АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22-ц/796/1289/2014
Головуючий у 1-й інстанції: Кричина А.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів:
Побірченко Т.І., Пікуль А.А.

при секретарі:
Кучер Є.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 на рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 29 листопада
2013 року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у здійсненні права
користування квартирою,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 29 листопада 2013 року
задоволено позов ОСОБА_3, ОСОБА_5 до
ОСОБА_2 про усунення перешкод у
здійсненні права користування
квартирою.

Зобов'язано ОСОБА_2 усунути перешкоди у
здійсненні ОСОБА_3, ОСОБА_5 права
користування квартирою АДРЕСА_1 шляхом
надання доступу до даної квартири та
передачі ключів від замків вхідних
дверей.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3,
ОСОБА_5 в рахунок відшкодування
сплаченого судового збору 114,70 грн.

Не погодившись із таким рішенням суду,
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просив рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_5. На
думку апелянта, суд першої інстанції
надав неналежну оцінку поясненням
представника позивачів ОСОБА_6, листам
представника позивача від 09 вересня 2010
року, 29 листопада 2010 року, 04 червня 2013
року, висновку ДІМ Оболонського РУ
ГУМВС України в м. Києві Москалюка А.Л.
від 15 червня 2013 року, листу
представника позивача ОСОБА_6 від 04
вересня 2013 року та висновку ДІМ
Оболонського РУ ГУМВС України в м.
Києві Стельмащука С.П. від 10 вересня 2013
року, показам свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_15.
Зазначає, що ОСОБА_2 не отримував листів
від 09 вересня 2010 року, 29 листопада 2010
року та 04 червня 2013 року, крім того
відповідач набув права власності на
спірну квартиру лише 24 лютого 2011 року.
Лист за підписом ОСОБА_6, що датований 04
вересня 2013 року було отримано
відповідачем 02 жовтня 2013 року. Листом
від 14 жовтня 2013 року відповідач надав
відповідь ОСОБА_6 та позивачам, однак ні
29 жовтня 2013 року, ні пізніше, ні
позивачі, ні ОСОБА_6 не скористались
пропозицією відповідача оглянути
квартиру, що підтверджується актом від
29 жовтня 2013 року. Вважає, що судом
неправильно витлумачено положення ст.
391 ЦК України, внаслідок чого суд дійшов
помилкового висновку про
неправомірність поведінки відповідача
по відношенню до позивачів, яка порушує
їх права, як співвласників квартири.

Обраний позивачем спосіб захисту права
шляхом зобов'язання відповідача
передати позивачам ключі від замків
вхідних дверей квартири не відповідає
закону. Крім того, судом було порушено
вимоги ст. ст. 58, 60, 179 ЦПК України.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 апеляційну скаргу
підтримав та просив її задовольнити з
наведених в ній підстав.

ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_5 проти
апеляційної скарги заперечував,
вважав, що спір судом вирішений
правильно.

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 особисто в
судове засідання не з'явилися, про час
та місце апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином,
забезпечили явку свого уповноваженого
представника, а тому, колегія суддів
відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК
України вважала за можливе слухати
справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які з'явилися в суд
апеляційної інстанції, з'ясувавши
обставини справи та оговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, відповідно до
свідоцтва про право на спадщину за
законом, посвідченого державним
нотаріусом Третьої київської
державної нотаріальної контори
Синьовид І.О. від 11 вересня 2009 року,
зареєстрованого в реєстрі за № 1-1793,
свідоцтва про право на спадщину за
законо, посвідченого державним
нотаріусом Третьої київської
державної нотаріальної контори
СиньовидІ.О. від 11 вересня 2009 року,
зареєстрованого в реєстрі за № 1-1789,
ОСОБА_3, ОСОБА_5 належить на праві
власності 1/3 частина однокімнатної
квартири АДРЕСА_1 (а.с.4-7).

ОСОБА_2 на праві власності належить 2/3
частини квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до довіреностей від 26
жовтня 2009 року, позивачі уповноважили
ОСОБА_6 та ОСОБА_9 користуватися та
розпоряджатися належною їм частиною
квартири АДРЕСА_1 (а.с.16-31).

ОСОБА_3, ОСОБА_5 порушили перед судом
питання про зобов'язання ОСОБА_2
усунути перешкоди у здійсненні ними
права користування квартирою АДРЕСА_1
шляхом надання доступу до даної
квартири та передачі ключів від замків
вхідних дверей.

З'ясувавши обставини справи,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, допитавши свідків ОСОБА_9,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_15, суд першої
інстанції дійшов висновку про
законність та обґрунтованість
позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_5,
установивши, що відповідач чинить їм
перешкоди у доступі до квартири.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України визначено, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Як вбачається матеріалів справи,
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 неодноразово через
своїх представників ОСОБА_9 та ОСОБА_6
зверталися до правоохоронних органів з
приводу вчинення їм перешкод з боку
відповідача у користуванні квартирою
АДРЕСА_1.

Вчинення відповідачем перешкод
представникам позивачів у доступі до
квартири було встановлено висновком
ст. ДІМ Оболонського РУ ГУМВС України в
м. Києві, ст. лейтенанта міліції
Москалюка А.Л. від 15 червня 2013 року та
висновком ДІМ Оболонського РУ ГУМВС
України в м. Києві, лейтенанта міліції
Стельмащука С.П. від 10 вересня 2013 року
(а.с.15-55).

Так, відповідно до висновку ст. ДІМ
Оболонського РУ ГУМВС України в м.
Києві від 15 червня 2013 року опитаний в
процесі перевірки звернення ОСОБА_6 з
приводу вчинення перешкод у доступі до
квартири, ОСОБА_2 пояснив, що не пустив
до квартири ОСОБА_6, в якого не було
дозволу суду на огляд квартири. Згідно
з висновком ДІМ Оболонського РУ ГУМВС
України в м. Києві від 10 вересня 2013 року
відповідач повідомив, що до квартири
АДРЕСА_1, в якій він проживає, нікого із
сторонніх не пустить до рішення суду,
оскільки квартира є спірною. Від
написання письмових пояснень
відмовився.

Крім того, факт вчинення відповідачем
та його дружиною перешкод у доступі до
квартири представників ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 підтверджується і показами
допитаних судом першої інстанції
свідків ОСОБА_9, який пояснив, що ОСОБА_2
не допустив його до квартири,
незважаючи на те, що він особисто
надавав відповідачу документи на
підтвердження своїх повноважень,
ОСОБА_15, а також показами свідків
ОСОБА_12 та ОСОБА_11

Як вбачається з матеріалів справи, 04
вересня 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
ОСОБА_2 із вимогою про усунення ОСОБА_3
та ОСОБА_5 перешкод у здійсненні ними
права користування квартирою АДРЕСА_1
шляхом надання доступу до даної
квартири та передачі ключів від замків
вхідних дверей(а.с.53).

До апеляційної скарги ОСОБА_2 було
долучено копію листа від 14 жовтня 2013
року, відповідно до якого відповідач у
відповідь на вимогу ОСОБА_6
запропонував йому оглянути квартиру 29
жовтня 2013 року о 09 год. 00 хв., а після
цього, при виникненні бажання оглядати
її, попередньо зателефонувати до нього
для узгодження дати та часу огляду, а
також розглянути питання про
встановлення сторонами порядку
користування квартирою (а.с.109, 110).

Разом з тим, вказаний лист не було
отримано ОСОБА_6 у зв'язку із його
поверненням відповідачу за
закінченням терміну зберігання (а.с.111).
А тому, колегія суддів не бере до уваги
копію акту від 29 жовтня 2013 року,
складеного ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_13
(а.с.112).

Крім того, оскаржуючи рішення суду
першої інстанції, апелянтом не було
надано суду доказів на підтвердження
того, що у позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_5,
або у їх представників наявні ключі від
квартири АДРЕСА_1, що має забезпечити
вільний доступ до квартири. Крім того, в
апеляційній скарзі не було зазначено в
чому саме оскаржуваним рішенням суду
порушується право власності ОСОБА_2 на
вказану квартиру.

Враховуючи викладене, колегія суддів
відхиляє посилання апелянта на надання
судом неналежної оцінки доказам, які
містяться у матеріалах справи, зокрема,
поясненням представника позивачів
ОСОБА_6, листам представника позивача
від 09 вересня 2010 року, 29 листопада 2010
року, 04 червня 2013 року, листу на ім'я
ОСОБА_6 від 09 грудня 2010 року відповідно
до якого йому відмовлено у доступі до
спірної квартири, висновку ДІМ
Оболонського РУ ГУМВС України в м.
Києві Москалюка А.Л. від 15 червня 2013
року, листу представника позивача
ОСОБА_6 від 04 вересня 2013 року та
висновку ДІМ Оболонського РУ ГУМВС
України в м. Києві Стельмащука С.П. від 10
вересня 2013 року, показам свідків ОСОБА_9
та ОСОБА_15.

Суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
доведеність позовних вимог ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 Хейменпро зобов'язання ОСОБА_2
усунути перешкоди у здійсненні ними
права користування квартирою АДРЕСА_1
шляхом надання доступу до даної
квартири та передачі ключів від замків
вхідних дверей.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_2 не
отримував листів від 09 вересня 2010 року,
29 листопада 2010 року та 04 червня 2013 року
не спростовують висновків суду першої
інстанції.

При цьому, колегія суддів відхиляє
посилання апелянта на неправильне
застосування судом першої інстанції
ст. 13, 16, 391 ЦК України, а також ст. ст. 58, 60,
179 ЦПК України.

Всі викладені у апеляційній скарзі
обставини проаналізовані судом у
сукупності з іншими доказами по справі,
висновки суду є повністю мотивованими
і підстав для сумніву у їх
обґрунтованості не вбачається.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 29 листопада 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили,
шляхом подання касаційної скарги до
цього суду.

Головуючий:
Т.О. Невідома

Судді:
Т.І.
Побірченко

А.А. Пікуль