Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ
Справа № 22-ц/778/884/14 Головуючий у 1
інстанції: Пономаренко Л.Е.
Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«11» лютого 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Бондаря М.С.,

суддів: Дашковської А.В.,

Подліянової Г.С.,

при секретарі: Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 31 січня 2013 року по справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агро Капітал
Менеджмент» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2012 року ТОВ «Агро Капітал
Менеджмент» звернулось з вказаним
позовом до ОСОБА_3

В обгрунтування позову зазначило, що
між ТОВ «Агро Капітал Менеджмент» і
ОСОБА_3 був укладений договір № 18/11- К
від 07 квітня 2011 року, за умовами п. 2.1
якого ТОВ «Агро Капітал Менеджмент»
зобов'язалось надати пакет
агротехнічних послуг -
сільськогосподарське устаткування та
обладнання , а ОСОБА_3 прийняти ці
послуги та сплатити за них.

Згідно з п. 4.1 договору, ціна пакету
агротехнічних послуг становить 109 360,00
грн. Відповідно до пункту 4.6 договору,
покупець повинен був сплатити
авансовий платіж протягом 5 робочих
днів після підписання цього договору.

Відповідно до п. 4.7 договору та за
Розкладом, який є невід'ємною частиною
договору, відповідач повинен був
сплачувати щомісячні платежі протягом
періоду, визначеного у розкладі (з
15.04.2011р-10.10.2011р.).

14 квітня 2011 року ОСОБА_3 сплатила ТОВ
«Агро Капітал Менеджмент» 20 000 грн.,
після чого отримала пакет
агротехнічних послуг за накладною від
15.04.2011 року № РН-83.

Однак, у порушення ст. 526 ЦК України та п.
4.7 договору, ОСОБА_3 здійснювала платежі
несвоєчасно та не у повному обсязі,
станом на 27.08.2012 року нею було сплачено
лише 40 000 грн., заборгованість склала
197155 грн. 79 коп. : заборгованість з
урахуванням індексів інфляції - 69
533грн.40 коп., 3% річних - 1040 грн. 39 коп.,
заборгованість за пенею - 126582 грн.

Посилаючись на положення ст.625 ЦК
України, позивач просив стягнути з
ОСОБА_3 на його користь 197 155,79 грн. та
судові витрати.

Рішенням Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 31 січня 2013 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Агро
Капітал Менеджмент» кошти в розмірі 80
400,79 грн. та судовий збір в розмірі 804
грн.

Не погоджуючись із зазначеним
рішенням, ОСОБА_3 подала апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
необґрунтованість рішення суду,
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове про відмову в задоволенні позову.

Рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 11 червня 2013
року апеляційну скаргу ОСОБА_3
задоволено, рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 31 січня 2013 року скасовано,
ухвалено нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 04 грудня 2013 року
касаційну скаргу ТОВ «Агро Капітал
Менеджмент» задоволено, рішення
апеляційного суду Запорізької області
від 11 червня 2013 року скасовано, справу
направлено на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

В засідання апеляційного суду належним
чином повідомлений апелянт не з'явився,
причини неявки суду не повідомив, тому
колегія визнала за можливе, на підставі
ст.305 ч.2 ЦПК України, розглянути справу
за відсутності апелянта.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 307 ЦПК України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Обгрунтовуючи підставність позову, ТОВ
"Агро Капітал Менеджмент" посилалось на
те, що відповідач прострочила платежі
за договором, тому має сплатити залишок
передбаченої договором суми з
урахуванням 3 % річних, інфляційних
втрат і пені.

Основним доводом апеляційної скарги є
те, що судом першої інстанції не взято
до уваги факт продажу їй позивачем
товару неналежної якості.

Судом першої інстанції встановлено, що
07 квітня 2011 року між ТОВ "Агро Капітал
Менеджмент" та ОСОБА_3 був укладений
договір № 18/11-К (далі - Договір),
відповідно до умов якого товариство
взяло на себе зобов'язання надати
відповідачу пакет агротехнічних
послуг (сільськогосподарське
устаткування та обладнання), а ОСОБА_3
зобов'язалася його прийняти та
сплатити за ці послуги 109 360 грн. згідно
з договором.

Згідно з видатковою накладною №
РН-0000083, 15 квітня 2011 року ОСОБА_3
отримала за вказаним договором товар
на суму 109 360 грн. (а. с. 14).

Із виписок ПАТ "Райффайзен Банк Аваль"
вбачається, та не заперечується
сторонами, що ОСОБА_3 за період з 14
квітня 2011 року по 30 серпня 2011 року
сплатила за придбаний товар 40 000 грн. (а.
с. 15 - 20).

Вирішуючи зазначений спір по суті, суд
першої інстанції, посилаючись на
приписи ст.ст.712, 655 ЦК України, вірно
виходив з того, що за своєю правовою
природою укладений між сторонами
договір є договором купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається,
як на підставу своїх вимог. Статтями 58,
59 ЦПК України передбачено поняття
належності та допустимості доказів.

Крім того, виконуючи вимоги ч. 4 ст. 338
ЦПК України, за якою висновки і мотиви,
з яких скасовані рішення, є
обов'язковими, зокрема, для суду
апеляційної інстанції при новому
розгляді справи, апеляційний суд
враховує висновки ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 04 грудня 2013 року.

В даній ухвалі Вищий спеціалізований
суд України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшов того
висновку, що в матеріалах справи
відсутні будь-які докази того, що
переданий відповідачу товар був
неналежної якості, як і відсутні докази
звернення відповідача до позивача з
претензією, що переданий їй товар є
неналежної якості та його неможливо
використовувати за призначенням.

Більше того, із наданих банком доказів
вбачається, що отримавши у квітні 2011
року товар, обумовлений договором,
ОСОБА_3 здійснювала його оплату згідно
з умовами договору та графіком
платежів протягом трьох місяців, що
свідчить про прийняття нею вказаного
товару.

Посилання відповідача на відсутність
підписаного між сторонами акту
прийому-передачі товару, про який
зазначається в п. 6.3. договору від 07
квітня 2011 року № 18/11-К та відсутність
додаткового розкладу внесення
платежів за договором, як на докази
того, що товар, поставлений позивачем,
був неналежної якості, є
безпідставними.

Так, згідно з п.6.3. Договору,
устаткування доставляється у
комплекті постачальником
безпосередньо клієнту, без змін або
модифікацій. Обов'язком клієнта є
перевірити комплект устаткування
(обладнання) та підписати акт виконаної
поставки (прийому-передачі). Клієнт,
коли приймає поставлений комплект
устаткування, визнає, що устаткування
знаходиться у доброму робочому стані і
він не має претензій до третіх осіб або
компанії.

У той же час, відсутність акту
прийому-передчі товару за наявності
підписаної відповідачем видаткової
накладної про отримання товару та
наступної часткової його оплати, не
свідчить про те, що обумовлене
договором устаткування та обладнання
їй було передано у неякісному стані.

Суд першої інстанції надав належну
оцінку запереченням відповідача щодо
неналежної якості товару, з
урахуванням обставин отримання ОСОБА_3
товару, його використання, здійснення
за нього платежів, відсутності
будь-яких зауважень та претензій
стосовно його якості до моменту
звернення позивача до суду, а також
відсутності заявлених до суду вимог на
підставі положень Закону України « Про
захист прав споживачів».

До того ж, посилаючись в апеляційній
скарзі на те, що суд першої інстанції не
надав оцінку запереченням відповідача
щодо неналежної якості товару,
відповідач також не вказує, в чому саме
полягають недоліки отриманого нею
товару.

Судом вірно встановлено, що відповідач
ОСОБА_3 систематично порушувала умови
Договору в частині несвоєчасної оплати
вартості поставленого товару. Крім
того, відповідач на протязі тривалого
часу не погашала наявну у неї
заборгованість, в результаті чого
протиправно користувалась чужими
грошовими коштами.

За положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти :від простроченої
суми, якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Відповідно до п.4.9 Договору, у разі
порушення терміну та порядку сплати
вартості ( внесення внесків)
устаткування ( обладнання) Клієнт
сплачує Компанії пеню в розмірі одного
відсотка від суми затриманого платежу
за кожен день прострочення (а.с.9).

З дослідженого судом розрахунку
вбачається, що ТОВ «Агро Капітал
Менеджмент» нараховано:
заборгованість з урахуванням індексу
інфляції - 69 533 грн. 40 коп.;
заборгованість 3% річних за період
простроченого платежу - 1040 грн. 39 коп.;
пеня за період 6 (шість місяців) на
підставі п. 4.9 Договору в розмірі одного
відсотка від суми затриманого платежу
за кожен день прострочення - 126582 грн.
Розрахунок, наданий ТОВ «Агро Капітал
Менеджмент», відповідачем не
оспорювався.

За таких обставин справи, які
підтверджуються належними і
допустимими доказами та відповідно до
зазначених норм матеріального права,
колегія суддів приходить до висновку,
що, задовольняючи частково позовні
вимоги, суд першої інстанції дійшов
правильного і обґрунтованого висновку
про те, що ТОВ «Агро Капітал
Менеджмент» мало право вимагати
стягнення заборгованості з
урахуванням індексу інфляції; трьох
процентів річних та пені від боржника
ОСОБА_3, оскільки боржник порушила
умови договору, що виразилося в
неналежному виконанні договірних
зобов'язань, а саме - в простроченні
платежів згідно з умовами договору,
неповерненні коштів.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 31 січня 2013 року у цій справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: