РІШЕННЯ

Іменем України

28 січня 2014 року
м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд
Запорізької області

у складі: головуючого
-судді Пустовіт З.П.

при секретарі
Гоноболіній О.І.,

з участю позивача ОСОБА_1, її
представника ОСОБА_2, третьої особи
ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, його
представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бердянську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4,
третя особа ОСОБА_3, про стягнення
аліментів на утримання повнолітнього
дочки, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач у вересні 2013 року
звернулася до Бердянського
міськрайонного суду з позовом до
відповідача, я кому просила стягнути з
ОСОБА_4 на свою користь на утримання
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі
1/3 частини доходів, але не менше 30%
відповідно прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку. В позові
послалася на те, що з 24.12.1993 року по
26.10.2006 року вона знаходилася у
зареєстрованому шлюбі з відповідачем,
від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
які проживають з нею. Дочка з 01.09.2012 року
навчається в ДНЗ «Бердянський
машинобудівний ліцей». Вона працює, але
у зв'язку з тим, що утримує двох дітей,
має хворих непрацездатних батьків,
вимушена прохати з нього аліменти на
утримання дочки до закінчення нею
навчання згідно з вимогами ст.199 СК
України, оскільки у неї дуже тяжке
матеріальне становище.

У листопаді 2013 року позивач
уточнила позовні вимоги, залучивши
третьою особою дочку, ОСОБА_3, а в позові
додатково послалася на те, що дочка
потребує матеріальної допомоги на
період навчання, а саме: матеріальні
кошти на придбання канцтоварів на
місяць - 80,00 грн., одягу - 3500,00 грн. на рік,
предмети особистої гігієни - 100,00 грн. на
місяць, харчування -700,00 грн. Крім цього
дочка перебуває на диспансерному
обліку в лікарні з діагнозом дифузний
зоб, а тому вона витрачає кошти на
лікування дочки та придбання
медпрепаратів. Відповідач на даний час
є пенсіонером та отримує високу пенсію,
інших дітей не має, а тому має
можливість надавати матеріальну
допомогу на утримання дочки на період
навчання. Вона одна не має можливості
утримувати дочку, оскільки з 2.10.2013 року
була звільнена з посади -чергової
пульту централізованого спостереження
Бердянського МВ УДСО за п.1 ст.40 КЗпП
України. Тому просила стягнути з
відповідача аліменти на утримання
дочки в розмірі 1/4 частини з усіх видів
заробітку (доходу) відповідача до
закінчення нею навчання, але не більше
як до досягнення 23 років.

У судовому засіданні позивач, її
представник адвокат ОСОБА_2 підтримали
позов із зазначених у ньому підстав,
просили задовольнити.

Третя особа ОСОБА_3 вважала, що
позов підлягає задоволенню, оскільки
батько має матеріальну можливість
надавати їй допомогу на період
навчання. Не заперечувала, що вона
отримує стипендію та додатково
підробляє, бо мати не в змозі
самостійно утримувати їх з братом.

Відповідач ОСОБА_4 та його
представник ОСОБА_5 заперечували проти
задоволення позову, посилаючись на те,
що він є пенсіонером, отримує пенсію в
розмірі 1227 грн., з якої продовжують
утримувати заборгованість по
аліментам на дітей, яка на 01.09.2013 року
складає 7859,89 грн. Крім цього, за
рішенням Бердянського міськрайонного
суду з нього стягуються аліменти на
утримання матері. У жовтні 2013 року
ОСОБА_1 вже зверталася до суду з
аналогічною позовною заявою про
утримання аліментів на період навчання
сина ОСОБА_6, проте рішенням суду від
20.11.2012 року їй було відмовлено в повному
обсязі. Дочка навчається в ДНЗ
«Бердянський машинобудівний ліцей»,
перебуває на неповному державному
забезпеченні, отримує стипендію від 630
грн. до 315 грн. Його розмір пенсії за
вирахуванням аліментів складає лише 613
грн., що нижче за прожитковий мінімум.
Крім цього, він на протязі тривалого
часу хворіє, переніс дві операції,
перебуває на диспансерному обліку,
щомісячно купує коштовні лікарські
препарати. А тому не має можливості
надавати дочці матеріальну допомогу,
просили в позові відмовити.

Заслухавши сторони, їх
представників, третю особу, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення позову, виходячи з
наступного.

Так в судовому засіданні встановлено,
що в період з 24.12.1993 року по 26.10.2006 року
позивач та відповідач перебували у
зареєстрованому шлюбі, що
підтверджується копіями свідоцтва про
укладення шлюбу, свідоцтва про
розірвання шлюбу.

Відповідач є батьком ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, що
підтверджується копією свідоцтва про
її народження.

Згідно довідки Державного
навчального закладу «Бердянський
машинобудівний професійний ліцей» №217
від 30.06.2013 року, ОСОБА_3 навчається з
01.09.2012 року за професією секретар
керівника на денній формі навчання, на
неповному державному забезпеченні,
дата закінчення навчання 30.06.2015 року.

Як вбачається з довідки про
доходи №23 від 23.01.2014 року, ОСОБА_3 за
період з вересня 2013 року по грудень 2013
року нарахована стипендія, в тому числі
премія, на загальну суму 5615,00 грн.

Згідно довідки КП
«Житлосервіс-2А» №1661 від 20.09.2013 року,
третя особа ОСОБА_3 проживає разом з
матір'ю, ОСОБА_1, братом ОСОБА_6 та
батьками позивача.

Відповідно до ст.199 СК України,
якщо повнолітні дочка, син
продовжують навчання і у зв'язку з
цим потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків,
з ким проживає дочка, син, а також
самі дочка, син, які продовжують
навчання.

У зазначеній нормі права
законодавець пов'язує обов'язок
батьків утримувати своїх повнолітніх
дітей, які продовжують навчання і у
зв'язку з цим потребують матеріальної
допомоги, до досягнення ними двадцяти
трьох років за умови, коли батьки
можуть надавати таку матеріальну
допомогу.

Згідно ч. 2 ст. 200 СК України при
визначенні розміру аліментів з
одного з батьків з урахуванням
обставин, зазначених у ст.182 СК.

Лише та обставина, що на батьках
лежить обов'язок утримувати
повнолітніх дітей, які продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, не може бути
підставою для задоволення позовних
вимог.

З матеріалів справи видно, що
відповідач є пенсіонером та перебуває
на обліку в Головному управлінні
Пенсійного фонду України. З грудня 2013
року має розмір пенсії 1274,77 грн., з якої
утримуються заборгованість по
аліментам на дочку та аліменти на
матір в загальному розмірі 409,27 грн.

Згідно довідки головного управління
ПФУ в Запорізькій області №2690/04 від
04.12.2013 року, з грудня розмір
утримуваних з відповідача аліментів
на батьків становить 212,46 грн., а тому
аліменти на дочку як заборгованість
також становлять 212,46 грн., оскільки з
відповідача аліменти на дочку та на
матір стягнуті в рівних частках по 1/6
частці, як вбачається з мотивувальної
частини рішення Бердянського
міськрайонного суду від 20.11.2012 року.

Отже, після утримання аліментів
розмір пенсії відповідача є меншим за
прожитковий мінімум для осіб, які
втратили працездатність, який з січня
2014 року встановлений в розмірі 949 грн.
(1274,77 - 424,92 =849,85 грн.).

Крім цього в заперечення проти
позову відповідач надав суду копії
виписних епікризів до історії хвороби
№6713та № 561, виписки з історії хвороби
№14131-341, з яких вбачається, що у 2012 році
відповідач двічі перебував на
стаціонарному лікуванні в Бердянській
міській лікарні, де йому було проведено
оперативне лікування моче-каменної
хвороби, у січні 2013 року - повторне
хірургічне втручання, виписаний з
медичними призначеннями та із
забороною фізичних навантажень.

Втім, як вбачається з довідки про
доходи третьої особи ОСОБА_3, дочка
сторін навчається в ДНЗ «Бердянській
машинобудівний професійний ліцей» та
перебуває на неповному державному
утриманні, отримує стипендію в розмірі
від 315 до 630 грн.

Сама ж позивач, перебуваючи на
обліку в Бердянському міському центрі
зайнятості як безробітна, отримує
державну допомогу по безробіттю в
розмірі 1363,73 грн., яка є більшою, ніж
пенсія відповідача, з якої утримується
ще аліменти на дочку як заборгованість
та аліменти на утримання матері. Крім
цього, зі слів позивача, її батьки,
проживаючи разом з нею, отримують
пенсію: мати - 1200 грн., батько - 1500 грн.
Крім цього, судом вирахувано, що з
пенсії відповідача з грудня 2013 року
позивач отримує заборгованість по
аліментам на дочку в розмірі 212,46 грн.

Таким чином, з урахуванням
встановлених фактичних обставин та
наданих сторонами доказів, суд
приходить до висновку, що відповідач не
має фінансової можливості надавати
матеріальну допомогу на утримання
повнолітньої дочки, яка навчається, а
тому позов задоволенню не підлягає.

Враховуючи, що позивач звільнена
від сплати судового збору при
зверненні до суду, судові витрати слід
віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного,
керуючись ст..ст.10,11, 57-60, 61, 62, 64, 212-215 ЦПК
України, ст. 198, ч.1 ст.199 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на утримання
повнолітнього дочки, яка продовжує
навчання, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
через Бердянський міськрайонний суд
шляхом подання апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя: З. П. Пустовіт