У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 р. Справа №607/98/14-ц
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області в складі:

головуючого
Грицака Р.М.

за участю секретаря
Бурячинської Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі скаргу
публічного акціонерного товариства
«ВіЕС Банк» на дії Головного
управління юстиції у Тернопільській
області в особі відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби, приватного
підприємства "Нива-В.Ш." в особі філії 20
приватного підприємства "Нива - В.Ш." про
визнання дій неправомірними та
визнання прилюдних торгів недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ПАТ «ВіЕС Банк» (
правонаступник ПАТ «Фольксбанк»)
звернувся до суду з скаргою на дії
Головного управління юстиції у
Тернопільській області в особі відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби, приватного підприємства
"Нива-В.Ш." в особі філії 20 приватного
підприємства "Нива - В.Ш." в якій просить
визнати дії державного виконавця в
частині проведення третьої уцінки
майна по виконавчих провадженнях за №
33988132 та № 33988889 з виконання виконавчих
листів виданих 31.07.2012 р. на підставі
рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільській
області у справі № 1915/2016/2012 про
солідарне стягнення боргу з Приватного
підприємства «Мегіс» та ОСОБА_1 в
користь Публічного акціонерного
товариства «Фольксбанк», та передачу
арештованого по вказаних виконавчих
провадження нерухомого майна для
примусової реалізації 18.05.2013р. такими,
що не відповідають вимогам закону, а
також визнати недійсними результати
прилюдних торгів що відбулись 15.05.2013р.
проведених Філією 20 Приватного
підприємства «Нива - В.Ш.» з примусової
реалізації нерухомого майна
вищевказаних боржників реєстраційний
№ лоту 932276, з реалізації: домоволодіння
що складається з будинку загальною
площею 181,3 кв.м., реєстраційний номер
майна 35177036, та земельної ділянки площею
0.0193га; кадастровий номер 010180060, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
реєстрацій № лоту 932290, з реалізації:
домоволодіння, загальною площею 290,5
кв.м., реєстраційний номер майна 30163896,
за адресою: АДРЕСА_2 - реєстрацій №
лоту 932280, з реалізації: домоволодіння,
загальною площею 181,5 кв.м.,
реєстраційний номер майна 35176547 -
АДРЕСА_3

В обґрунтування заявлених вимог,
скаржник вказує на те, що державним
виконавцем порушено порядок
реалізації майна, на яке звернено
стягнення, визначений Законом України
«Про виконавче провадження»,
Інструкцією про проведення виконавчих
дій, затвердженої наказом Міністерства
юстиції України 15 грудня 1999 р. N 74/5, та
Тимчасовим положення про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна ( далі Тимчасового положення),
зокрема державним виконавцем не вжито
жодних дій для повідомлення Стягувача
про факт не реалізації майна з
повторних торгів, не запропоновано
вирішити питання про залишення за
собою нереалізованого майна та не
повідомлено про проведення повторної
уцінки майна, а самочинно реалізовано
на третіх прилюдних торгах майно, хоча
згідно п. 4.9 Тимчасового положення, якщо
майно не було продане або прилюдні
торги не відбулися, двічі то майно
знімається з прилюдних торгів.

В судовому засіданні представник
скаржника скаргу підтримав,
посилаючись на викладені у ній
обставини та просить її задовольнити.

Представник Головного управління
юстиції у Тернопільській області в
особі відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав та подав суду
письмове заперечення, в якому зазначає,
що державним виконавцем відповідно до
вимог Закону України «Про виконавче
провадження», Закону України «Про
іпотеку», Інструкції з організації
примусового виконання рішень в рамках
примусового виконання виконавчого
листа 1915/2046/2012 виданого Тернопільським
міськрайонним судом 31 липня 2012 року про
стягнення солідарно із приватного
підприємства «Мегіс», ОСОБА_1, ОСОБА_2,
приватного підприємства «Ранал» в
користь публічного акціонерного
товариства «Фольксбанк»
заборгованість за кредитним договором
№КР46868 від 05.02.2008 року в розмірі 668187,45
доларів США, що еквівалентно 5338817,72 грн.,
21029,13 грн. - пені, а також 3219 грн. судового
збору, проведено опис, арешт та оцінку
та реалізацію на прилюдних торгах
майна боржника ПП «Мегіс», вимоги
позивача є безпідставними тому просить
відмовити в їх задоволенні.

Представник приватного
підприємства "Нива-В.Ш." в особі філії 20
приватного підприємства "Нива - В.Ш.", в
судове засідання не з'явився з
невідомих на те суду причин, хоча про
день та час розгляду справи був
повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши та оцінивши докази по
справі, суд приходить до висновку, що
скарга не підлягає до задоволення з
наступних підстав:

ПАТ «Фольксбанк» змінило назву на
ПАТ «ВіЕС Банк», що підтверджується
статутом, який затверджено загальними
зборами акціонерів від 11.10.2013 року.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче
провадження" визначено, що виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

В силу ст. 12 названого Закону, сторони
виконавчого провадження мають право,
між іншим, оскаржувати рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця з
питань виконавчого провадження у
порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч. 2 статті 387 ЦПК України, у разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Згідно ст. 387 ч. 3 ЦПК України, якщо
оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність були прийняті чи вчинені
відповідно до закону, в межах
повноважень державного виконавця і
права чи свободи заявника не було
порушено, суд постановляє ухвалу про
відмову у задоволенні скарги.

Державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Тернопільській області постановою від
23.08.2012 року відкрито виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа №1915/2046/2012 виданого
Тернопільським міськрайонним судом 31
липня 2012 року про стягнення солідарна
із приватного підприємства «Мегіс»,
ОСОБА_1, ОСОБА_2, приватного
підприємства «Ранал» в користь
публічного акціонерного товариства
«Фольксбанк» заборгованість за
кредитним договором №КР46868 від 05.02.2008
року в розмірі 668187,45 доларів США, що
еквівалентно 5338817,72 грн., 21029,13 грн. -
пені, а також 3219 грн. судового збору.

13 листопада 2012 року головним
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Тернопільській області було проведено
опис та арешт майна боржника -
Приватного підприємства «Мегіс», а
саме: домоволодіння, реєстраційний
номер майна 35176547, за адресою: АДРЕСА_3 та
земельну ділянку кадастровий номер
010180059; домоволодіння,
реєстраційний номер майна 35177036, за
адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку
кадастровий номер 010180060;
домоволодіння, реєстраційний номер
майна 30163896, за адресою: АДРЕСА_2 та
земельну ділянку кадастровий номер
010180045, про що складено Акт опису й
арешту майна.

Окрім того, вказане майно згідно
Іпотечного договору від 06 грудня 2011
року посвідченого приватним
нотаріусом Тернопільського
міськрайонного нотаріального округу
ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за
№ 2567 передано в іпотеку (заставу)
Позивачу. Та згідно актів опису та
арешту від 13.11.2012р. проведено опис
даного майна для примусової
реалізації.

15.01.2013 та 12.02.20013р. Державним виконавцем
згідно п, 3 статті 58 Закону України «Про
виконавче провадження» повідомлено
стягувача про вартість описаного та
арештованого майна.

На підставі заявки про
реалізацію арештованого майна між
відділом примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Тернопільській області та Філією 20
Приватного підприємства «Нива - В.Ш.» 18
лютого 2013 року укладено Договори
№2013015, №201301 №2013017 «Про надання послуг
по організації і проведенню
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна, що є
предметом іпотеки».

01.03.2013р. Філією 20 Приватного
підприємства «Нива - В.Ш.» повідомлено
ПАТ «Фольксбанк» про проведення
13.03.2013р. прилюдних торгів з примусової
реалізації нерухомого майна за
стартовою ціною лоту що відповідає
експертній оцінці проведеній по
виконавчому провадженню.

Відповідно до повідомлень Філії 20
Приватного підприємства «Нива - В.Ш»|
від 13 березня 2013 року вих. №040/03/13,
№041/03/13, №042/03/13 прилюдні торги з
реалізації вищезгаданого арештованого
нерухомого майна не відбулися у зв'язку
відсутністю покупців.

Згідно частини 5 статті 62 Закону
України «Про виконавче провадження» не
реалізоване на прилюдних торгах,
аукціонах або на комісійних умовах
протягом двох місяців майно підлягає
уцінці державним виконавцем, що
проводиться в десятиденний строк з дня
визнання прилюдних торгів чи аукціону
такими, що не відбулися, або закінчення
двомісячного строку реалізації майна
на комісійних умовах. Майно може бути
уцінене не більш як на 30 відсотків. У
разі не реалізації майна в місячний
строк з дня проведення уцінки воно
повторно уцінюється в такому самому
порядку, але не більш як на 50 відсотків
початкової вартості майна.

Пункт 6 цієї ж статті наголошує, що
у разі якщо в місячний строк з дня
проведення повторної уцінки майно не
реалізовано на прилюдних торгах,
аукціонах або на комісійних умовах,
державний виконавець повідомляє про це
стягувачу і пропонує йому вирішити
питання про залишення за собою
нереалізованого майна, крім майна,
конфіскованого за рішенням суду.

Відповідно до пункту 4.5.10.
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, затвердженої Наказом
Міністерства юстиції України від 02
квітня 2012 року №512/5 у разі якщо майно не
було продано у зв'язку з відсутністю
попиту, воно підлягає уцінці державним
виконавцем відповідно до чинного
законодавства, яка проводиться в
десятиденний строк з дня визнання
прилюдних торгів чи аукціону такими, що
не відбулися, або закінчення строку
реалізації майна на комісійних умовах.
Про проведення уцінки майна державним
виконавцем складається акт, у якому
зазначаються реквізити виконавчого
документа та номер виконавчого
провадження, вартість майна, за якою
воно передавалося на реалізацію,
вартість майна після уцінки. Про
проведення уцінки майна та її
результати державний виконавець не
пізніше наступного робочого дня після
її проведення повідомляє
спеціалізовану організацію, що
здійснює реалізацію майна.

18 березня 2013 року головним
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Тернопільській області складено Акти
уцінки (переоцінки) описаного
(арештованого) майна, яке не
реалізувалося на прилюдних торгах та
уцінено вищезгадане арештоване
нерухоме майно на 25 % від експертної
оцінки без урахування ПДВ.

20.03.2013р. Філією 20 Приватного
підприємства «Нива - В.Ш» повідомлено
ПАТ «Фольксбанк» про проведення
08.04.2013р. прилюдних торгів з примусової
реалізації нерухомого майна за
стартовою ціною лотів нижчою на 25% від
початкової вартості майна.

Відповідно до повідомлень Філії 20
Приватного підприємства «Нива - В.Ш»
від 08 квітня 2013 року вих. №020/04/13, №021/04/13
прилюдні торги з реалізації
арештованого нерухомого майна «Мегіс»
не відбулися у зв'язку відсутністю
покупців.

Порядок реалізації арештованого
майна передбачено Законами України
"Про виконавче провадження", «Про
іпотеку» та Тимчасовим положенням про
порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від
27 жовтня 1999 року № 68/5.

Згідно вимог п.п. 4.9, 7.3 Тимчасового
положення про порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого майна якими встановлено,
що якщо прилюдні торги не відбулися
двічі, то майно знімається з торгів, про
що спеціалізована організація в
триденний термін повідомляє
державного виконавця.

Законом України «Про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України щодо врегулювання відносин між
кредиторами та споживачами фінансових
послуг» № 3795-УІ від 22.09.2011р., у частині
внесення змін до статті 49 Закону
України «Про іпотеку» (п.п.4 п.6), були
внесенні зміни, шляхом доповнення
частини 2-ї речення наступного змісту:
«якщо іпотекодержатель не скористався
правом придбання предмета іпотеки за
початковою ціною, шляхом заліку своїх
забезпечених вимог в рахунок ціни
майна, за результатами других
прилюдних торгів призначається
проведення у тому самому порядку
третіх прилюдних торгів. Початкова
ціна продажу предмета іпотеки на
третіх прилюдних торгах може бути
зменшення не більш як на 50 відсотків
початкової вартості майна. У частині 3-й
слово «других» замінено словом
«третіх».

Згідно ст.49 Закону України «Про
іпотеку» протягом десяти днів з дня
оголошення прилюдних торгів такими, що
не відбулись, іпотекодержателі та інші
кредитори боржника відповідно до
пріоритету їх зареєстрованих вимог
мають право придбати предмет іпотеки
за початковою ціною шляхом заліку
своїх забезпечених вимог в рахунок
ціни майна. Якщо іпотекодержатель не
скористався правом, передбаченим
частиною першою цієї статті за
результатами перших прилюдних торгів,
призначається проведення на тих же
умовах других прилюдних торгів, які
мають відбутись протягом одного місяця
з дня проведення перших прилюдних
торгів. Початкова ціна продажу
предмета іпотеки на других прилюдних
торгах може бути зменшено не більш ніж
на 25 відсотків. Якщо іпотекодержатель
не скористався правом, передбаченим
частиною першою цієї статті, за
результатами других прилюдних торгів
призначається проведення у тому самому
порядку третіх прилюдних торгів.
Початкова ціна продажу предмета
іпотеки на третіх прилюдних торгах
може бути зменшена не більш як на 50
відсотків початкової вартості майна.

Питання проведення зменшення
початкової ціни продажу майна є
складовою частиною виконавчих дій, які
проводить державний виконавець, у разі
незгоди з вчиненими виконавчими діями
сторона виконавчого провадження має
право оскаржити ці дії у строк й
порядку, передбаченому Законом України
«Про виконавче провадження».

09 квітня 2013 року та 25 квітня 2013
року головним державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Тернопільській області складено Акти
уцінки (переоцінки) описаного
(арештованого) майна, яке не
реалізувалося на прилюдних торгах та
уцінено вищезгадане арештоване
нерухоме майно на 25 % від вартості майна
після його уцінки без урахування ПДВ.

29 квітня 2013р. листами №№ 123/04/13,
125/04/13, 124/04/13 філією 20 Приватного
підприємства «Нива - В.Ш.» повідомлено
ПАТ «Фольксбанк» про проведення 15.05.2013
року прилюдних торгів з примусової
реалізації арештованого нерухомого
майна боржника ПП «Мегіс».

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов
висновку, що дії головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Тернопільській
області щодо проведення уцінки майна
боржника ПП «Мегіс» вчинені відповідно
до закону, в межах повноважень
державного виконавця тому права
скаржника порушено не було, оскільки
стягувач ПАТ «Фольксбанк», як сторона
виконавчого провадження був
проінформований про зменшення
початкової ціни продажу арештованого
майна боржника, однак не скористався
правом залишення за собою
нереалізованого майна, а тому в
задоволенні вимог скаржника в частині
визнання дій державного виконавця,
щодо проведення третьої уцінки майна
вчинених в порядку примусового
виконання виконавчих листів виданих
31.07.2012 р. згідно рішення
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільській області у справі №
1915/2016/2012 про солідарне стягнення боргу
з Приватного підприємства «Мегіс» та
ОСОБА_1 в користь Публічного
акціонерного товариства «Фольксбанк»,
та передачу арештованого по вказаних
виконавчих провадження нерухомого
майна для примусової реалізації
18.05.2013р. такими що не відповідають
вимогам закону слід відмовити.

Як випливає з правової позиції
Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України від 24 жовтня у
справі № 6-116цс12, та від 13 лютого 2013 року
у справі №6-174цс12 (Висновки Верховного
Суду України у рішеннях, прийнятих за
результатами розгляду заяв про
перегляд судового рішення з підстави,
передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України,
за перше півріччя 2013 року) виходячи з
аналізу правової природи процедури
реалізації майна на прилюдних торгах,
яка полягає в продажу майна, тобто в
забезпеченні переходу права власності
на майно боржника, на яке звернуто
стягнення, до покупця - учасника
прилюдних торгів, та ураховуючи
особливості, передбачені
законодавством щодо проведення
прилюдних торгів, складання за
результатами їх проведення акта про
проведення прилюдних торгів є
оформленням договірних відносин
купівлі-продажу майна на публічних
торгах, а відтак є правочином.

Таким чином, ураховуючи, те що
відчуження майна з прилюдних торгів
відноситься до угод купівлі-продажу,
така угода може визнаватись недійсною
на підставі норм цивільного
законодавства про недійсність
правочину (ст. ст. 203, 215 ЦК України).

Необхідно також зазначити, що
оскільки виходячи зі змісту ч.1 ст. 215 ЦК
України підставами недійсності
укладеного за результатами прилюдних
торгів правочину є недодержання вимог
закону в момент його укладення, тобто
безпосередньо за результатами
прилюдних торгів, то підставами для
визнання прилюдних торгів недійсними є
порушення встановлених законодавством
правил проведення торгів, визначених
саме Тимчасовим положенням про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації нерухомого майна,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 27 жовтня 1999 року №
68/5 та зареєстрованого в зазначеному
Міністерстві 2 листопада 1999 року за №
745/4838.

Отже, дії державного виконавця у
виконавчому провадженні, які не
стосуються правил проведення
прилюдних торгів, мають самостійний
спосіб оскарження й не можуть бути
підставою для визнання прилюдних
торгів недійсними.

З огляду на те, що дії головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Тернопільській області щодо
проведення уцінки майна боржника ПП
«Мегіс» вчинені відповідно до закону
та відчуження майна з прилюдних торгів
відноситься до угод купівлі-продажу та
має самостійний спосіб оскарження,
вважаю що в задоволені скарги слід
відмовити.

Керуючись, ст.ст. 383-388 ЦПК України,
Законом України "Про виконавче
провадження", Законом України «Про
іпотеку», "Тимчасовим положенням про
порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого майна"
затвердженого Наказом Мінюсту №68/5 від
27.10.1999 p., суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги публічного
акціонерного товариства «ВіЕС Банк» на
дії державного виконавця Головного
управління юстиції у Тернопільській
області в особі відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби, приватного
підприємства "Нива-В.Ш." в особі філії 20
приватного підприємства "Нива - В.Ш." -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Тернопільської
області через Тернопільський
міськрайонний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено буз участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддяР. М. Грицак