АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного
провадження:22-796/1985/2014оловуючий у суді
першої інстанції: Саадулаєв
А.І.оповідач у суді апеляційної
інстанції: Семенюк Т.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Кравець В.А., Музичко С.Г.

при секретарі - Круглик В.В.

розглянувши в судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 2 вересня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» в особі філії
«»Придніпровське регіональне
управління Публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит»,
третя особа: ОСОБА_4 про визнання поруки
припиненою, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 2 вересня 2013 року у
задоволенні позову відмолено.

Не погоджуючись із рішенням суду,
ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог, вважаючи, що судом
порушені норми матеріального та
процесуального права, не враховано
обставини, які мають суттєве значення
для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, доводи апеляційної
скарги, заперечення, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду та матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Судом встановлено, що у травні 2013 року
позивач звернувся до суду з даним
позовом до відповідача про визнання
поруки припиненою, посилаючись в
обґрунтування своїх вимог на те, що 23
травня 2008 року між ним та філією
«Придніпровське РУ» ВАТ «Банк «Фінанси
та кредит» в забезпечення виконання
боргових зобов'язань ОСОБА_4 По
кредитному договору № 95/SF11-05-08 від 23
травня 2008 року, було укладено договір
поруки № 95/SF11-Р.

Зазначив, що порука є припиненою,
оскільки банк не скористався своїм
правом пред'явлення вимоги поручителю
протягом 6 місяців з дати настання
порушення зобов'язання. Окрім цього,
порука є припиненою з тієї підстави, що
відбулася заміна забезпеченого
зобов'язання, внаслідок чого
збільшився обсяг відповідальності
поручителя. Також, позивачем не
отримано Лист-вимогу, так як проживає
за адресою - АДРЕСА_1, а його направлено
на іншу адресу. Просив суд визнати
договір поруки № 95/SF11-Р припиненим.

Як вбачається з матеріалів справи, 23
травня 2008 року між Філія
«Придніпровське РУ» ВАТ «Банк «Фінанси
та Кредит» та ОСОБА_4 укладено договір
кредиту № 95/SF11-05-08, відповідно до умов
якого банк надає в тимчасове
користування на умовах забезпеченості,
поворотності, строковості, , платності
кредитні ресурси у сумі 7 700 грн. з
оплатою по процентній ставці 0, 0001
проценту річних.

23 травня 2008 року в якості забезпечення
виконання зобов'язання ОСОБА_4 за
кредитним договором № 95/SF11-05-08 від 23
травня 2008 року між ОСОБА_3 та філією
«Придніпровське РУ» ВАТ «Банк «Фінанси
та кредит» укладено договір поруки,
відповідно до умов якого поручитель
зобов'язався перед кредитором
відповідати у повному обсязі за
своєчасне та повне виконання боржником
зобов'язань за вищезазначеним
кредитним договором.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.

За положенням ч. 1 ст. 554 ЦК
України, у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Згідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України,
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Ч. 4 ст. 559 ЦК України встановлено,
що порука припиняється після
закінчення строку, встановленого в
договорі поруки. У разі, якщо такий
строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя. Якщо
строк основного зобов'язання не
встановлений або встановлений
моментом пред'явлення вимоги, порука
припиняється, якщо кредитор не
пред'явить позову до поручителя
протягом одного року від дня укладення
договору поруки.

Відмовляючи у задоволенні позову , суд
першої інстанції вважав його
необґрунтованим.

Колегія суддів не може погодитися
з доводами апелянта про те, що судом
першої інстанції не взято до уваги, що
договором поруки не передбачено
зобов'язання поручителя сплачувати 36%
за користування кредитом, оскільки п.п.
1.1 договору поруки № 95/SF11-Р від 23 травня
2008 року встановлено, що поручитель
зобов'язується перед банком
відповідати у повному обсязі за
своєчасне та повне виконання боржником
зобов'язань за кредитним договором.

Як роз'яснено у п. 24 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України
припинення договору поруки
пов'язується зі зміною забезпеченого
зобов'язання за відсутності згоди
поручителя на таку зміну та за умови
збільшення обсягу відповідальності
поручителя. Обсяг зобов'язання
поручителя визначається як умовами
договору поруки так і умовами
основного договору , якими визначено
обсяг зобов'язань боржника,
забезпечення виконання яких здійснює
поручитель.

Рішенням Апеляційного суду
Полтавської області від 11 квітня 2013
року встановлено, що відповідно до умов
договору поруки, ОСОБА_3 зобов'язався
перед банком відповідати у повному
обсязі за своєчасне та повне виконання
боржником зобов'язань за
вищезазначеним кредитним договором
Позичальник підписанням договору
поруки підтверджує, що для
застосування нової процентної ставки
не вимагається підписання стороною
інших додаткових документів , крім
цього договору, а тому доводи апелянта
про те, що він не давав згоди на
підвищення відсоткової ставки не
можуть бути прийняті судом до уваги.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській,
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Також колегія суддів не може
погодитися з доводами апелянта про те,
що Банком не направлялися Листи-Вимоги
на адресу позивача, так як вимога про
повернення кредиту у зв'язку із
неналежним виконанням умов кредитного
договору була направлена на адресу
ОСОБА_3 18 листопада 2009 року та отримана
ним особисто 20 листопада 2009 року та 21
листопада 2009 року.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду також не спростовують
та не впливають на їх правильність.

Оскільки рішення суду постановлене з
дотриманням норм діючого
законодавства, висновки суду
обґрунтовані, відповідають обставинам
справи, колегія суддів не вбачає
підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 2 вересня 2013 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді