У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року м.
Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Кузнєцова В.О.,
Наумчука М.І.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
та виселення, за касаційною скаргою
ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_1, на
рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 28 травня 2013 року та
рішення апеляційного суду Херсонської
області від 18 липня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

В січні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулось до суду із вищезазначеним
позовом, посилаючись на те, що 10 липня
2007 року між позивачем та ОСОБА_1 було
укладено кредитний договір № 13703,
відповідно до якого остання отримала
кредит у розмірі 50 000 доларів США. В
забезпечення виконання зобов'язань за
вищезазначеним договором позивач та
ОСОБА_1 уклали договір іпотеки, за
умовами якого відповідач надала в
іпотеку належне їй майно, а саме:
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1

Відповідач зобов'язання за вказаним
договором належним чином не виконує, у
зв'язку з чим станом на 04 травня 2012 року
утворилась заборгованість у розмірі 59
276, 49 доларів США, що в еквіваленті
становить 473 613, 22 грн.

З урахуванням викладеного, позивач
просив суд в рахунок погашення
вказаної заборгованості звернути
стягнення на предмет іпотеки, шляхом
продажу за початковою ціною у розмірі
284 063 грн з укладанням від імені
відповідача договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з отриманням витягу з
державного реєстру прав власності, з
отриманням дублікату договору
купівлі-продажу, а також надання ПАТ КБ
«Приватбанк» всіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу;
виселити відповідачів, які
зареєстровані та проживають у вказаній
квартирі, із зняттям з реєстраційного
обліку.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 28 травня 2013 року позов
задоволено. В рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ 13703 від 10 липня 2007 року в сумі 59 276, 49
доларів США звернуто стягнення на
двокімнатну квартиру загальною площею
79,1 кв. м, житловою площею 35,0 кв. м, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом
продажу вказаного предмета іпотеки (на
підставі договору іпотеки № б/н від 13
липня 2007 року) публічним акціонерним
товариством Комерційний банк
«ПриватБанк» з початковою ціною для
продажу у розмірі 284 063 грн з укладанням
від імені ОСОБА_1 договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою - покупцем, з отриманням
витягу з Державного реєстру прав
власності, з отриманням дублікату
договору купівлі-продажу, а також
наданням публічному акціонерному
товариству Комерційний банк
«Приватбанк» всіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу.

Виселено ОСОБА_1 з квартири, яка
розташована за адресою АДРЕСА_1
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Херсонської області від 18 липня 2013
року, рішення суду першої інстанції в
частині виселення ОСОБА_1 скасовано і
ухвалено в цій частині нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування судових рішень
судів попередніх інстанцій, із
направленням справи на новий розгляд
до суду першої інстанції, мотивуючи
свої вимоги порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши доповідача,
обговоривши доводи скарги та вивчивши
обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, вважає, що підстави для
скасування рішення апеляційного суду
відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що рішення суду
апеляційної інстанції ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачем порушено умови договору
щодо повернення кредиту.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині виселення ОСОБА_1
та відмовляючи в задоволенні
зазначених позовних вимог, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що не відповідач не отримувала вимогу
про добровільне звільнення житлового
приміщення.

Доводи касаційної скарги, перевірені
вивченням матеріалів справи, висновків
суду апеляційної інстанції не
спростовують та не дають підстав
вважати, що при розгляді справи було
неправильно застосовано норми
матеріального права або порушено норми
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК
України, за наслідками розгляду
касаційної скарги суд касаційної
інстанції має право постановити ухвалу
про відхилення касаційної скарги і
залишення судового рішення без змін,
оскільки апеляційним судом не було
допущено неправильного застосування
норм матеріального права та порушення
норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст.
332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в
інтересах ОСОБА_1, відхилити.

Рішення апеляційного суду Херсонської
області від 18 липня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Кадєтова В.О.
Кузнєцов М.І. Наумчук