РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2014 року
Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді
Леньо С. І.

при секретарі
Станько Р.О.

з участю прокурора Павлиско Н.Р.

представника позивача Сальвицького
Р.І.

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи Процик Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за позовом
Личаківської районної адміністрації
Львівської міської ради Відділ у
справах дітей до ОСОБА_2, ОСОБА_5, треті
особи Дитячий дошкільний будинок № 1
Львівської міської ради, Комунальний
заклад Львівської обласної ради
«Будинок дитини № 2 для дітей з
ураженням центральної нервової
системи і порушенням психіки» про
позбавлення батьківських прав,
стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

Позивач Личаківська районна
адміністрація Львівської міської ради
в особі Відділу у справах дітей
звернувся до суду з позовом до
відповідачів, який у встановленому
законом порядку уточнив, та в кінцевому
просить ухвалити рішення, яким
позбавити ОСОБА_2 та ОСОБА_5
батьківських прав відносно малолітніх
дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3, а
також стягувати з відповідачів ОСОБА_2
та ОСОБА_5 на користь опікунів -
Дитячого будинку № 1 м. Львова та
Будинку дитини № 2 м. Львова аліменти на
утримання малолітніх дітей ОСОБА_6,
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в розмірі 310 грн. на
кожну дитину щомісячно, починаючи з дня
пред'явлення позову і до досягнення
ними повноліття.

В обґрунтування позовних вимог
покликаються на те, що відповідачі, як
батько та матір малолітніх дітей
ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з часу їх
народження самоусунулись від
виконання батьківських обов'язків.
Розпорядженням голови ЛРА ЛМР від
14.02.2011р. № 89 було прийнято рішення про
відібрання малолітніх дітей від
батьків з їх госпіталізацією у
Львівську міську дитячу клінічну
лікарню, а рішенням Личаківського
районного суду м. Львова від 01.04.2011р.,
цих дітей відібрано від батьків без
позбавлення відповідачів батьківських
прав. Прокуратурою Личаківського
району м. Львова проти останніх
порушено кримінальну справу за
невиконання ними батьківських
обов'язків, що призвело до негативних
наслідків в стані здоров'я дітей. За
наслідками розгляду кримінальної
справи, відповідачів визнано винними у
вчиненні злочину, передбаченого ст. 166
КК України та призначено покарання у
вигляді двох років позбавлення волі, на
підставі ст. 75 КК України їх звільнено
від відбування покарання із
встановленням іспитового строку
терміном 1 рік. Протягом усього часу, з
моменту відібрання дітей від батьків і
по даний час на відповідачів було
покладено обов'язок забезпечити
належні умови для проживання дітей,
зокрема провести ремонт у квартирі,
відновити водопостачання та
електропостачання у кухні та ванній
кімнаті, сплатити борги за комунальні
послуги. Мати дітей була зобов'язана
здобути неповну середню освіту та
працевлаштуватись. Також батьки
зобов'язані не вживати токсичні
речовини та не вести антигромадський
спосіб життя, у зв'язку з чим сім'я
перебувала під супроводом працівників
відділу соціальної роботи
Личаківського району м. Львова. Однак,
при обстежені житлово-побутових умов
сім'ї відповідачів встановлено, що
квартиру не приведено до належного
санітарного стану, не зроблено ремонту,
не відновлено водо- та
електропостачання, у кухні вибитий
склопакет в балконних дверях,
міжкімнатні двері проламані, на стінах
у квартирі наявний грибок,
житлово-комунальна заборгованість є
непогашеною, в результаті чого в
квартирі відключено газопостачання.
Матір дітей, будучи влаштованою в
середню школу для здобуття освіти
екстерном, після двох навчальних
занять, самовільно, без поважної
причини припинила навчання, і зі слів
сусідів, батьки дітей продовжують
вести антигромадський спосіб життя, у
квартирі постійно збираються компанії,
а на сходовій клітці ввечері наявний
запах ацетону. На засіданні комісії з
питань захисту прав дитини 26.09.2013р.
батько дітей не зміг навести вагомих
аргументів, за наявності яких протягом
року він не відвідує дітей у
навчально-виховних закладах, а також не
зміг вказати, чому не сприяє їх
поверненню у сім'ю. Матір дітей, в свою
чергу, на засідання комісії не прибула,
хоча була належно проінформованою про
дату та час засідання. Наведені вище
обставини свідчать про те, що батьки
втратили інтерес до своїх дітей, і
оскільки вони жодним чином не
контактують з малолітніми протягом
тривалого часу та не сприяють їх
поверненню у сім'ю, орган опіки та
піклування прийняв рішення надати
позитивний висновок про доцільність
позбавлення їх батьківських прав щодо
власних дітей. Вважає таке рішення
виваженим і обміркованим кроком, та
таким, що в першу чергу, прийнято в
інтересах малолітніх, і оскільки
позитивної тенденції відповідачів по
відношенню до своїх дітей немає - є всі
підстави для позбавлення їх
батьківських прав, з одночасним
стягненням з відповідачів аліментів на
утримання дітей, позаяк факт
позбавлення батьківських прав не
звільняє батьків від обов'язку
утримувати своїх дітей. Виходячи з
того, що прожитковий мінімум для дітей
віком до 6 років з грудня 2013р. становить
1032 грн., а мінімальний місячний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим від 309,20 грн., просить також
стягувати судовим рішенням аліменти з
відповідачів в розмірі 310 грн. на кожну
дитину щомісячно на користь опікунів -
Дитячого будинку № 1 м. Львова та
Будинку дитини № 2 м. Львова, починаючи
з дня пред'явлення позову і до
досягнення дітьми повноліття.

В судовому засіданні представник
позивача згідно належної довіреності
від 10.04.2013р. Сальвицький Р.І. позовні
вимоги підтримав, дав пояснення
аналогічні вищенаведеним, та просить
позов задовольнити.

Представник прокуратури Личаківського
району м. Львова Павлиско Н.Р. в
судовому засіданні висловилась про
підставність та обґрунтованість
позову. Оскільки поведінка
відповідачів є байдужою та аморальною
по відношенню до своїх дітей, вони не
цікавляться ними і не вживають заходів
щодо повернення дітей в сім'ю, вважає,
що рішення про позбавлення
відповідачів батьківських прав буде
найбільш доцільним, і таким, що в першу
чергу прийнято в інтересах малолітніх
дітей.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
проти задоволення позову в частині
позбавлення її батьківських прав
заперечила, хоч і в своїх поясненнях
вказала, що мотиви, викладені в
позовній заяві частково відповідають
дійсності. Підтвердила факт, що після
того, як дітей у неї було відібрано,
житлово-побутові умови в квартирі не
змінились у кращу сторону, на даний час
вона не працює, і неповну середню
освіту не здобула. Дійсно, в квартирі
збирались гучні компанії, і спосіб
життя, який вона з чоловіком вела, за
своїми ознаками підпадає під поняття
антигромадського. Однак, з даного
приводу відповідач ОСОБА_2 пояснила, що
головним ініціатором ведення такого
способу життя був її чоловік -
відповідач ОСОБА_5, і саме він збирав в
квартирі гучні компанії, які
створювали неможливі умови для
фізичного та духовного розвитку дітей.
Близько 4 місяців назад і по даний час з
чоловіком вона фактично припинила
шлюбні відносини, проживає самостійно,
і після цього, антигромадський спосіб
її життя припинився. По мірі
можливості, протягом усього часу
намагалась навідувати власних дітей, а
також, по мірі можливості
забезпечувати їх, а коли дітей
відпускали додому - проводити з ними
час. Заперечила свою участь у вживанні
наркотичних та токсичних речовин, і як
наслідок, вважає, що відсутні достатні
підстави для висновку про ухилення її
від виконання батьківських обов'язків.
Материнська любов до дітей у неї
присутня, вона має бажання повернути їх
в сім'ю та створити всі умови для їх
належного фізичного та духовного
розвитку. Тому позов в частині
позбавлення її батьківських прав
просить залишити без задоволення, а
щодо вимоги про стягнення аліментів, то
в цій частині позов визнає, і
визначений позивачем розмір
погоджується сплачувати щомісячно на
утримання малолітніх дітей до
досягнення ними повноліття.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання
не з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, причин неявки суду не повідомив.
Зі згоди учасників процесу, суд вважає
можливим розглянути без його участі на
підставі зібраних доказів, обсяг яких є
достатнім для ухвалення законного та
обґрунтованого рішення.

Представник третьої особи - КЗ ЛОР
«Будинок дитини № 2 для дітей з
ураженням центральної нервової
системи і порушенням психіки» Процик
Г.В., де на даний час перебуває
малолітній ОСОБА_8 в судовому засіданні
також висловилась в підтримання
позовних вимог. Мотиви позову вважає
обґрунтованими, позаяк відповідачі з
травня 2013 року взагалі не цікавляться
дитиною, не навідують її, та не вживають
заходів для повернення сина в сім'ю.
Малолітній більш прив'язаний до
вихователів, одну з них називає матір'ю,
і аналізуючи його поведінку, бажання
повернутись до рідних батьків у нього
відсутнє. Тому також вважає, що
позбавлення відповідачів батьківських
прав буде доцільним, і в першу чергу,
буде відповідати інтересам
малолітнього. Підтримала позов в
частині стягнення аліментів.

Представник третьої особи - Дитячого
дошкільного будинку № 1 ЛМР Савчак І.В.,
де на даний час перебувають малолітні
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в останнє судове
засідання не з'явилась, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлена
належним чином під розписку, причин
неявки суду не повідомила. Будучи
присутньою в попередньому судовому
засіданні висловилась про підтримання
позовних вимог. Вказувала, що матір
малолітніх дітей навідувала їх
востаннє 26.10.2013р. З метою відновлення
контакту дітей та батьків
адміністрація дитячого будинку надала
дозвіл батькам забирати дітей на
вихідні додому, однак позитивного
результату досягнуто не було. Після
повернення дітей до дитячого будинку
останні вказували на неналежні умови
проживання, відповідачі не завжди
проявляли до них належної турботи, і їм
більше до вподоби проживання в
дитячому будинку. Оскільки такі
обставини могли зашкодити подальшому
фізичному та духовному розвитку дітей,
адміністрація дитячого будинку
вирішила, що перебування на вихідні
дітей разом з батьками є недоцільним, і
немає підстав продовжувати дію
дозволу. На підставі наведеного, беручи
до уваги те, що яскравих вражень у дітей
після зустрічі з батьками не
залишилось, вважає доцільним позбавити
останніх батьківських прав, а відтак,
переконана, що наявні всі підстави для
задоволення позову. Незважаючи на
вищенаведене, також пояснила, що матір
дітей формально ними цікавилась та
інколи приносила для них дарунки,
однак, враховуючи все вищесказане в
сукупності, такі обставини на її думку
є недостатніми для висновку, що вона
належним чином виконує свої
батьківські обов'язки. Тому, враховуючи
інтереси дітей, просить позов
задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, покази свідка, дослідивши
матеріали справи, зокрема висновок
Органу опіки та піклування ЛРА ЛМР про
доцільність позбавлення відповідачів
батьківських прав, оцінивши в
сукупності зібрані докази та ухвалюючи
рішення у відповідності до вимог ст. 215
ЦПК України з врахуванням інтересів
малолітніх, суд приходить до висновку,
що позов підлягає до задоволення в
повному обсязі виходячи з таких
підстав.

У відповідності до вимог ст. 150
Сімейного Кодексу України батьки
зобов'язані піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний,
моральний розвиток, забезпечити
здобуття дитиною повної загальної
середньої освіти, готувати її до
самостійного життя та виконувати інші
обов'язки.

Судом встановлено, що відповідачі
являються батьками малолітніх дітей
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3, що
стверджується копіями свідоцтв про
народження останніх, які долучені до
матеріалів справи (а.с.6, 7, 8). На даний
час, згідно рішення Личаківського
районного суду м. Львова від 01.04.2011р.
малолітніх дітей відібрано від батьків
без позбавлення їх батьківських прав.
Малолітні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебувають
у державному закладі Дитячий
дошкільний будинок № 1 ЛМР. Малолітній
ОСОБА_8 перебуває у Комунальному
закладі Львівської обласної ради
«Будинок дитини № 2 для дітей з
ураженням центральної нервової
системи і порушенням психіки».

У відповідності до вимог ст. 164 СК
України мати, батько можуть бути
позбавлені судом батьківських прав,
зокрема з підстави, передбаченої п. 2,
якщо вона, він ухиляються від виконання
своїх обов'язків по вихованню дитини.

Суд вважає, що така підстава знайшла
своє підтвердження в судовому
засіданні.

Даючи пояснення у заперечення вимоги
про позбавлення її батьківських прав,
відповідач ОСОБА_2 ствердила, що після
відібрання від неї малолітніх вона не
завжди навідувала дітей та їх зустрічі
носили епізодичний характер, вона
продовжувала вести антигромадський
спосіб життя, з власної ініціативи
припинила навчання для здобуття
неповної середньої освіти, належні
житлово-побутові умови в квартирі не
забезпечила та не привела її до
належного санітарного стану,
житлово-комунальні борги не погасила.
Такими своїми поясненнями, відповідач
фактично не спростувала мотивів
позову, єдине заперечення полягає в
тому, що виконувати батьківські
обов'язки їй перешкоджав відповідач
ОСОБА_5, який був ініціатором такого,
антигромадського та аморального
способу життя, і який не давав їй в
першу чергу моральної підтримки щодо
створення повноцінної сім'ї. Такі
причини на думку суду не є об'єктивними,
і є свого роду лише необґрунтованою
позицією заперечення проти позову.

Поряд з цим, з письмової заяви
відповідача ОСОБА_5, який є батьком
дітей і яку останній надав Голові ЛРА
ЛМР (а.с.12), вбачається висновок, що
останній також ухиляється від
виконання батьківських обов'язків без
поважної на те причини, дій для
відновлення повноцінної сім'ї та
повернення дітей не вживає і при цьому,
вагомих аргументів такої поведінки він
не наводить, одночасно вказуючи на
антисоціальну та безвідповідальну
поведінку дружини.

Суд вважає, що лише на підставі
висвітлення відповідачами ставлення
до своїх дітей, переконливим є висновок
про цілковиту підставність та
обґрунтованість позову.

Показання свідка ОСОБА_11, яка є на
чальником відділу соціальної роботи
Личаківського району про
безвідповідальне ставлення
відповідачів до своїх дітей лише
підтверджують обґрунтованість
висновків суду. Зокрема, свідок
зазначила, що після того, як в квартирі
відповідачів було зроблено ремонт за
державні кошти, останні не вчиняли
жодних дій для підтримання
житлово-побутових умов в належному
санітарному стані, а скоріш навпаки -
своїми діями та поведінкою створили
умови, які є не придатними для
проживання в квартирі малолітніх
дітей. Відповідачу роз'яснювалось
право їх звернення за допомогою до
соціальних служб, однак останні
жодного разу за допомогою не
звертались, що свідчить про їх
цілковиту безвідповідальність по
відношенню до власних дітей, яка в
першу чергу, спричиняє їм як духовну,
так і моральну шкоду. Слід врахувати,
що такі показання свідка відповідач
фактично спростувати не змогла.

Крім того, при вирішенні справи слід
врахувати висновок органу опіки і
піклування ЛРА ЛМР від 06.11.2013р. (а.с.4-5),
згідно з яким комісія прийшла до
висновку про доцільність позбавлення
відповідачів батьківських прав щодо
малолітніх дітей ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 Мотиви такого рішення свідчать
про підставність та обґрунтованість
позовних вимог.

Суд приймає до уваги даний висновок
органу опіки та піклування як такий, що
достатньо обґрунтований та не
суперечить інтересам дитини, обставини
викладені у висновку об'єктивно
підтверджуються іншими зібраними у
справі доказами.

У відповідності до ст. 3 Конвенції про
права дитини в усіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи приватними установами,
що займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 3 Європейської конвенції про
здійснення прав дітей закріплено право
дитини, яка внутрішнім законодавством
визнається такою, що має достатній
рівень розуміння, під час розгляду
справи судовим органом, що стосується
її, отримувати всю відповідну
інформацію та мати можливість
висловлювати свої думки.

Відповідно до ст. 12 Конвенції про права
дитини забезпечено дитині, здатній
сформулювати власні погляди, право
вільно висловлювати ці погляди з усіх
питань, що торкаються дитини, причому
поглядам дитини приділяється належна
увага згідно з її віком і зрілістю.

Приймаючи до уваги в сукупності
наведені вище обставини та приділяючи
увагу якнайкращому забезпеченню
інтересів дитини, суд приходить до
переконливого висновку про
обґрунтованість позову і що саме в
інтересах малолітніх дітей необхідним
є позбавлення ОСОБА_2 та ОСОБА_5
батьківських прав. На даний час,
перспективи зміни відношення
відповідачів до батьківських
обов'язків суд не вбачає, і тому,
ухвалює рішення про задоволення в цій
частині позову.

Також, суд вважає за необхідне
роз'яснити, що у випадку, якщо
відношення відповідачів, або когось з
них до власних дітей зміниться, що буде
підтверджуватись належними доказами,
можливим є поновлення батьківських
прав в порядку, передбаченому ст. 169 СК
України.

Виходячи з вимог ч. 2 ст. 166 СК України,
обов'язок відповідачів матеріально
утримувати дітей в разі позбавлення їх
батьківських прав зберігається, і тому,
вимога про стягнення аліментів є
обґрунтованою.

Як встановлено в судовому засіданні,
відповідачі офіційно ніде не працюють
та стабільний заробіток у них
відсутній.

У відповідності до ст. 184 СК України,
якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

При визначенні розміру аліментів суд
враховує розмір прожиткового мінімуму
громадян, який встановлений станом на
час розгляду справи, стан здоров'я та
неповно забезпечене матеріальне
становище дітей, задовільний стан
здоров'я і матеріальне становище
відповідачів, відсутність у платників
аліментів на утриманні інших дітей чи
непрацездатних осіб, а також інші
обставини, які мають значення для
справи. Відповідачі, будучи
працездатними можуть отримувати
належний дохід та надавати дітям
матеріальну допомогу у виді аліментів,
яку окрім цього згідно з вимогами
закону вони зобов'язані надавати.

Враховуючи наведене, у відповідності
до вимог ст. 184 СК України, суд
погоджується з позицією позивача та
приходить до висновку, що в цій частині
позов також слід задовольнити
повністю, та стягувати з відповідачів
аліменти на утримання малолітніх дітей
в розмірі 310 грн. щомісячно на кожну
дитину, починаючи з 07.11.2013 року (з часу
пред'явлення позову) і до досягнення
ними повноліття. Враховуючи те, що
після відібрання дітей від батьків
малолітні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебувають
в Дитячому дошкільному будинку № 1
Львівської міської ради, згаданий вище
розмір аліментів слід стягувати на
користь цього державного закладу, а
оскільки малолітній ОСОБА_8 перебуває в
Комунальному закладі Львівської
обласної ради «Будинок дитини № 2 для
дітей з ураженням центральної нервової
системи і порушенням психіки» -
аліменти на його утримання слід
стягувати на користь цього державного
закладу.

При цьому, суд вважає за необхідне
роз'яснити сторонам, що відповідно до
ст.192 СК України розмір аліментів,
визначений за рішенням суду, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК
України, з відповідачів в дохід держави
слід стягнути судовий збір в розмірі в
загальному розмірі становить 458,80 грн.,
і який справляється за вимогу
майнового та немайнового характеру.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 10,60,61,88,209,212-215,218,367 ЦПК України, ст.ст.
164, 166, 180-182,184 Сімейного Кодексу України,
суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 та ОСОБА_5
батьківських прав відносно їх
малолітніх дітей - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягувати з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_4,
зареєстрованої: АДРЕСА_1, та з ОСОБА_5
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2),
ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованого: АДРЕСА_2,
на користь Дитячого дошкільного
будинку № 1 Львівської міської ради (м.
Львів, вул. Таджицька, 21) аліменти на
утримання малолітньої дитини - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 310 грн.
щомісячно, які підлягають індексації,
починаючи з 07.11.2013 року і до досягнення
повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_4,
зареєстрованої: АДРЕСА_1, та з ОСОБА_5
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2),
ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованого: АДРЕСА_2,
на користь Дитячого дошкільного
будинку № 1 Львівської міської ради (м.
Львів, вул. Таджицька, 21) аліменти на
утримання малолітньої дитини - ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 310 грн.
щомісячно, які підлягають індексації,
починаючи з 07.11.2013 року і до досягнення
повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_4,
зареєстрованої: АДРЕСА_1, та з ОСОБА_5
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2),
ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованого: АДРЕСА_2,
на користь Комунального закладу
Львівської обласної ради «Будинок
дитини № 2 для дітей з ураженням
центральної нервової системи і
порушенням психіки» (м. Львів, вул.
Антоновича, 117) аліменти на утримання
малолітньої дитини - ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 310 грн.
щомісячно, які підлягають індексації,
починаючи з 07.11.2013 року і до досягнення
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 229,40
грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави 229,40
грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Личаківський районний суд м. Львова
шляхом подачі апеляційної скарги в
порядку та строки передбачені ст. ст.
294,296 ЦПК України.

Суддя:
Леньо С. І.