Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/192/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Орендовський В.А.
Доповідач Авраменко Т. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

03.02.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючої судді :
Авраменко Т.М.

суддів:
Белінської І.М., Суровицької Л.В.,

при секретарі :
Ткаченко Т.О.

за участю сторін та представника
позивача

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
та апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Новомиргородського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 14 листопада 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_3, про
виселення наймача з житлового
приміщення.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які прибули в судове засідання,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів, -

В С Т А Н О
В И Л А:

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернувся
в суд із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
третя особа ОСОБА_3, про виселення
наймача з житлового приміщення.

Зазначав, що на підставі
спільної сумісної власності він та
дружина ОСОБА_3 є власниками будинку
АДРЕСА_1 що підтверджується свідоцтвом
про право власності. З 2004 року вони
дозволили відповідачам тимчасово
проживати у вказаному будинку, уклавши
фактично договір найму жилого
приміщення. В лютому 2013 року позивач
запропонував відповідачам звільнити
будинок. 26 липня 2013 року направив їм
письмову вимогу про звільнення будинку
до 10 серпня 2013 року. Вимога про
виселення відповідачами не виконана,
будинок вони не звільнили.

Просив суд виселити відповідачів
із вказаного будинку.

За заявою участь у розгляді справи
приймав прокурор Новомиргородського
району Кіровоградської області (а.с.47,
49).

Рішенням Новомиргородського
районного суду Кіровоградської
області від 14 листопада 2013 року в
задоволенні позову відмовлено. Суд
дійшов висновку, що відповідачі
вселилися у спірний будинок не як
наймачі, а як члени сім'ї власника
будинку, тому підстави для їх виселення
відсутні .

В апеляційній скарзі
позивач ОСОБА_2 просить скасувати
рішення суду першої інстанції,
ухвалене з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
та ухвалити нове рішення про
задоволення позову. Зазначає, що
спірний будинок є його власністю та
власністю його дружини, відповідачам
дозволено тимчасово проживати в
будинку і вони ніколи не були членами
їх сім'ї. Відповідач ОСОБА_4 має на праві
власності будинок, який знаходиться в
АДРЕСА_2 та є співвласником будинку
АДРЕСА_3, який придбала в період шлюбу з
батьком відповідачки ОСОБА_5

В апеляційній скарзі третя особа
ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду
першої інстанції, ухвалене з
порушенням норм матеріального і
процесуального права, та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.
Зазначає, що спірний будинок придбаний
за її спільні кошти та кошти її
чоловіка, суд безпідставно визнав
відповідачів, з якими укладено усний
договір найму житла, членами їх сім'ї.

В засіданні апеляційного суду
позивач та третя особа підтримали свої
апеляційні скарги, а відповідачі
просили відхилити апеляційні скарги,
оскільки рішення суду є законним.
Прокурор в засідання апеляційного суду
не прибув, заперечення на апеляційну
скаргу не подавав (а.с.105,111,114,130,131).

Колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги підлягають
задоволенню частково з наступних
підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом, а обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються, як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні. Проте зазначені
вимоги закону залишилися поза увагою
суду першої інстанції.

Матеріалами справи підтверджується,
що позивач ОСОБА_2 на підставі
свідоцтва про право власності,
виданого 23 лютого 2007 року
Рубаномостівською сільською радою, є
власником житлового будинку з
надвірними будівлями, що знаходиться в
АДРЕСА_1 (а.с.14,15).

Позивач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_3
перебувають в зареєстрованому шлюбі з
08 вересня 1991 року, мають трьох дітей,
які є повнолітніми (а.с.10-12).

Місце їх проживання було зареєстроване
в АДРЕСА_4, а з 19 липня 2013 року їх місце
проживання зареєстроване в АДРЕСА_1
(а.с.3-5,16).

В зазначеному будинку також
зареєстровані: їх невістка ОСОБА_6,
відповідач ОСОБА_5 та її малолітній син
ОСОБА_7. (а.с.124). Місце проживання
відповідача ОСОБА_4 в цьому будинку не
зареєстроване (а.с.17,124). Позивач та
відповідачі не є родичами.

Відмовляючи в позові про
виселення, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідачі є
членами сім'ї власника будинку, проте
погодитися з таким висновком суду не
можна з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції (ч.1 ст.303 ЦПК України).

Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК України
до членів сім'ї власника будинку
належать особи, зазначені в ч.2 ст.64
цього Кодексу: дружина власника, їх
діти і батьки. Членами сім'ї може бути
визнано й інших осіб, якщо вони
постійно проживають разом з власником
і ведуть з ним спільне господарство.

Сім'ю складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки. Сім'я
створюється на підставі шлюбу,
кровного споріднення, усиновлення, а
також на інших підставах, не
заборонених законом і таких, що не
суперечать моральним засадам
суспільства ( ч. 2 і ч.4 ст. 3 СК України).

Позивач не визнає, що відповідачі
є членами його сім'ї. Відповідач ОСОБА_4
посилається на те, що спірний будинок
вона купила, після чого вселилася в
будинок зі своєю дочкою ОСОБА_5

Відповідачі позову про визнання їх
членами сім'ї власника будинку не
подавали, разом з тим підставу для
відмови в позові суд обґрунтував саме
тим, що відповідачі вселилися в спірний
будинок , як члени сім'ї власника
будинку. Наведене свідчить, що суд
вирішив спір, вийшовши за межі позовних
вимог та підстав позову.

Позивач просив виселити
відповідачів з належного йому на праві
власності житлового будинку на
підставі ч.3 ст.168, ст.169 ЖК України, як
наймачів житлового приміщення,
оскільки будинок потрібен для його
проживання та проживання його сім'ї.

Відповідно до ч.1 ст.810 ЦК України
за договором найму житла одна сторона -
власник житла (наймодавець) передає
або зобов'язується передати другій
стороні (наймачеві) житло для
проживання у ньому на певний строк за
плату. Договір найму житла укладається
у письмовій формі (ч.1 ст.811 ЦК України).
Позивач пояснив, що договір найму в
письмовій формі не укладався, кошти за
найм житла відповідачі йому не платили.

Суд дійшов правильного і
обґрунтованого висновку про
недоведеність позивачем належними та
допустимими доказами укладення між
сторонами договору найму житлового
будинку та вселення в будинок
відповідачів як наймачів. Доводи
апеляційної скарги такого висновку
суду не спростовують. Передбачені
законом підстави для задоволення
позовних вимог про виселення
відповідачів, як наймачів житлового
будинку, відсутні.

За таких обставин відповідно до
п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України рішення суду
першої інстанції про відмову в позові
про виселення відповідачів, як членів
сім'ї власника будинку, підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову в позові про виселення ,
оскільки не доведено, що відповідачі є
наймачами будинку.

На підставі викладеного,
керуючись п.2 ч.1 ст.307, ст.309, ч.2 ст.314,ст.316
ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л
А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та
апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Новомиргородського
районного суду Кіровоградської
області від 14 листопада 2013 року
скасувати .

В задоволенні позову ОСОБА_2 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_3, про
виселення наймача з житлового
приміщення відмовити.

Рішення набирає чинності з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуюча суддя:

судді: