У х в а л а

іменем україни

29 січня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Савченко В.О., Колодійчука
В.М., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
відкритого акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» в
особі філії Рівненського обласного
управління ВАТ «Державний ощадний банк
України» про визнання припиненим
договору поруки, за касаційною скаргою
публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» в
особі філії Рівненського обласного
управління АТ «Ощадбанк» на рішення
Рівненського міського суду
Рівненської області від 23 вересня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 14 листопада 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із вказаним позовом, в якому, з
урахуванням уточнень, просив суд
визнати договір поруки за № 139/2 від
13 квітня 2007 року припиненим,
посилаючись на те, що 13 квітня 2007
року між ВАТ «Державний ощадний банк»
та ТОВ «ВалміАвтомотів Рівне» було
укладено договір відновлювальної
кредитної лінії № 39, за умовами якого
позичальник отримав у філії
Рівненського обласного управління
акціонерного товариства «Ощадбанк»
кредит у сумі 500 тис. грн на поповнення
обігових коштів з відсотковою ставкою
16% річних з терміном погашення не
пізніше 12 квітня 2010 року. У
забезпечення виконання вищевказаного
договору між ним та відповідачем було
укладено договір поруки № 39/2 від 13
квітня 2007 року. Під час дії договору
відновлювальної кредитної лінії до
нього вносилися зміни щодо розміру
відсоткової ставки за користування
кредитом, проте з ним ніяких додаткових
угод про вказані зміни не укладалося,
повідомлення про погашення
заборгованості чи про збільшення
процентних ставок по кредиту від банку
не надходило.

Справа судами розглядалася
неодноразово.

Рішенням Рівненського міського суду
Рівненської області від 23
вересня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Рівненської
області від 14 листопада 2013 року,
задоволено позовні вимоги ОСОБА_4
Визнано припиненим договір поруки №39/2
від 13 квітня 2007 року укладений між
ОСОБА_4 та ВАТ «Державний ощадний банк
України», в особі філії Рівненського
обласного управління ВАТ «Державний
ощадний банк України». Вирішено
питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ПАТ «Державний
ощадний банк України» в особі філії
Рівненського обласного управління АТ
«Ощадбанк» просить скасувати ухвалені
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій та ухвалити нове
рішення, яким відмовити ОСОБА_4 у
задоволенні заявлених позовних вимог,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
в межах касаційної скарги правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції під час
розгляду справи в касаційному порядку
перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог суд першої інстанції
виходив із наявності правових підстав
для задоволення заявлених позовних
вимог, їх обґрунтованості та
доведеності. Суд дійшов вірного
висновку про наявність підстав для
застосування положень ч. 1ст. 559 ЦК
України.

Суд апеляційної інстанції погодився із
висновками суду першої інстанції.

Судами першої та апеляційної
інстанції, відповідно до ст. 212 ЦПК
України, повно і всебічно досліджено та
оцінено обставини у справі, а матеріали
справи та доводи касаційної скарги не
свідчать про порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
крім того наведенні у касаційній
скарзі доводи стосуються переоцінки
доказів, наданих сторонами, та не дають
підстав для висновків щодо
незаконності та неправильності
оскаржених судових рішень, а тому
колегія суддів вважає за необхідне
відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі філії
Рівненського обласного управління АТ
«Ощадбанк» відхилити.

Рішення Рівненського міського суду
Рівненської області від 23 вересня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 14 листопада 2013
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Савченко В.О.,
Колодійчук В.М.,
Фаловська І.М.