АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 193/1725/13-ц 22-ц/774/362/К/14
Справа №193/1725/13-ц
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22ц/774/362/К/13
суддя Шумська О.В.
Суддя-доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Турік В.П.

суддів - Братіщевої Л.А.,
Грищенко Н.М.

при секретарі - Булах К.А.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційними скаргами
Заступника прокурора
Дніпропетровської області та ОСОБА_2 на
рішення Софіївського районного суду
Дніпропетровської області від 24 грудня
2013 року у справі за позовом Прокурора
Софіївського району Дніпропетровської
області в інтересах ОСОБА_2 до
Софіївської виправної колонії №45
управління Державної пенітенціарної
служби України у Дніпропетровській
області про стягнення коштів,
утриманих із засудженого на
матеріально-побутове забезпечення.

Особи, які беруть участь у
розгляді справи:

Старший прокурор прокуратури міста
Кривого Рогу Дніпропетровської
області - Сергєєва Ірина Володимирівна,

представник відповідача Софіївської
виправної колонії №45 управління
Державної пенітенціарної служби
України у Дніпропетровській області -
Троян Андрій Анатолійович, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року Прокурор
Софіївського району Дніпропетровської
області в інтересах ОСОБА_2 звернувся
до суду з позовом до Софіївської
виправної колонії №45 управління
Державної пенітенціарної служби
України у Дніпропетровській області
(надалі - Софіївська ВК №45) про
стягнення коштів, утриманих із
засудженого на матеріально-побутове
забезпечення.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
відбуває міру покарання в Софіївській
ВК №45 з 25.05.2012 року та неспроможний
самостійно захистити свого права,
оскільки є інвалідом ІІ групи та
непрацездатною особою.

Проведеною прокуратурою перевіркою
встановлено, що ОСОБА_6 отримує пенсію
за віком при неповному стажі роботи в
розмірі 944,00 грн., перерахування якої
проводиться платіжними дорученнями на
рахунок СВК №45.

За період із жовтня 2012 року по жовтень
2013 року на особовий рахунок
засудженого ОСОБА_2 надійшла пенсія з
УПФУ в Софіївському районі в розмірі
14794,00 грн. із якої Софіївською ВК №45 за
період із жовтня 2012 року по жовтень 2013
року було утримано 4887,04 грн. на
матеріально-побутове забезпечення
засудженого.

Просив суд стягнути з відповідача на
користь засудженого ОСОБА_2 утримані з
пенсії кошти в розмірі 4887,04 грн.

Рішенням Софіївського районного суду
Дніпропетровської області від 24 грудня
2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі Заступник
прокурора Дніпропетровської області
ставить питання про скасування рішення
суду та ухвалення нового рішення про
задоволення вимог.

Суд першої інстанції безпідставно
відмовив у задоволенні позову,
оскільки ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи та
звільнений від витрат на
матеріально-побутове забезпечення
згідно ст. 115 КВК України.

Вважає, що судом невірно застосовано
норми матеріального права, а саме ч. 4
ст. 115 КВК України, та не взято до уваги,
що ця норма не містить вимоги щодо
неотримання пенсії засудженим, який є
інвалідом першої або другої групи, як
обов'язкової умови для звільнення від
відшкодування вартості харчування та
комунально-побутових послуг.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить
питання про скасування рішення суду та
ухвалення нового рішення про
задоволення вимог, посилаючись на те,
що він є інвалідом ІІ групи та дитиною
війни, а тому за законом звільнений від
понесення витрат на свої утримання в
колонії. Вважає, що рішення суду
ухвалено упереджено з грубим
порушенням його конституційних прав.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу представник відповідача
Софіївської ВК №45 зазначає, що
оскаржуване судове рішення є законним
та обґрунтованим, в процесі розгляду
справи суд не порушив норм ні
матеріального, ні процесуального
права, а тому рішення суду слід
залишити без змін, відхиливши
апеляційні скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду в межах
заявлених позовних вимог, доводів
апеляційних скарг і заперечень на них,
колегія суддів вважає, що апеляційні
скарги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції керувався
положеннями ч. 1,3 ст. 121 КВК України щодо
обов'язку осіб, які відбувають
покарання у виправних колоніях,
відшкодовувати вартість харчування,
одягу, взуття, білизни,
комунально-побутових та інших наданих
послуг, та виходив з того, що ОСОБА_2 не
відноситься до числа осіб, які
звільнені від таких витрат згідно ст. 115
КВК України.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону рішення суду не
відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, засуджений згідно
вироку від 09.06.2005 року Апеляційного
суду Запорізької області за ст. 115 ч. 2 п.
13 КК України до 15 років позбавлення
волі.

Міру покарання в Софіївський виправній
колонії №45 відбуває з 25.05.2012 року.

Отримує пенсію за віком при неповному
стажі роботи.

Згідно висновку Обласної
лікарсько-трудової комісії МОБ
УГДУВІН в Луганській області від 10.09.2009
року ОСОБА_2 визнано інвалідом ІІ групи
до закінчення строку відбуття
покарання (а.с. 17).

З 01.05.2012 року засудженому продовжено
виплату пенсії довічно і включено до
відомості на виплату пенсії.

Перерахування пенсії засудженого в
повному розмірі проводиться
платіжними дорученнями на рахунок СВК
№45.

Станом на 01.11.2013 року засудженому
ОСОБА_2 призначена пенсія в розмірі 944,00
грн.

За період із жовтня 2012 року по жовтень
2013 року на особовий рахунок
засудженого ОСОБА_2 надійшла пенсія з
УПФУ в Софіївському районі в розмірі
14794,00 грн.

Софіївською виправною колонією
проводилось утримання із пенсії на
його утримання. СВК №45
відшкодовувалися витрати за
харчування та комунально-побутові
послуги. Всього за період із жовтня 2012
року по жовтень 2013 року із пенсії
засудженого ОСОБА_2 було утримано 4887,04
грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КВК України,
особи, які відбувають покарання у
виправних колоніях, із нарахованого їм
заробітку, пенсій та іншого доходу
відшкодовують вартість харчування,
одягу, взуття, білизни,
комунально-побутових та інших наданих
послуг, крім вартості спецодягу і
спецхарчування.

Згідно ч. 3 ст. 121 КВК України, із
засуджених, які не працюють (крім осіб,
зазначених у ст. 115 цього Кодексу),
вартість харчування, одягу, взуття,
білизни, комунально-побутових та інших
наданих послуг утримується з коштів,
які є на їхніх особових рахунках. У разі
відсутності в засудженого коштів на
особовому рахунку виправна колонія має
право пред'явити йому позов через суд.

Згідно ч. 4 ст. 115 КВК України засудженим,
які відбувають покарання у виховних
колоніях, інвалідам першої та другої
груп, жінкам з вагітністю понад чотири
місяці, непрацюючим жінкам, які мають
дітей у будинках дитини при виправних
колоніях, непрацюючим чоловікам віком
понад шістдесят років і жінкам -
понад п'ятдесят п'ять років (якщо вони
не одержують пенсії), а також особам,
звільненим від роботи через хворобу, в
тому числі хворим на активну форму
туберкульозу, харчування, одяг,
взуття, білизна і комунально-побутові
послуги надаються безоплатно.

Згідно з Положенням про
лікарсько-трудову комісію, затверджене
Наказом Державного департаменту
України з питань виконання покарань та
Міністерства охорони здоров'я України
18.01.2000 N 3/6 (надалі - Положення),
Лікарсько-трудові комісії (далі - ЛТК)
створюються для визначення ступеня
тривалої чи постійної втрати
працездатності засудженими,
установлення на цій підставі
можливості працевлаштування у УВП,
надання відповідних пільг речового та
продовольчого забезпечення згідно з
групою інвалідності.

У своїй діяльності щодо визначення
ступеня постійної чи тривалої втрати
працездатності, ЛТК керуються
Інструкцією про встановлення груп
інвалідності, затвердженою Міністром
охорони здоров'я 28.12.91 N 16.03/20.

При цьому, до основних функцій ЛТК
входить як освідчення засуджених (п. 3.1.
Положення) так і переосвідчення
засуджених, які мають І, ІІ та ІІ групу
інвалідності (п. 3.4. Положення).

Визначення хворих засуджених
інвалідами I - II груп покладається
тільки на ЛТК, які функціонують при
лікарнях, після ретельного
стаціонарного обстеження та лікування.
Приймаючи рішення про визнання хворого
інвалідом, ЛТК робить у медичній
амбулаторній картці запис: "визнаний
інвалідом I, II чи III групи". (п.п. 4.4.
Положення).

Рішення комісії доводиться до відома
адміністрації установи, для якої ці
рекомендації є обов'язковими (п. 4.5.
Положення) та є дійсним протягом усього
часу перебування засудженого в місцях
позбавлення волі (п. 4.7. Положення).

Оскільки, висновком Обласної
лікарсько-трудової комісії МОБ
УГДУВІН в Луганській області від 10.09.2009
року ОСОБА_2 визнано інвалідом ІІ групи
до закінчення строку відбуття
покарання (а.с. 17), колегія суддів
приходить до висновку, що він повинен
бути звільнений від сплати витрат на
матеріально-побутове забезпечення у
відповідності до ч. 4 ст. 115 КВК України.

Доводи представника відповідача
Софіївської ВК №45 про те, що
незаконність визнання засудженого
інвалідом на підставі висновку ЛТК не
ґрунтуються на законі, оскільки
жодного іншого порядку встановлення
інвалідності особам, які відбувають
покарання у місцях позбавлення волі,
законодавством не передбачено, а
Медико-соціальними експертними
комісіями такі особи оглядаються у
разі, якщо група інвалідності була
установлена особі до її засудження (п.
4.9. Положення).

Крім того, якщо є сумніви щодо
об'єктивності визначення групи
інвалідності, то за вказівкою
медичного управління Департаменту,
медичного відділу (відділення)
управління (відділу) Департаменту може
бути здійснено позачергове повторне
переосвідчення, а тому колегією суддів
відхиляються доводи представника
відповідача про те, що в особистій
справі ОСОБА_2 відсутні належні докази
на підтвердження встановлення йому
групи інвалідності.

В зв'язку з вищевикладеним, колегія
суддів на підставі п.п. 3,4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України у зв'язку з невідповідністю
висновків суду обставинам справи та
невірним застосуванням норм
матеріального права, скасовує рішення
суду та ухвалює нове рішення про
задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.п. 3,4 ч. 1 ст. 309,
313, 314-316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційні скарги Заступника
прокурора Дніпропетровської області
та ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Софіївського районного суду
Дніпропетровської області від 24 грудня
2013 року скасувати та ухвалити нове
рішення.

Позовні вимоги Прокурора Софіївського
району Дніпропетровської області в
інтересах ОСОБА_2 до Софіївської
виправної колонії №45 управління
Державної пенітенціарної служби
України у Дніпропетровській області
про стягнення коштів, утриманих із
засудженого на матеріально-побутове
забезпечення задовольнити.

Стягнути з Софіївської виправної
колонії №45 управління Державної
пенітенціарної служби України у
Дніпропетровській області на користь
ОСОБА_2 утримані з пенсії кошти в
розмірі 4 887,04 гривень.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржено у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: