№ 2-205/1600/2014
Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська у складі:
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
територіальної громади в особі
Дніпропетровської міської ради, треті
особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом, -
ОСОБА_1 4 грудня 2013 року звернулася з
позовом до суду до відповідачів ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права
власності в порядку спадкування за
Ухвалою судді Ленінського районного
суду м. Дніпропетровська від 9 грудня 2013
року позов було залишено без руху, а
позивачу запропоновано протягом п'яти
днів з дня отримання копії ухвали
усунути недоліки, з метою усунення яких
23 грудня 2013 року позивачем було подано
позовну заяву з додатками.
Позивач у своєму позові
посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року
померла її мати ОСОБА_5. Після її смерті
відкрилася спадщина у вигляді 18/100
частин домоволодіння АДРЕСА_1 Позивач є
єдиним спадкоємцем першої черги після
смерті своєї матері. Вона у
встановлений законом строк звернулася
до нотконтори з заявою про прийняття
спадщини, але у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на спірну
частину домоволодіння їй було
відмовлено у зв'язку з тим, що спірна
частина домоволодіння померлій
належить на підставі свідоцтва про
право на спадщину від 30 жовтня 1970 року,
але рішенням народного суду
Ленінського району м. Дніпропетровська
від 11 квітня 1977 року ідеальні долі
співвласників домоволодіння було
змінено, і визначено, що ОСОБА_5
належить 18/100 частин домоволодіння, але
перереєстрація права власності в БТІ у
встановленому порядку за життя ОСОБА_5
проведена не була. Іншим шляхом, крім
судового, на теперішній час отримати
спадщину позивач не має можливості.
Позивач у своєму позові просила
визнати за собою право власності в
порядку спадкування за законом на 18/100
частин домоволодіння АДРЕСА_1 яке
складається в житловому будинку літ. Е-1
квартира № 4, підвалу літ. Е-1, сіней літ.
е, огорожі № 5, в загальному
користуванні огорожі № 2, 10, після
смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2
року. У своїй заяві до суду позивач
справу просив розглянути за його
відсутності, ухваливши рішення, яким
позовні вимоги задовольнити.
Представник відповідача проти
задоволення позовних вимог
заперечувала та просила у задоволенні
позову позивачу відмовити.
Третя особа ОСОБА_2 у судове
засідання не з'явився, про час та місце
слухання справи повідомлявся належним
чином, про причини своєї неявки суд не
Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове
засідання не з'явилися, про час та місце
слухання справи повідомлялися
належним чином, у своїх заявах до суду
просили справу слухати за їх
відсутності, ухваливши рішення, яким
позовні вимоги задовольнити.
Перевіривши матеріали справи,
оцінивши надані та добуті докази, суд
вважає позовну заяву такою, що підлягає
задоволенню за наступних підстав.
Судом встановлено, що матір'ю ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, була ОСОБА_5. (а.с. 7). 10
квітня 1987 року позивач зареєструвала
шлюб з ОСОБА_6 і змінила прізвище на
На підставі свідоцтва про право на
спадщину від 30 жовтня 1970 року, виданого
Другою держнотконторою та
зареєстрованого в реєстрі за № 2-2907,
ОСОБА_5 належить 25/50 частин
домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с. 10). Право
власності у встановленому порядку 13
листопада 1970 року було зареєстровано в
ДМБТІ (а.с. 10 оберт).
Рішенням народного суду Ленінського
району м. Дніпропетровська від 11 квітня
1977 року ідеальні долі співвласників
домоволодіння було змінено, і
визначено, що ОСОБА_5 належить 18/100
частин домоволодіння, яке складається
з житлового будинку Е-1 квартира № 4 (а.с.
11), але перереєстрація права власності
в БТІ у встановленому порядку за життя
ОСОБА_5 проведена не була.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 померла (а.с. 9).
Після її смерті відкрилася спадщина у
тому числі на 18/100 частин домоволодіння
АДРЕСА_1

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець
за заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.

На підставі ч. 1 ст. 1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Позивачем протягом строку, визначеного
ч. 1 ст. 1270 ЦК України, було у
встановленому порядку подано заяву про
прийняття спадщини до Другої
дніпропетровської держнотконтори (а.с.
39).

Єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_5
була її донька ОСОБА_1, 21 грудня 2013 року
Другою дніпропетровською
держнотконторою їй було видано
свідоцтво про право на спадщину за
законом після смерті матері на грошові
внески з відсотками, які знаходяться в
банку (а.с. 56).

Разом з тим, отримати у встановленому
порядку свідоцтво про право на
спадщину за законом в нотконторі на
спірну частину домоволодіння позивач
не має можливості, оскільки ОСОБА_5 за
життя не було перереєстровано право
власності щодо зміни ідеальних часток
співвласників домоволодіння, яку було
здійснено рішенням народного суду
Ленінського району м. Дніпропетровська
від 11 квітня 1977 року, тому Другою
дніпропетровською держнотконторою
постановою про відмову у вчиненні
нотаріальної дії № 4766/02-31 до с/с 407/2013
від 16 листопада 2013 року позивачу було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом.

Своїм листом № 12686 від 1 листопада 2013
року КП «ДМБТІ» Дніпропетровської
облради повідомило, що згідно акту
ідеальних часток, який було складено 23
червня 1996 року спеціалістом КП «ДМБТІ»,
у фактичному користуванні ОСОБА_5
знаходиться в житловому будинку літ. Е-1
квартира № 4, підвал під Е-1, сіни е,
огорожа № 5, в загальному користуванні
огорожі № 2, 10 (а.с. 12).

З технічного паспорта, виготовленого
ДМБТІ станом на 31 січня 1974 року,
вбачається, що усі будівлі і споруди,
фактичне користування якими БТІ
визначило в акті ідеальних часток від 23
червня 1996 року за ОСОБА_5, існували на
час його виготовлення і не є
самовільними будівлями та спорудами
(а.с. 15-21).

Таким чином, суд вважає можливим
визнати за позивачем право власності в
порядку спадкування за законом на 18/100
частин домоволодіння АДРЕСА_1 після
смерті матері ОСОБА_5, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, оскільки, хоча ОСОБА_5
і не було перереєстровано за життя
право власності відповідно до рішення
народного суду Ленінського району м.
Дніпропетровська від 11 квітня 1977 року в
КП «ДМБТІ» у встановленому порядку,
іншим шляхом, крім визнання права
власності в порядку спадкування у
судовому порядку, у позивача немає
можливості захистити своє право і
отримати спадщину.

На підставі викладеного,
керуючись ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270
ЦК України, ст. ст. 10, 11, ч. 2 ст. 197, 209, 212-215,
218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 власності в порядку
спадкування за законом на 18/100 частин
домоволодіння АДРЕСА_1 яке складається
в житловому будинку літ. Е-1 квартира №
4, підвалу літ. Е-1, сіней літ. е, огорожі
№ 5, в загальному користуванні огорожі
№ 2, 10, після смерті ОСОБА_5, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Ленінський районний суд
м. Дніпропетровська шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Суддя