Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого

спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі

суддів: Гончара В.П.,

Амеліна
В.І.,

Карпенко
С.О., -

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про поділ майна, що є об'єктом
права спільного сумісного власності
подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_4
на рішення Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 23 липня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 04 вересня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з вищевказаним позовом та просив
визнати за ним право власності на 1/2
частини домоволодіння з
господарськими спорудами АДРЕСА_1. В
обґрунтування вимог посилався на те, що
рішенням виконавчого комітету
Ізюмської міської ради народних
депутатів від 20 травня 1990 року № 353
ОСОБА_4 надано дозвіл на знесення
будинку АДРЕСА_1 та будівництво нового
будинку. З 30 березня 1991 року сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі. У
період шлюбу сторони побудували новий
будинок з господарськими спорудами на
земельній ділянці АДРЕСА_1, який 25
грудня 2002 року рішенням державної
технічної комісії прийнятий в
експлуатацію. 26 березня 2003 року
ОСОБА_4 отримала свідоцтво про право
власності на спірний будинок з
господарськими спорудами. 07 січня 2012
року шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 23
липня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Харківської
області від 04 вересня 2013 року, позов
задоволено. Визнано за ОСОБА_3 право
власності на 1/2 частину будинку з
господарськими спорудами АДРЕСА_1, який
складається з жилого будинку площею 102,8
кв. м, сараю площею 27,5 кв. м, літньої
кухні площею 16,4 кв. м, гаража площею 31,6
кв. м, вбиральні площею 2,2 кв. м та
паркану. Вирішено питання про розподіл
судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати оскаржувані рішення суду
першої інстанції та ухвалу
апеляційного суду і ухвалити нове
рішення про відмову у позові,
посилаючись на невідповідність
висновків судів обставинам справи,
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

У відкритті касаційного провадження
необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з положеннями п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК
України суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що рішення суду
першої інстанції та ухвала
апеляційного суду ухвалені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити,
рішення Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 23 липня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 04 вересня 2013
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.П. Гончар

В.І. Амелін

С.О. Карпенко