Справа № 315/1688/13-ц
Номер провадження № 2/315/54/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року
Гуляйпільський районний суд
Запорізької області

у складі головуючого: судді

Яроша С.О.

при секретарі:

Прістенській Н.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м.
Гуляйполе Запорізької області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

04.11.2013 року до суду звернувся
ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди.

В позові позивач посилався на те,
що є потерпілим від
дорожньо-транспортної пригоди, яку
скоїв відповідач, який за вироком
Гуляйпільського районного суду
Запорізької області притягнутий до
кримінальної відповідальності і йому
призначено покарання у виді 5 років
позбавлення волі з іспитовим строком 1
рік 6 місяців, який набрав законної сили
24.12.2012 року, він після винесення вироку
поніс додаткові витрати на лікування
на суму 3625,07 грн. та поїздки до м.
Запоріжжя в 9 міську лікарню на суму 2000
грн., прохав стягнути з відповідача на
його користь в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди 5625,07 грн., моральної
шкоди 10000 грн.

У судовому засіданні позивач
позов підтримав, суду пояснивши, що є
потерпілим від дорожньо-транспортної
пригоди, яку скоїв відповідач, який за
вироком Гуляйпільського районного
суду Запорізької області притягнутий
до кримінальної відповідальності і
йому призначено покарання у виді 5
років позбавлення волі з іспитовим
строком 1 рік 6 місяців, який набрав
законної сили 24.12.2012 року, він після
винесення вироку поніс додаткові
витрати на лікування на суму 3625,07 грн.
та поїздки до м. Запоріжжя в 9 міську
лікарню на суму 2000 грн., він після
постановлення вироку продовжував
переносити фізичні та душевні
страждання в зв`язку з травмою, так як в
період лікування йому був встановлений
апарат Ілізарова, що створювало для
нього незручності, який він носив
півроку, весь час відчуває сильний
фізичний біль в місцях перелому кісток,
не спить ночами, моральну шкоду оцінює
в 10000 грн., прохає стягнути з
відповідача на його користь в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди 5625,07
грн., моральної шкоди 10000 грн.

Відповідач позов не визнав, суду
пояснивши, що надавав матеріальну
допомогу позивачу на суму 3000 грн. до
винесення вироку, прохає в задоволенні
позову відмовити.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що
зареєстрований як фізична
особа-підприємець з 2003 року, має
ліцензію на внутрішні перевезення
пасажирів на таксі з 13.05.2009 року по
12.05.2014 року, він надавав послуги на
перевезення на таксі в якості
пасажирів позивачу та ОСОБА_4 з м.
Гуляйполе до м. Запоріжжя до 9 міської
лікарні у кількості 10 разів, за послуги
було сплачено кожного разу по 400 грн. за
поїздку.

Суд, оцінивши наявні у справі
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтується на
повному, всебічному, об`єктивному та
безпосередньому досліджені наявних у
справі доказів, встановив наступні
обставини:

14.06.2012 року близько 08 години 20
хвилин в м. Гуляйполе Запорізької
області по вул. Ворошилова ОСОБА_2,
керуючи автомобілем “ВАЗ-21063”
реєстраційний номер НОМЕР_1 в порушення
п.10.1, 12.3, 12.4, 12.9 Правил дорожнього руху
скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_4 та
ОСОБА_1 внаслідок чого ОСОБА_1 отримав
закритий перелом кісток правої
гомілки, що не явився небезпечним для
життя пошкодженням, однак потяг за
собою тривалий розлад здоров`я на строк
більше 21 дня і за цією ознакою
кваліфікується як середньої ступені
тяжкості, що підтверджується копією
вироку Гуляйпільського районного суду
Запорізької області від 06.12.2012 року.

06.12.2012 року вироком
Гуляйпільського районного суду
Запорізької області відповідача
визнано винним в скоєнні злочину,
передбаченого ч.2 ст.286 КК України, і
призначено покарання у виді 3 років
позбавлення волі без позбавлення права
керування транспортними засобами,
згідно ст.75 КК України звільнено від
відбування призначеного покарання з
іспитовим строком на 1 рік 6 місяців та
стягнуто з відповідача на користь
позивача в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди 479,68 грн. та 2000 грн. в
рахунок відшкодування моральної шкоди.

Позивач поніс витрати на
лікування на суму 3625,07 грн., що
підтверджуються фіскальними чеками
(а.с.7-13).

Витрати позивача на поїздки на
таксі, пов`язані з лікуванням, до
комунальної установи "Запорізька
міська багатопрофільна клінічна
лікарня №9" склали 2000 грн., що
підтверджується поясненнями позивача,
свідка ОСОБА_3

18.12.2012 року позивач був виписаний
на амбулаторне лікування з
рекомендацією перев`язки спиць в
апараті Ілізарова кожні 5 днів в
поліклініці за місцем проживання, що
підтверджується випискою з історії
хвороби №5578 на хворого ОСОБА_1 та
повідомленням комунальної установи
"Запорізька міська багатопрофільна
клінічна лікарня №9".

У травні 2013 року позивачу був
знятий апарат Ілізарова, що
підтверджується повідомленням
комунальної установи "Запорізька
міська багатопрофільна клінічна
лікарня №9".

Суд, задовольняючи позов
частково, виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.29 Конституції
України кожна людина має право на
особисту недоторканість.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

Відповідно до ч..2 п.8, 9 ст.16 ЦК
України способами захисту цивільних
прав та інтересів можуть бути
відшкодування майнової шкоди,
відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
діями майну фізичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
володіє транспортним засобом.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав.

Відповідно до ч.2 п.1 ст.23 ЦК
України моральна шкода полягає у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв`язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров`я.

Відповідно до ч.4 ст.23 ЦК України
розмір грошового відшкодування
моральної шкоди, визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди, а
також з урахуванням інших обставин, які
мають істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Відповідно до ч.4 ст.1193 ЦК України
суд може зменшити розмір відшкодування
шкоди, завданої фізичною особою,
залежно від її матеріального
становища, крім випадків, коли шкоди
завдано вчиненням злочину.

Судом встановлено, що 14.06.2012 року
близько 08 години 20 хвилин в м. Гуляйполе
Запорізької області по вул. Ворошилова
ОСОБА_2, керуючи автомобілем “ВАЗ-21063”
реєстраційний номер НОМЕР_1 в порушення
п.10.1, 12.3, 12.4, 12.9 Правил дорожнього руху
скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_4 та
ОСОБА_1 внаслідок чого ОСОБА_1 отримав
закритий перелом кісток правої
гомілки, що не явився небезпечним для
життя пошкодженням, однак потяг за
собою тривалий розлад здоров`я на строк
більше 21 дня і за цією ознакою
кваліфікується як середньої ступені
тяжкості, чим порушене його право на
особисту недоторканість, передбачене
ч.1 ст.29 Конституції України, яке
відповідно до ч.2 п.8, 9 ст.16 ЦК України
підлягає захисту шляхом відшкодування
матеріальної та моральної шкоди.

Позивач має право відповідно до
ч.1 ст.1166 ЦК України на відшкодування
йому матеріальної шкоди, пов`язаної з
витратами на лікування та
транспортування його до медичних
закладів, на суму 5625,07 грн., а також
відповідно до ч.1, ч.2 п.1 ст.23 ЦК України
на відшкодування моральної шкоди у
виді фізичного болю та страждань, яких
зазнав позивач як фізична особа у
зв`язку із пошкодженням його здоров`я,
яких останній зазнав після винесення
вироку у справі, в період з 06.12.2012 року
до моменту звернення до суду з позовом:
04.11.2013 року і полягають в тому, що
останній відчував в цей період сильний
фізичний біль в місцях перелому кісток,
був порушений його нормальний сон, його
нога перебувала у апараті Ілізарова до
травня 2013 року, в зв`язку з чим він
відчував незручності в побуті, повинен
був докладати додаткових зусиль для
організації свого життя, а відповідач,
який є власником траспортного засобу
відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, вина
якого встановлена вироком суду,
зобов`язаний відповідно ч.1 ст.1166 ЦПК
України, відшкодувати майнову та
моральну шкоду, заподіяну позивачу
внаслідок скоєного кримінального
правопорушення.

Суд, керуючись ч.4 ст.23 ЦК України з
урахуванням характеру кримінального
правопорушення, внаслідок якого
позивачу спричинене середньої ступені
тяжкості тілесне пошкодження, глибини
його фізичних та душевних страждань в
період з 06.12.2012 року до 04.11.2013 року, які
полягають в тому, що позивач відчував в
цей період сильний фізичний біль в
місцях перелому кісток, був порушений
його нормальний сон, його нога
перебувала у апараті Ілізарова до
травня 2013 року, в зв`язку з чим він
відчував незручності в побуті, повинен
був докладати додаткових зусиль для
організації свого життя, з урахуванням
вимог розумності та справедливості
визначає розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
позивачу в сумі 1000 грн.

Суд, оцінюючи заперечення
відповідача з посиланням на виплату
матеріальної шкоди позивачу в сумі 3000
грн. до винесення вироку, виходить з
того, що вироком Гуляйпільського
районного суду Запорізької області від
06.12.2012 року при вирішенні питання
цивільного позову позивача у сумі 3000
грн., отриманих позивачем за його
заявою від 27.11.2012 року, були враховані
судом при визначенні розміру
відшкодування моральної шкоди і в
рахунок моральної шкоди було стягнуто
2000 грн., тоді як розмір останньої був
визначений 5000 грн., що підтверджується
мотивувальною та резолютивною
частиною вироку суду.

В задоволенні решти позовних
вимог суд вважає за необхідно
відмовити.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦК України
якщо позивача, на користь якої ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Так як позивача відповідно до ч.1
п.6 ст.5 Закону України "Про судовий збір"
звільнено від сплати судового збору за
подання позову про відшкодування
матеріальних збитків, завданих
внаслідок вчинення кримінального
правопорушення на суму 229,40 грн., то в
зв`язку з задоволенням позову на суму
6625,07 грн., судовий збір в сумі 229,40 грн.
відповідно до ч.3 ст.88 ЦК України
стягується з відповідача в дохід
держави.

А тому позов підлягає задоволенню
в тій частині, що підтверджена
встановленими обставинами та наданими
суду доказами.

Керуючись ст.ст. 8-11, 60, 88, 212-215, 218
ЦПК України, ст.ст. 11, 16, 23, 1167, 1166 ЦК
України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди 5625,07 грн., моральної
шкоди 1000 грн., а всього 6625,07 грн.

В задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір на Гуляйпільський
районний суд р/р №0101 УДКСУ у
Гуляйпільському районі
отримувач коштів: Державний бюджет
Гуляйпільського району 22030001 код
отримувача 37963916 МФО 813015 в сумі 229,40 грн.

З рішенням в повному обсязі особи,
які беруть участь у справі, можуть
ознайомитися 04 лютого 2014 року.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
через Гуляйпільський районний суд
Запорізької області шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення.

Суддя: Ярош С. О.