Очаківський міськрайонний суд
Миколаївської області
Справа №483/ 2919/13-ц Провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2014 року
м.Очаків

Очаківський міськрайонний суд
Миколаївської області

в складі: головуючого судді Медюка
С.О.,

при секретарі Поліщук
А.Г.,

за участю представника позивачів
ОСОБА_1,

відповідачки ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому
засіданні м.Очакові справу за позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про
визнання права власності на земельну
ділянку,-

В С Т А Н О В И В :

28 жовтня 2013 року позивачі звернулися до
Очаківського міськрайонного суду
Миколаївської області з зазначеним
позовом.

Свої вимоги обґрунтовували тим, що
рішенням колегії суддів судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Миколаївської області від 28
серпня 2012 року за ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 визнано право власності за
кожним на 1/5 частку житлового будинку
АДРЕСА_1. Своє право власності вони
зареєстрували у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності 30.04.2013 року,
про що отримали Витяги з Державного
реєстру речових прав. Співвласниками
вказаного житлового будинку АДРЕСА_1
крім них та ОСОБА_2 є ОСОБА_5, за якою
рішенням колегії суддів апеляційного
суду Миколаївської області від 26.05.2011
року визнано право власності на 2/5
частини вказаного будинку. Цілий
житловий будинок розташований на
земельній ділянці площею 588 кв.м.
Відповідно до договору купівлі-продажу
житлового будинку від 01.08.2003 року,
укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_2,
земельна ділянка надавалась у
безстрокове користування ОСОБА_6 на
підставі рішення № 51 від 26.02.1970 року та
рішення № 358 від 21.11.1974 року Очаківської
міської ради. У 2013 році вони звернулися
з позовом до суду про поділ спільного
майна в натурі та визначення порядку
користування земельною ділянкою. Під
час розгляду справи з'ясувалась та
обставина, що на вказану земельну
ділянку виданий державний акт на право
власності на землю на ім'я ОСОБА_6 Під
час укладення договору купівлі-продажу
будинку між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 було ще
укладено договір купівлі-продажу
земельної ділянки, що розташована по
АДРЕСА_1 з цільовим призначенням
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель. Укладений
договір є підставою для видачі новому
власнику державного акту на право
власності на землю. У подальшому ОСОБА_2
державний акт на право приватної
власності на землю не отримувала.
Посилаючись на ст..120 Земельного
кодексу України та ст. 377 ЦК України
просили визнати за ними право
власності по 1/5 частині земельної
ділянки по АДРЕСА_1 за кожним у зв'язку з
набуттям права власності на частину у
житловому будинку.

У судовому засіданні позивачі та їх
представник свої вимоги підтримали та
просили їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому
засіданні позовні вимоги визнала.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
підтверджується копією договору
купівлі-продажу житлового будинку
зареєстрованому в реєстрі за №288,
01серпня 2003 року ОСОБА_6 продала, а
ОСОБА_2 купила житловий будинок, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням колегії суддів судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Миколаївської області від 26
травня 2011 року за ОСОБА_5 визнано право
власності на 2/5 частини житлового
будинку АДРЕСА_1.

Рішенням колегії суддів судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Миколаївської області від 28
серпня 2012 року визнано 3/5 частки
житлового будинку АДРЕСА_1 спільною
сумісною власністю ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_2.

Цим же рішенням, за кожним з них визнано
право власності на 1/5 частку житлового
будинку АДРЕСА_1.

Дана обставина підтверджується
копіями Витягів з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності від 30
квітня 2013 року № 3157065 та 3157573.

Вище зазначений будинок знаходиться на
земельній ділянці площею 0,0588 га, яка
була передана для обслуговування
житлового будинку і господарських
будівель у власність ОСОБА_6 на
підставі рішення XV сесії XXIV скликання
Очаківської міської ради від 12 червня
2003 року №22 та було видано державний акт
на право власності на земельну ділянку
від 18 липня 2003 року серії МК №048707, що
підтверджується його копією.

Як вбачається з матеріалів справи та
підтверджується копією договору
купівлі-продажу земельної ділянки
зареєстрованому в реєстрі за №290, 01
серпня 2003 року ОСОБА_6 продала, а ОСОБА_2
купила земельну ділянку площею 588 кв.м.,
що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з ч.1, 4 ст.120 ЗК України, у разі
набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, що
перебувають у власності, користуванні
іншої особи, припиняється право
власності право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти. До особи, яка
набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення. У
разі набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду кількома
особами право на земельну ділянку
визначається пропорційно до часток
осіб у праві власності жилого будинку,
будівлі або споруди.

Вказане положення також закріплено
ст.377 ЦК України.

При застосуванні наведених норм
важливе значення мають рекомендації
Пленуму Верховного Суду України,
викладені у постанові від 16.04.2004 № 7
"Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ". Слід особливо
відзначити позицію, викладену в абз. 3
п.21 постанови, за якою "суду при
визначенні частини спільної ділянки,
право на користування якою має позивач
(позивачі), слід виходити з розміру його
(їх) частки у вартості будинку,
господарських будівель та споруд на
час перетворення спільної сумісної
власності на спільну часткову чи на час
виникнення останньої".

Тому, визначаючи розмір часток
співвласників у праві спільної
власності на земельну ділянку, суд
виходить з розміру часток
співвласників у праві спільної
власності на жилий будинок з
господарськими спорудами, що на ній
розташований, а саме: ОСОБА_3 - 1/5
частина, ОСОБА_4 - 1/5 частина.

Отже, суд приходить до висновку про
необхідність визначити частки
співвласників земельної ділянки в
таких же розмірах: ОСОБА_3 - 1/5 частина,
ОСОБА_4 - 1/5 частина.

Таким чином, дослідженні при судовому
розгляді справи обставини, свідчать
про наявність підстав для задоволення
позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про
визнання за кожним із них права
власності на 1/5 частку вказаної
земельної ділянки.

У відповідності до вимог ч.1 ст.88 ЦПК
України з відповідачів на користь
позивачів належить стягнути судові
витрати, понесені нею у зв'язку з
розглядом справи та документально
підтверджені у розмірі 229,40 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2,
ОСОБА_5 про визнання права власності на
земельну ділянку, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право
власності на 1/5 частки земельної
ділянки, що розташована по АДРЕСА_1 за
кожним.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 в
солідарному порядку на користь ОСОБА_3
судовий збір в сумі 229 (двісті двадцять
дев'ять) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через Очаківський
міськрайонний суд Миколаївської
області шляхом подання апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
оголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий