Справа № 580/216/14-ц
провадження 2/580/132/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2014 року
Лебединський районний суд Сумської
області

в складі: головуючого -судді Стеценко В.
А.,

з участю секретаря -Кальченко О.
В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Лебедині справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням;

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним
позовом до відповідачки, мотивуючи
свої вимоги тим, що йому на праві
приватної власності належить житловий
будинок АДРЕСА_1. Разом з ним за даною
адресою в 2010-2011 роках була
зареєстрована його дружина ОСОБА_2, яка
після 25.10.2011 року виїхала проживати в
інше місце, не знявшись з реєстрації.
Тому позивач звернувся до суду і просив
визнати відповідачку такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням.

В судове засіданні позивач не з»явився
а його представник надав суду заяву, в
якій підтримав позовні вимоги в
повному обсязі та просив розглянути
позов за його відсутності.

Відповідачка в судове засідання
теж не з»явилася, надала суду заяву, в
якій позовні вимоги визнала повністю,
проти задоволення позову не заперечила
і теж просила розглянути позовну заяву
за її відсутності.

З паспорта, картки (а.с. 3),
досліджених в судовому засіданні
вбачається, що позивачем є ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1, і/н НОМЕР_1.

З договору та витягу (а.с. 6 - 9),
досліджених в судовому засіданні
вбачається, що позивач з 18.10.2008 року є
власником домогосподарства та
земельної ділянки, розташованих по
АДРЕСА_1.

З довідок (а.с. 10,12), досліджених в
судовому засіданні вбачається, що
ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_1 разом із
матірю ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2. Крім того, в
цьому будинку зареєстрована, але з
09.10.2012 року не проживає колишня дружина
власника - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3.

З рішення (а.с. 11), дослідженого в
судовому засіданні вбачається, що
рішенням Лебединського районного суду
Сумської області від 09.10.2012 року шлюб
між сторонами було розірвано.

Вивчивши матеріали справи суд вважає,
що між сторонами має місце спір,
пов'язаний з житловими
правовідносинами, позов обґрунтований
і підлягає до задоволення, так як в
судовому засіданні було встановлено,
що позивачу на праві приватної
власності належить житловий будинок
АДРЕСА_1. Разом з ним за даною адресою
зареєстрована ОСОБА_2 та інші особи.
Після розірвання шлюбу, в жовтні 2012
року відповідачка виїхала проживати в
інше місце, не знявшись з реєстрації за
вказаною адресою, що порушує право
позивача на вільне володіння,
користування і розпоряджання його
майном.

Вказані обставини стверджуються
матеріалами справи і не були оспорені в
судовому засіданні.

Згідно вимог ст.ст. 316, 391 ЦК України
правом власності є право особи на річ,
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб. Власник може вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Згідно вимог ч.2 ст. 405 ЦК України член
сім»ї власника житла втрачає право на
кристування цим житлом у разі
відсутності на місці проживання без
поважних причин понад один рік

Згідно вимог ст. 163 ЖК України у
разі тимчасової відсутності наймача
приватного житла за ним зберігається
житлове приміщення у випадках і в межах
строків, встанов- лених частиною
першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і
частиною четвертою ст. 71 цього кодексу.

Згідно вимог ч.1, п.п 1, 5 ч. 3, ч.
4 ст. 71 ЖК України при тимчасовій
відсутності наймача або членів його
сім"ї за ними зберігається жиле
приміщення протягом 6 місяців.

Згідно вимог ст. 72 ЖК України
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Суд бере до уваги, що згідно
вимог ст. 10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюються на засадах
змагальності сторін і кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог чи заперечень та вважає, що в
судовому засіданні позивачем було
доведено те, що відповідачка
користується іншим житлом, протягом
строку, який перевищує один рік не
проживає в будинку АДРЕСА_1, який є
власністю позивача, внаслідок цього
втратила право користуватися
зазначеним житловим приміщенням, а
відповідачкою не було доведено того, що
вона була тимчасово відсутньою за
місцем реєстрації протягом строку,
меншого за шість місяців, чи що існують
обставини, які виключають застосування
вимог чинного законодавства щодо
втрати права користування житловим
приміщенням.

Тому суд вважає необхідним
задовольнити позов в повному обсязі.

На підставі вище наведеного,
керуючись ст.ст. 10, 15, 30, 60, 88, 130, 209, 213 - 215,
218 ЦПК України, ст.ст. 316, 391, 405 ЦК України,
ст. 71, 72, 163 ЖК України,

В И Р І
Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням
задовільнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
такою, що втратила право користування
житловим будинком по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Сумської області через суд першої
інстанції в 10-ти денний строк з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Стеценко В. А.