень
учасників виконавчого провадження»
скарга (заява), пропущений строк на
подання якої не поновлено в порядку,
передбаченому статтями 85, 89 ЦПК /нині
ст. 69, 73 ЦПК/ залишається без розгляду.

З урахуванням викладеного та
матеріалів справи, у їх сукупності, суд
першої інстанції обґрунтовано прийшов
до висновку про наявність правових
підстав до залишення скарги без
розгляду.

Ухвала суду першої інстанції
постановлена з дотриманням норм
процесуального права.

Викладені в ухвалі висновки
відповідають обставинам справи та
зібраним доказам, й доводи апеляційної
скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 - 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м.
Києва від 12 грудня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом 20 днів з моменту
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
з розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді:

Справа №760/19911/13-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/935/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Кізюн Л.І.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Слюсар Т.А.