Красилівський районний суд
Хмельницької області
Справа № 677/1415/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.01.2014 року м.Красилів

Красилівський районний суд
Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Федишина І.В.,

при секретарі Коломієць Л.В.,

з участю позивача-відповідача ОСОБА_1,

представника позивача-відповідача
ОСОБА_1 ОСОБА_2,

відповідача-позивача ОСОБА_3,

представника відповідача-позивача
ОСОБА_4,

відповідача за зустрічним позовом
ОСОБА_5,

експерта ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Красилові цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
відшкодування витрат на ремонт
житлового будинку та за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_5 про
стягнення частини вартості спожитих
комунальних послуг та послуг
телекомунікаційного зв'язку,
зобов'язання забрати будівельні
матеріали з самочинно побудованої
веранди та повернути її в стан, в якому
вона була до перебудови, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3 про
відшкодування витрат на ремонт
житлового будинку.

На обґрунтування своїх вимог позивач
зазначила, що вона разом зі своєю сім'єю
проживала в будинку матері в АДРЕСА_1.
Починаючи з 2006 року її тітка ОСОБА_3
почала просити її та членів її сім'ї,
щоб вони переїхали до неї жити так, як
вона є похилого віку, а її прийомний син
не дуже добре до неї ставиться. Вона
довго вагалася, але в 2009 році разом зі
своїм чоловіком та дитиною переїхали
жити до тітки в АДРЕСА_2. Їхня дитина
ОСОБА_7 пішов навчатися в Красилівську
ЗОШ № 4. Вони проживали в мирі й дружбі
до 2012 року, за цей час ними було
проведено ремонт у коридорі, в кімнаті,
де вони проживали, були поклеєні
шпалери, зроблені потолки, поставлено
металопластикове вікно. Також за їхній
рахунок було повалено стару веранду і
повністю побудовано нову. А саме: було
зроблено новий глибший фундамент,
вимурувана з блоків веранда, накрита
дахом, також було обкладено вагонкою
фаціят будинку. Все це робилось за
їхній рахунок, її тітка проти цього не
заперечувала. Під час того, як вони
робили ремонт, вона так розуміє, щоб не
злякати їх, тітка навіть написала
заповіт на її ім'я. Тобто для них були
створені усі умови для того, щоб вони
проводили ремонт за власні кошти. Коли
в них закінчились кошти, а тітка своїх
грошей не давала, вони вимушені були
поїхати за кордон на заробітки. Коли
вони повернулись, то з нерозумілих
причин їх проживати не пустили, при
цьому було заявлено, що вони будуть
жити, коли закінчать ремонт, інакше
вони там жити не мають права. Вона в
свою чергу, зважаючи на такі обставини,
сказала відповідачці, щоб та написала
на неї дарчу, адже тільки по квитанціях
вони затратили 16000 грн., однак тітка
відмовилась. Після того у вересні 2012
року відповідач звернулася до суду з
проханням визнати її та членів її сім'ї
такими, що втратили право користування
житлом. 03.01.2013 Красилівським районним
судом було винесено рішення, яким
задоволено позов, однак апеляційним
судом дане рішення було скасоване. В
травні 2013 року відповідачка знову
подала позов з аналогічними вимогами. В
свою чергу вони з членами її сім'ї,
розуміючи те, що жити там не дадуть, у
добровільному порядку знялись із
реєстрації по АДРЕСА_2. Тобто, всі
затрати, які були ними зроблені так, як
вони вели спільне господарство, були
зроблені для її тітки. Дані матеріали
та робота, яка була затрачена, не можуть
бути повернуті в цілісному вигляді,
тому вона вимушена звернутись до суду з
проханням відшкодувати дані витрати.

У ході судового розгляду справи
позивач-відповідач ОСОБА_1 позовні
вимоги уточнила, вказавши, які саме
ремонтні роботи було проведено:
розібрано та побудовано нову веранду;
для цього повністю зроблено новий
фундамент, вимурувана веранда,
поміняна електропроводка, перенесено
лічильник, вимурувані перестінки у
веранді, покрито шифером веранду, для
перекриття придбані лісоматеріали;
повністю оброблено вагонкою фаціят
будинку від дороги та на веранді; в
першій кімнаті направо в будинку
встановлено металопластикове вікно,
зроблено відкоси та встановлено
підвіконники. Просить стягнути з
ОСОБА_3 на її користь витрати, понесені
на ремонт житлового будинку по АДРЕСА_2
в розмірі 19222 гривні, судові витрати та
витрати на проведення експертизи.

Відповідач-позивач ОСОБА_3 позов не
визнала, зазначила, що ніякої
необхідності в проведенні цих
ремонтних робіт не було і дозволу на
проведення цих робіт вона не давала.
Веранда до її перебудови була в
нормальному стані, без дірок, не
протікала та повністю була придатна
для користування нею. Фундамент у
веранді також був міцний та міг стояти
ще довгі роки, тому необхідності в його
заміні не було. Обробляти вагонкою
фаціят будинку від дороги та на веранді
також не було потреби, оскільки він був
міцним, не пропускав ні вітру, ні води,
ні снігу. Металопластикове вікно також
не було необхідності встановлювати
тому, що дерев'яне вікно, яке замінили,
було міцним, цілим та пофарбованим. За
комунальні послуги за час проживання в
її будинку сім'ї ОСОБА_1 вона сплачувала
особисто своїми коштами, за винятком 16
грн., які одного разу дала ОСОБА_1, щоб
заплатити за світло. ОСОБА_3 у ході
судового розгляду справи подала
зустрічний позов, у якому зазначила, що
вона являється власником житлового
будинку, що знаходиться АДРЕСА_2, де
проживає разом з прийомним сином. На
початку січня 2006 року до неї в будинок
вселилася її племінниця, відповідачка
по справі ОСОБА_1 з чоловіком ОСОБА_5 та
неповнолітнім сином ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, а з лютого 2012 року
відповідачі не проживають у будинку, а
стали проживати всі без реєстрації в
АДРЕСА_1 у матері відповідачки. За
період проживання відповідачів у її
будинку з 01.01.2006 по 01.02.2012 вона
сплачувала своїми коштами за спожиті
послуги по електроенергії, природному
газу та телефонному зв'язку: за
електропостачання - 670,95 грн., за
газопостачання - 5068,17 грн. та за спожиті
телекомунікаційні послуги - 1448,96 грн., а
всього на загальну суму 7188,08 грн. Таким
чином, вона лише своїми коштами
сплачувала за всі енерго- та
телекомунікаційні послуги. Згідно ст.
554 ЦК України боржник, який виконав
солідарний обов'язок, має право на
зворотну вимогу (регрес) до кожного з
решти солідарних боржників у рівній
частці. Відповідно до рішення
апеляційного суду Хмельницької
області від 13.03.2013 у справі № 22ц-792/494/13
апеляційним судом встановлено, що
ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вселилися в
будинок ОСОБА_3 у 2006 році як члени сім'ї
з метою надання допомоги та догляду
власнику будинку, тобто ОСОБА_3
Зазначене рішення вступило в законну
силу і є чинним. У силу ч. 3 ст. 61 ЦК
України зазначені вище обставини не
підлягають доказуванню. Відповідно до
ч. 4 ст. 156, ст. 162 ЖК України колишні члени
сім'ї власника зобов'язані проводити
оплату за комунальні послуги за
встановленими тарифами. Таким чином,
оскільки відповідачі проживали в
будинку в період з 01.01.2006 по 01.02.2012 та
були споживачами послуг з
газопостачання, постачання
електроенергії та телефонного зв'язку,
оплату за які провів позивач, її вимоги
про стягнення їх часток у понесених
позивачем витратах підлягають
задоволенню та з відповідачів слід
стягнути по 3/5 частині понесених
позивачем витрат. Як приписано ч. 3 ст. 156
ЖК України члени сім'ї власника будинку
зобов'язані дбайливо ставитися до
житлового будинку. Повнолітні члени
сім'ї власника будинку зобов'язані
брати участь у витратах по утриманню
будинку (квартири) і придомової
території та проведенню ремонту. Отже,
оскільки відповідачі проживали в
будинку позивача як члени сім'ї, то вони
зобов'язані були нести тягар у витратах
по сплаті за спожиті послуги по
електро-газопостачанню та оплаті за
телекомунікаційні послуги. Таким
чином, у будинку по АДРЕСА_2 проживали
п'ятеро осіб, враховуючи, що двоє
відповідачів та їх неповнолітня дитина
не брали участі у витратах за
використання комунальних послуг, то з
них солідарно слід стягнути 3/5 частин
даних витрат, а саме за
електропостачання - 670,95 грн. /5*3=402,57 грн.,
за газопостачання - 5068,17 грн./5*3=3040,90 грн.
та за спожиті телекомунікаційні
абонентські послуги - 1448,96 грн./5*3=869,38
грн., а всього на загальну суму 4312,85 грн.
Відповідно до ст. 541 ЦК України
солідарний обов'язок або солідарна
вимога виникають у випадках,
встановлених договором або законом,
зокрема у разі неподільності предмета
зобов'язання. В ч. 1 ст. 543 ЦК України
зазначено: у разі солідарного обов'язку
боржників (солідарних боржників)
кредитор має право вимагати виконання
обов'язку частково або в повному обсязі
як від усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо. Зважаючи на те,
що ідеальні частки відповідачів у
зобов'язанні по оплаті за спожиті
послуги електроенергії,
газопостачання та телекомунікаційного
зв'язку не визначені, вони мають нести
солідарний обов'язок по відшкодуванні
витрат, проведених позивачем. Крім
того, на місці старої веранди біля
будинку в АДРЕСА_2 відповідачі без її
дозволу та без будь-якої необхідності в
будівництві нової веранди збудували
нову веранду більших розмірів (на всю
довжину будинку) без будь-яких дозволів
на те від компетентних органів, а тому
нова веранда є самочинним
будівництвом. Коли відповідачі
розбирали стару веранду, її не було
вдома, а коли вона повернулася, то
побачила, що старої веранди вже не було.
Тому вона не могла в той час
заперечувати не будувати нову веранду.
Вона не має коштів у розмірі 19222 грн.,
витрачених відповідачами на
будівництво нової веранди, а тому
просить суд, щоб відповідачі розібрали
нову веранду та забрали собі
будівельні матеріали, які ними були
придбані. А в зв'язку з тим, що вона не
давала дозволу на розібрання старої
веранди і в цьому не було необхідності,
відповідачів слід зобов'язати
здійснити будівництво старої веранди,
тобто повернути її в стан, у якому вона
була до будівництва нової веранди та
дозволити забрати будівельні
матеріали лише після того, як побудують
стару веранду. На даний час
новозбудована веранда залишається
неузаконеною, права власності на неї
вона не оформила, тому і відсутнє право
первісного позивача на відшкодування
витрат на будівництво; самочинно
збудоване нерухоме майно підлягає
знесенню особою, яка його здійснила або
за її рахунок. Просить стягнути
солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_5 грошові
кошти за використання в період
проживання разом з неповнолітнім сином
ОСОБА_7 в житловому будинку, що
знаходиться в АДРЕСА_2 комунальних
послуг та послуг телекомунікаційного
зв'язку, а саме за спожиту
електроенергію - 402,57 грн., за спожитий
газ - 3040,90 грн. та за спожиті
телекомунікаційні послуги - 869,38 грн., а
всього на загальну суму 4312, 85 грн. Також
просить зобов'язати відповідачів
знести самочинно збудовану нову
веранду по АДРЕСА_2, забрати будівельні
матеріали після її знесення лише після
відновлення старої веранди, яка
знаходилась на місці нової (повернення
її в стан, в якому вона була до
будівництва нової веранди).

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши надані
докази, суд приходить до висновку, що
первісний та зустрічний позови
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що
згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом від 16.06.2006 та витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно від 12.07.2006 ОСОБА_3 є власником
житлового будинку АДРЕСА_2.
Будинковолодіння станом на 16 червня 2006
року складалось із кам'яного житлового
будинку ''А1'' розміром житлової площі 37,3
кв.м., цегляної веранди ''а'', кам'яного
хліва ''Б'', кам'яного погребу ''б'',
цегляного гаража ''В''. Разом з ОСОБА_3 у
будинку зареєстрований її син ОСОБА_9
та з 10 лютого 2009 року відповідачі
ОСОБА_5, ОСОБА_1 з малолітнім сином
ОСОБА_7 Як встановлено рішенням
апеляційного суду Хмельницької
області від 13.03.2013, що набрало законної
сили, у січні 2006 року в будинок ОСОБА_3
вселилася її племінниця, відповідачка
за зустрічним позовом ОСОБА_1 з
чоловіком ОСОБА_5 та неповнолітнім
сином ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, як члени її
сім'ї з метою надання допомоги та
догляду власниці будинку та її сину; у
лютому 2009 року тут було зареєстроване
їх місце проживання. З лютого 2012 року
сім'я ОСОБА_1 не проживає в будинку, а
почали проживати всі без реєстрації в
АДРЕСА_1 у її матері. 30 липня 2013 року
ОСОБА_1 зі своєю сім'єю добровільно
знялась із реєстрації в будинку ОСОБА_3
Під час сумісного проживання в будинку
ОСОБА_3 ОСОБА_1 зі своєю сім'єю поліпшили
житлові умови, а саме зробили ремонт у
кімнаті, в якій вони проживали:
встановили металопластикове вікно,
підвіконники, відремонтували відкоси.
Відповідно до висновку експерта № 6-54-13
судової будівельно-технічної
експертизи від 08.11.2013 (локальний
кошторис № 2-1-2) на виконання зазначених
робіт з урахуванням вартості
матеріалів, виробів та конструкцій
сім'я ОСОБА_1 витратила 1286 гривень.
Також сім'я ОСОБА_1 розібрали веранду
будинку і на її місці власним коштом
збудували нову, більшу за розмірами.
Їхні витрати на будівництво прибудови
до житлового будинку згідно висновку
експерта № 6-54-13 судової
будівельно-технічної експертизи від
08.11.2013 (локальний кошторис № 2-1) склали
17936 гривень. Дозволу на знесення
веранди та будівництво на її місці
нової прибудови власник будинку ОСОБА_3
сім'ї ОСОБА_1 не надавала, дозволів
компетентних органів на виконання цих
робіт також не отримано та нова
прибудова неузаконена, тобто вона є
новим самочинним будівництвом, а не
проведенням ремонту старої веранди.

За період проживання сім'ї ОСОБА_1 у
будинку ОСОБА_3 з 01.01.2006 по 01.02.2012 ОСОБА_3
сплатила за спожиті послуги по
постачанню електроенергії, природного
газу та телефонному зв'язку: за
електропостачання - 670,95 грн., за
газопостачання - 5068,17 грн. та за спожиті
телекомунікаційні послуги - 1448,96 грн., а
всього на загальну суму 7188,08 грн.
Будь-яких доказів участі членів сім'ї
ОСОБА_1 у витратах по сплаті
комунальних послуг, за виключенням 16
гривень, крім пояснень ОСОБА_1 та її
чоловіка ОСОБА_5, які є зацікавленими
особами, і яких суд у зв'язку з цим не
бере до уваги як належні та допустимі
докази, суду не надано.

Ці обставини підтверджуються доказами:
витягом № 11199088 від 12.07.2006 про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно, витягом про реєстрацію в
Спадковому реєстрі № 31403548 від 17.08.2012,
зведено-оціночним актом домоволодіння
АДРЕСА_2 форми № 1, поповерховим планом
будинку АДРЕСА_2, довідкою № 111 від
11.06.2013 Красилівської ЗОШ 1-3 ст. № 4,
свідоцтвом про право на спадщину за
законом від 16.06.2006, довідкою № 31 від
25.01.2013 Яворовецької сільської ради
Красилівського району, рішенням
апеляційного суду Хмельницької
області від 13.03.2013, листом № 766 від 11.09.2013
Красилівського району електричних
мереж ПАТ «Хмельницькобленерго»,
листом № 224 від 08.10.2013 Цеху
телекомунікаційних послуг № 10
Хмельницької філії ПАТ ''Укртелеком'',
листом № 440 від 12.09.2013 Красилівської
філії ПАТ «Хмельницькгаз», висновком
судової будівельно-технічної
експертизи № 6-54-13 від 08.11.2013 з
додатками.

Статтями 317, 319, 321, 375, 376 Цивільного
кодексу України передбачено, що
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном; власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд та має право вчиняти
щодо свого майна будь-які дії, які не
суперечать закону; право власності є
непорушним; ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні; власник
земельної ділянки має право зводити на
ній будівлі та споруди, створювати
закриті водойми, здійснювати
перебудову, а також дозволяти
будівництво на своїй ділянці іншим
особам; житловий будинок, будівля,
споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена
для цієї мети, або без відповідного
документа, який дає право виконувати
будівельні роботи, чи належно
затвердженого проекту, або з істотними
порушеннями будівельних норм і правил;
особа, яка здійснила або здійснює
самочинне будівництво нерухомого
майна, не набуває права власності на
нього; на вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за
ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній, якщо це
не порушує права інших осіб; особа, яка
здійснила самочинне будівництво, має
право на відшкодування витрат на
будівництво, якщо право власності на
нерухоме майно визнано за власником
(користувачем) земельної ділянки, на
якій воно розміщене.

Згідно ст. 152 ЖК УРСР переобладнання і
перепланування жилого будинку
(квартири), що належить громадянинові
на праві приватної власності,
провадяться з дозволу виконавчого
комітету місцевої Ради народних
депутатів.

Статтями 331, 334 ЦК України визначено, що
якщо право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України
''Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень'' у
Державному реєстрі прав реєструються
речові права та їх обтяження на
земельні ділянки, а також на об'єкти
нерухомого майна, розташовані на
земельній ділянці, переміщення яких
неможливе без їх знецінення та зміни
призначення, а саме: підприємства як
єдині майнові комплекси, житлові
будинки, будівлі, споруди (їх окремі
частини), квартири, житлові та
нежитлові приміщення.

Отже, в ході судового розгляду справи
встановлено, що позовною вимогою
ОСОБА_1 є стягнення з відповідача
ОСОБА_3 на її користь витрат, понесених
на ремонт житлового будинку по АДРЕСА_2
в сумі 19222 грн. Як визначено в судовому
засіданні, на ремонт житлового будинку,
зазначеного в плані ''А1'', а саме
кімнати, яку вони займали, сім'я ОСОБА_1
витратила 1286 гривень, які й підлягають
стягненню на її користь з ОСОБА_3 Решту
коштів у сумі 17936 гривень сім'я ОСОБА_1
витратила на будівництво прибудови до
житлового будинку - нової веранди
більших розмірів, яка збудована на
місці розібраної ними ж старої веранди,
зазначеної в плані літерою ''а''.
Оскільки дозволу на знесення веранди
та будівництво на її місці нової
прибудови більших розмірів власник
будинку ОСОБА_3 сім'ї ОСОБА_1 не
надавала, дозволів компетентних
органів на виконання цих робіт також не
отримано та нова прибудова
неузаконена, її слід визнати новим
самочинним будівництвом, а не
проведенням ремонту старої веранди.

Кошти, витрачені на будівництво нової
веранди стягненню з ОСОБА_3 не
підлягають тому, що, по-перше, такої
позовної вимоги (стягнення витрачених
на будівництво нової веранди коштів)
ОСОБА_1 не ставила, а як уже зазначалось,
будівництво нової веранди не є
рівнозначним ремонту старої веранди.
По-друге, витрачені сім'єю ОСОБА_1 кошти
на будівнитво нової веранди, яке є
самочинним, могли б бути стягнені
відповідно до ч. 6 ст. 376 ЦК України у
випадку визнання судом за ОСОБА_3 права
власності на новостворене будівництво,
чого не зроблено, а тому підстави для
стягнення коштів у розмірі 17936 гривень
відсутні й з цієї причини. Нова
прибудова збудована на місці старої
веранди, однак більших розмірів та
іншого планування, а тому її
будівництво відповідно до вимог ст. 152
ЖК УРСР потребувало дозволу
виконавчого комітету Красилівської
міської ради, будівництво без такого
дозволу є самочинним, право власності
на яке може бути визнано за особою, як
зазначено в ст. 376 ЦК України, на
підставі рішення суду.

Щодо вимог зустрічного позову ОСОБА_3
до ОСОБА_1, ОСОБА_5 слід зазначити
наступне.

Частиною 1 статті 383 ЦК України
передбачено, що власник житлового
будинку, квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім'ї, інших осіб.

Статтями 150, 156 ЖК УРСР визначено, що
громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд; члени сім'ї власника жилого
будинку (квартири), які проживають
разом з ним у будинку (квартирі), що йому
належить, користуються жилим
приміщенням нарівні з власником
будинку (квартири), члени сім'ї власника
будинку зобов'язані дбайливо ставитися
до жилого будинку (квартири);
повнолітні члени сім'ї власника
зобов'язані брати участь у витратах по
утриманню будинку (квартири) і
придомової території та проведенню
ремонту; спори між власником та членами
його сім'ї про розмір участі у витратах
вирішуються в судовому порядку.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 із сім'єю, як
встановлено рішенням апеляційного
суду Хмельницької області від 13.03.2013,
проживала в будинку ОСОБА_3 як члени
сім'ї, то вони були зобов'язані брати
участь у витратах по утриманню будинку.
Пояснення ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_5
про те, що вони брали участь у цих
витратах суд не бере до уваги, оскільки
вони є зацікавленими особами, а
будь-яких інших належних та допустимих
доказів своєї участі у витратах по
утриманню будинку вони не надали.

Витрати ж ОСОБА_3 по сплаті комунальних
послуг з метою належного утримання
будинку підтверджені довідками
відповідних організацій,
достовірність яких сторонами не
оспорювалась.

Як встановлено в судовому засіданні, за
період проживання сім'ї ОСОБА_1 у
будинку ОСОБА_3 з 01.01.2006 по 01.02.2012, ОСОБА_3
сплатила за спожиті послуги по
постачанню електроенергії, природного
газу та телефонному зв'язку: за
електропостачання - 670,95 грн., за
газопостачання - 5068,17 грн. та за спожиті
телекомунікаційні послуги - 1448,96 грн., а
всього на загальну суму 7188,08 грн.
Враховуючи те, що в будинку по АДРЕСА_2
проживали п'ятеро осіб: троє членів
сім'ї ОСОБА_1 та двоє членів сім'ї
ОСОБА_3, члени сім'ї ОСОБА_1 не брали
участі у витратах за використання
комунальних послуг, то з них солідарно
слід стягнути 3/5 частин цих витрат, а
саме за електропостачання - 670,95 грн.
/5*3=402,57 грн., за газопостачання - 5068,17
грн./5*3=3040,90 грн. та за спожиті
телекомунікаційні абонентські послуги
- 1448,96 грн./5*3=869,38 грн., а всього на
загальну суму 4312,85 грн. З урахуванням
16-ти гривень, які ОСОБА_1 передала
ОСОБА_3 для оплати електроенергії,
стягненню підлягає сума в розмірі 4296,85
гривень.

Щодо позовних вимог ОСОБА_3 про
зобов'язання відповідачів знести
самочинно збудовану ними нову веранду,
забрати будівельні матеріали після її
знесення лише після відновлення старої
веранди, яка знаходилась на місці нової
(повернення її в стан, в якому вона була
до будівництва нової веранди), слід
зазначити, що ці вимоги, як підтвердили
в судовому засіданні ОСОБА_3 та її
представник ОСОБА_4, були похідними від
вимог ОСОБА_1 щодо стягнення коштів у
сумі 19222 грн. з ОСОБА_3, а тому,
відмовивши у стягненні цих коштів, слід
відмовити й у задоволенні зазначених
вимог.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати; якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено. Враховуючи
те, що до задоволення підлягають 6,69 %
позовних вимог ОСОБА_1, з ОСОБА_3 слід
стягнути на її користь 15,35 грн. судового
збору. У стягненні витрат на проведення
експертизи слід відмовити, оскільки
ОСОБА_1 не надала доказів цих витрат. До
задоволення підлягають 49,63 % вимог
ОСОБА_3, а тому з відповідачів по
зустрічному позову підлягають
стягненню 113,85 грн., тобто по 56,93 грн.
судових витрат з кожного.

На підставі викладеного, керуючись
стст. 317, 319, 321, 331, 334, 375, 376, 383 ЦК України,
стст. 64, 150, 152, 156, 162 ЖК УРСР, стст. 10, 11, 60,
88, 212-215, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
відшкодування витрат на ремонт
житлового будинку та зустрічний позов
ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_5 про стягнення
частини вартості спожитих комунальних
послуг та послуг телекомунікаційного
зв'язку, зобов'язання забрати
будівельні матеріали з самочинно
побудованої веранди та повернути її в
стан, в якому вона була до перебудови
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
витрати, понесені на ремонт житлового
будинку АДРЕСА_2 в розмірі 1286 (одна
тисяча двісті вісімдесят шість)
гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
судові витрати в розмірі 15 гривень 35
копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в
солідарному порядку на користь ОСОБА_3
сплачені нею кошти за спожиті сім'єю
ОСОБА_1 під час проживання в будинку
ОСОБА_3 послуги по постачанню
електроенергії, природного газу та
телефонному зв'язку в розмірі 4296
(чотири тисячі двісті дев'яносто шість)
гривень 85 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 56 гривень
93 копійки з кожного.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Хмельницької області
через Красилівський районний суд
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення в повному обсязі складене 24
січня 2014 року.

Суддя: І. В. ФЕДИШИН