У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів: Завгородньої І.М., Горелкіної
Н.А., Іваненко Ю.Г., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_4 до публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» про визнання звільнення
незаконним, скасування наказу про
звільнення, визнання недійснім запису
про звільнення у трудовій книжці
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди за касаційною скаргою
представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення
Вишгородського районного суду
Київської області від 3 жовтня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 26 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року позивач звернулась до
суду із даним позовом, в обґрунтування
якого зазначила, що вона з 3 жовтня 2011
року працювала на посаді
касира-менеджера з операцій відділення
№ 71 публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
далі - ПАТ КБ «Надра»), з 9 квітня
2012 року переведена на посаду
касира-менеджера з операцій відділення
№ 2671, а з 11 грудня 2012 року - на посаду
старшого касира-менеджера з операцій з
укладенням договору про повну
матеріальну відповідальність.

Зазначала, що 5 липня 2013 року на
відділення № 2671 в ПАТ КБ
«Надра» вчинено збройний напад і
викрадено з каси близько 50000
гривень.

25 липня 2013 року позивач подала заяву
про звільнення з 8 серпня 2013
року за власним бажанням.

Посилаючись на те, що наказом № 304-п від
5 серпня 2013 року її звільнено
із займаної посади у зв'язку із втратою
довіри за ч. 2 ст. 41 КЗпП України, позивач
просила суд визнати вказаний наказ
незаконним, визнати недійсним запис
про звільнення № 4 від 5 серпня 2013 року в
трудовій книжці, змінити формулювання
причини звільнення, стягнути з
відповідача на свою користь заробітну
плату за час вимушеного прогулу у
розмірі 342 гривні 32 копійки
та моральну шкоду 5000 гривень.

Рішенням Вишгородського районного
суду Київської області від 3 жовтня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Київської області
від 26 листопада 2013 року у задоволені
позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4
- ОСОБА_5 просить скасувати судові
рішення суду першої інстанції та
ухвалу апеляційного суду і ухвалити
нове рішення про задоволення позову,
мотивуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими. При цьому суд касаційної
інстанції перевіряє законність і
обґрунтованість постановлених судових
рішень в межах позовних вимог,
заявлених у суді першої інстанції, та
доводів касаційної скарги.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
й апеляційний суд, виходив з того, що
позивач, як матеріально відповідальна
особа, порушила виконання своїх
службових обов'язків, які пов'язані з
обслуговуванням грошових цінностей, що
призвело до спричинення позивачу
шкоди, у зв'язку з чим ОСОБА_4 звільнена
з роботи за ч. 2 ст. 41 КЗпП України, а тому
дійшов обґрунтованого висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення позову.

Оскільки доводи касаційної скарги не
дають підстав для висновку, що при
розгляді справи судами допущено
порушення норм матеріального або
процесуального права, які передбачені
ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для
скасування рішень, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 -
ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду
Київської області від 3 жовтня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 26 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня
Н.А. Горелкіна Ю.Г.
Іваненко