Справа № 2021/2-148/11
Провадження № 6/626/62/2014
У Х В А Л А

Іменем України

30.01.2014 року Красноградський районний
суд Харківської області у складі:

головуючої судді
Болотової Л.І.

при секретарі
Кузнецовій О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Краснограді, у
відсутності сторін, подання
державного виконавця ВДВС
Красноградського РУЮ Харківської
області Шуть Ю.О. про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_1, -

в с т а н о в и в:

Державний виконавець ВДВС
Красноградського РУЮ Шуть Ю.О.
звернулася до суду із поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 без
вилучення паспортного документа, до
виконання ним покладених на нього
судовим рішення зобов'язань про
стягнення на користь ОСОБА_3 аліментів
на утримання дітей.

В обгрунтування своїх вимог
державний виконавець зазначає, що в неї
на виконанні знаходиться виконавчий
лист №2021/2-148 від 27.01.2011 року про
стягнення аліментів з ОСОБА_1. на
користь ОСОБА_3. в розмірі 1/3 частині з
усіх видів його заробітку, починаючи з
14.01.2011 року.

05.04.2011 року була винесена
постанова про відкриття виконавчого
провадження.

Станом на 01.12.2013 року
заборгованість по аліментам становить
41352,13 грн., яку боржник не погашає.
ОСОБА_1 до відділу ДВС не з'являється, у
його власності виявлено майно у виді
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1,
на який накладено арешт. Іншого майна,
на яке може бути звернуто стягнення не
виявлено, тому державний виконавець
вважає, що обмеження боржника у праві
виїзду за межі України буде сприяти
погашенню ним заборгованості.

Державний виконавець в судове
засідання не з'явилася, заяв про
розгляд справи за її відсутності від
неї до суду не надійшло.

Враховуючи те, що суд розглядає
подання без виклику чи повідомлення
сторін та інших заінтересованих осіб,
суд вважає за можливе на підставі ч. 2
ст. 197 ЦПК України розглянути справу у
відсутності сторін не здійснюючи
фіксування судового процесу.

Розглянувши подання, дослідивши
матеріали справи, суд вважає що подання
не підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Відповідно до пункту 18 ч. 3 ст. 11 ЗУ
«Про виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника фізичної особи
за межі України до виконання
зобов'язання за рішенням.

Статтею 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзд в
Україну громадян України» передбачено,
що громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням,
рішенням іншого органу (посадової
особи), - до виконання зобов'язань.

Зі змісту наведених норм
вбачається, що тимчасове обмеження у
праві виїзду боржника за межі України
можливе лише за умов саме ухилення
боржника від виконання зобов'язань
покладених на нього за рішенням суду.
Обов'язок доказування факту ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України
покладається в даному випадку на орган
державної виконавчої служби, який
звертається до суду із відповідним
поданням.

Як вбачається з поданого до суду
подання та матеріалів справи державним
виконавцем не доведено, що ОСОБА_1
викликався до відділу ДВС і йому відомо
про його обов'язок сплачувати аліменти.
Не можна вважати, що особа ухиляється
від виконання обов'язку, якщо їй не
відомо про існування такого обов'язку.

Також до подання державним
виконавцем не додано даних про
наявність у ОСОБА_1 документа
громадянина України на право виїзду з
України і в'їзду в неї, перелік яких
зазначений в ст. 2 ЗУ «Про порядок
виїзду з України та в'їзду в Україну
громадян України», що не уможливлює
відмови у виїзді за кордон, тимчасово
затримати або вилучити паспорт.

Крім цього суд зазначає, що
відповідно до Інструкції з організації
примусового виконання рішень, що
набрала чинності 17.04.2012 року та
затверджена наказом Міністерства
юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, в
якій передбачено, що державний
виконавець про направлення до суду
подання щодо встановлення тимчасового
обмеження у праві виїзду повідомляє
боржника, але подання таких даних не
містить.

Крім того, державним виконавцем
вжито не усі заходи щодо встановлення
майна, на яке може бути звернено
стягнення ( відсутні відомості з
державної податкової інспекції, з
різних установ банків, нотаріату, МРЕВ,
тощо).

Крім того не надано жодного
доказу на підтвердження того факту, що
ОСОБА_1 виїхав чи має намір виїхати за
межі України. При цьому державним
виконавцем не надно жодних гарантій
того, що обмеження боржника у виїзді за
межі України буде сприяти виконанню
ним рішення суду.

Відповідно до ст. 33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом

Заборона виїзду за кордон є
одним з найсуворіших заходів, що сприяє
примусовому виконанню судових рішень,
так як пов'язаний з обмеженням
конституційного права людини на вільне
пересування та вибір місця проживання.

На підставі викладеного та
враховуючи те, що подане державним
виконавцем подання є необґрунтованим
та недоведеним, саме по собі посилання
на заборгованість за виконуваним
судовим рішенням за відсутності
відповідних доказів не свідчить про
ухилення боржника від виконання
зобов'язання, суд вважає неможливим
вирішити питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_1

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України,
Закону України „Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України" , -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного
виконавця ВДВС Красноградського РУЮ
Харківської області Шуть Ю.О. про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_1 -відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення в
Харківський апеляційний суд через
Красноградський районний суд.

У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя