Справа № 492/2326/13-ц
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ
________________________________________________________________________
_________________________________________
Арцизький районний суд Одеської
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Арциз Одеської
області цивільну справу за позовною
заявою Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
боргу за кредитним договором, -
Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «ПриватБанк» (далі за
текстом - Банк) звернулося до суду з
зазначеною позовною заявою до
відповідача, в якій просить стягнути з
відповідача заборгованість за
кредитним договором на загальну суму
також судовий збір 323,10грн., посилаючись
на те, що відповідно до укладеного
договору № б/н від 03.05.2007р. Банк надав, а
ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 2000,00
дол. США у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 19,20% річних на суму
залишку заборгованості за кредитом.
Банк свої зобов'язання виконав
повністю та надав обумовлену суму
кредиту, а позичальник належним чином
свої зобов'язання не виконує, внаслідок
чого станом на 30.09.2013р. за кредитним
договором у нього виникла значна за
розміром заборгованість
Представник позивача в судове
засідання не з'явився, але надав до суду
заяву про розгляд справи у його
відсутність, позовні вимоги підтримав
в повному обсязі, просив їх
задовольнити. У разі неявки
відповідача в судове засідання не
заперечує проти ухвалення заочного
рішення по справі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату час та місце розгляду
справи двічі повідомлявся належним
чином, про свідчать поштові
повідомлення про вручення йому судових
повісток про виклик до суду, однак до
суду не з'являвся, клопотання про
розгляд справи у його відсутність не
подавав, про причини неявки також не
повідомляв.

Враховуючи вказані факти, згоду
позивача, що викладена у його письмовій
заяві, суд вважає за можливе у
відповідності до ч. 4 ст.169 ЦПК України
ухвалити рішення у справі при заочному
розгляді справи, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України.

У зв'язку з неявкою сторін в судове
засідання, судом, у відповідності до ч. 2
ст.197 ЦПК України фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надані
докази, давши їм оцінку в сукупності,
суд вважає позовну заяву обґрунтованою
та підлягаючою задоволенню із
наступних підстав.

Суд вважає, що між сторонами склалися
правовідносини, що випливають із
зобов'язального права, пов'язані з
ухиленням боржника від виконання своїх
обов'язків по поверненню кредитних
коштів кредитору, тому, при вирішенні
спору між сторонами, слід керуватися
Цивільним Кодексом України.

В судовому засіданні встановлені такі
факти і відповідні їм правовідносини.

Між Банком (а.с. 15, 16, 17) та ОСОБА_1 (а.с. 14) 03
травня 2007 року був укладений договір №
б/н (далі - Кредитний договір) на
підставі якого позивач надав кредит
ОСОБА_1 в розмірі 2000,00 дол. США (в грн.
екв. 15980,00) зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 19,20%
річних, з кінцевим терміном повернення,
що відповідає строку дії картки (а.с.
10-13). Згідно заяви від 03.05.2007р.,
відповідач отримав кредитний ліміт у
розмірі 2000,00 грн. дол. США (а.с. 9). В
порушення умов Кредитного договору
ОСОБА_1 взяті на себе зобов'язання не
виконував, внаслідок чого в нього
виникла заборгованість перед Банком
станом на 30.09.2013р., яка згідно
розрахунку, наданого позивачем
складається з заборгованості по
процентам, комісії, штрафів на загальну
суму 4043,75 дол. США (в грн. екв. 32309,54) (а.с.
6-7).

29.04.2010р. Малиновським районним судом
м.Одеса видано судовий наказ про
стягнення заборгованості у сумі 29165грн.
65 коп. з ОСОБА_1 за договором № б/н від
03.05.2007р. (а.с. 5)

Відповідно до ст. 524 ЦК України
зобов'язання має бути виражене в
грошовій одиниці України - гривні.
Сторони можуть визначити грошовий
еквівалент зобов'язання в іноземній
валюті.

Згідно ст. 192 ЦК України законним
платіжним засобом, обов'язковим до
приймання за номінальною вартістю на
всій території України, є грошова
одиниця України - гривня. Іноземна
валюта може використовуватися в
Україні у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Відповідно ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Згідно ст. 49 Закону України «Про банки і
банківську діяльність» до кредитних
відносяться операції зазначені у п. 3 ч.
1 та у пунктах 3 - 7 ч. 2 ст. 47 цього Закону,
у тому числі розміщення залучених
коштів від свого імені, на власних
умовах та на власний ризик.

Отже, розміщення залучених коштів
шляхом надання кредитів є однією з
основних банківських операцій.

В розумінні ст. 2 Закону України «Про
банки і банківську діяльність» до
коштів відносяться гроші у
національній або іноземній валюті чи
їх еквівалент. Надаючи кредит, банк
розміщує залучені ним кошти, як у
національній валюті (гривні) так й в
іноземній валюті.

Статті 47, 49 Закону України «Про банки і
банківську діяльність» визначають
операції банків із розміщення
залучених коштів на власний ризик як
кредитні операції, незалежно від виду
валюти, яка використовується.

Стаття 49 Закону України «Про банки і
банківську діяльність» встановлює ряд
обмежень і заборон, що стосується умов
здійснення окремих банківських
операцій. Приписи вказаної статті
Закону не містять заборони на видачу
кредитів у іноземній валюті
(розміщення залучених коштів у
іноземній валюті).

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і встановлений строк
відповідно до умов договору та вимогою
закону.

Згідно, ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Отже Банком був наданий кредит в
розмірі та на умовах, передбачених
Кредитним договором, однак, відповідач
ОСОБА_1 всупереч вимогам чинного
законодавства та умов Кредитного
договору належним чином свої
зобов'язання по поверненню банку
грошових коштів для погашення
заборгованості за кредитом,
відсотками, а також іншими витратами
відповідно до умов договору, що має
відображення у розрахунку
заборгованості, не виконав.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 має
нести відповідальність за порушення
останнім своїх обов'язків по
поверненню кредиту та по сплаті
відсотків за користування кредитом, а
також по сплаті інших штрафних санкцій,
передбачених вищезазначеним Кредитним
договором.

Згідно з розрахунком, наданим
позивачем, який перевірений судом,
загальна сума заборгованості
відповідача перед позивачем за
Кредитним договором станом на 30.09.2013р.
становить 4043,45 дол. США, у тому числі,
заборгованість по процентам у розмірі
3691,59 дол. США; заборгованість по комісії
- 100 дол. США; сума штрафу (фіксована
частина) - 62,58 дол. США, сума штрафу
(процентна складова) - 189,58 дол. США.

Доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦК
України, щодо неправильності
розрахунку заборгованості
відповідачем не надано, відтак,
розрахунок приймається судом як доказ
у вирішенні спору.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Таким чином, зібрані у справі докази та
їх належна оцінка вказують на
наявність підстав для задоволення
позову Банку про стягнення з
відповідача ОСОБА_1 заборгованості за
кредитом на загальну суму 4043,45 доларів
США.

Абзацом 2 п. 14 постанови від 18.12.2009р. №14
«Про судове рішення у цивільній
справі» Пленум Верховного Суду України
роз'яснив, що у разі пред'явлення позову
про стягнення грошової суми в іноземні
валюті суду слід у мотивувальній
частині рішення навести розрахунки з
переведенням іноземної валюти в
українську за курсом, встановленим
Національним банком України на день
ухвалення рішення.

Відповідно до повідомлення
Національного банку України від
05.02.2014р. на день ухвалення рішення
Національним банком України
встановлений такий офіційний курс
гривні до долара США: 100 доларів США
дорівнюють 799,30 грн.

Отже, приймаючи до уваги заявлені
Банком позовні вимоги в іноземній
валюті (в доларах США), а також
офіційний курс долара США до
української гривні на день ухвалення
рішення, з відповідача ОСОБА_1 підлягає
стягненню заборгованість за Кредитним
договором на загальну суму 4043,45 доларів
США, що за курсом НБУ дорівнює в
гривневому еквіваленті 32319,30 грн.

Таким чином суд вважає, що позов
обґрунтований і підлягає задоволенню,
оскільки викладені позивачем в позові
обставини знайшли своє підтвердження в
судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

З відповідача на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати в
сумі 323,10грн., що підтверджено платіжним
дорученням № ВОТМ2ВОЕ10 від 22.11.2013р.,
понесені позивачем при звернені з цим
позовом до суду.

Керуючись ст. 99 Конституції України, ст.
ст. 192, 203, 215, 524, 525, 533, 549, 550, 638, 1046, 1048 - 1050,
1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 2, 47, 49 Закону
України «Про банки і банківську
діяльність» від 07.12.2000 р. №2121-III, ст. 5
Декрету Кабінету Міністрів України
«Про систему валютного регулювання і
валютного контролю» від 19.02.1993р. № 15-93,
ст. ст. 1, 10, 11, 58, 59, 61, 209, 212, 214 - 215, 224-226, 228,
233 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовну заяву Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
боргу за кредитним договором -
задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:
НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1) на користь Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» (м.Дніпропетровськ,
вул.Набережна перемоги, буд. 50, ) за кредитним договором №
б/н від 03.05.2007р.:

- заборгованість по процентам - 3691 (три
тисячі шістсот дев'яносто один) дол. США
59 центів, що за курсом НБУ дорівнює в
гривневому еквіваленті 29506 (двадцять
дев'ять тисяч п'ятсот шість) грн. 88 коп.;

- заборгованість по комісії - 100 (сто)
дол. США 00 центів, що за курсом НБУ
дорівнює в гривневому еквіваленті 799
(сімсот дев'яносто дев'ять) грн. 30 коп.;

- штраф (фіксована частина) - 65
(шістдесят п'ять) дол. США 28 центів, що за
курсом НБУ дорівнює в гривневому
еквіваленті 521 (п'ятсот двадцять одна)
грн. 78 коп.;

- штраф (процентна складова) - 189 (сто
вісімдесят дев'ять) дол. США 58 центів, що
за курсом НБУ дорівнює в гривневому
еквіваленті 1515 (одна тисяча п'ятсот
п'ятнадцять) грн. 31 коп.,

а всього на загальну суму 4043 (чотири
тисячі сорок три) дол. США 45 центів, що
за курсом НБУ станом на 5 люте 2014 року
(один долар США дорівнює 7,993 гривень)
дорівнює в гривневому еквіваленті 32319
(тридцять дві тисячі триста
дев'ятнадцять) гривень 30 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:
НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1) на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «Приватбанк» (м.Дніпропетровськ,
вул.Набережна перемоги, буд. 50, ) суму судового збору в
розмірі 323 (триста двадцять три) гривні
10 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через Арцизький
районний суд Одеської області шляхом
подання апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо її не було подано протягом
строку оскарження; у разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя

Арцизького районного суду
Гусєва Н.Д.