Справа № 119/725/14-ц
У Х В А Л А

про відмову у прийнятті заяви

10 лютого 2014 року суддя
Феодосійського міського суду
Автономної Республіки Крим Блейз І.Г.,
розглянувши заяву про видачу судового
наказу Кримського Республіканського
підприємства «Вода Криму» в особі
Феодосійської філії Кримського
Республіканського підприємства «Вода
Криму» про стягнення заборгованості за
водопостачання та водовідведення у
розмірі 3676 грн. 66 коп. з ОСОБА_1, -

встановив:

Заявник звернувся до суду із заявою
про видачу судового наказу з вимогою
про стягнення заборгованості за
водопостачання та водовідведення у
розмірі 3676 грн. 66 коп. з ОСОБА_1.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України,
суддя відмовляє у прийнятті заяви
про видачу судового наказу у разі якщо
із заяви і поданих документів
вбачається спір про право.

Відповідно до п. 9 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справі від 23.12.2011 року № 14
„Про практику розгляду судами заяв у
порядку наказного провадження"
наявність спору про право ( п. 2 частини 3
ст. 100 ЦПК України), яке є підставою для
відмови у прийнятті заяви про видачу
судового наказу, вирішується суддею у
кожному конкретному випадку, виходячи
із характеру та обґрунтованості
заявленої матеріально-правової вимоги
і документів, доданих до заяви.
Наявність спору можна встановити
відсутністю документів, що
підтверджують наявність суб'єктивного
права у заявника; документів, що
підтверджують порушення суб'єктивного
права або документів, що підтверджують
виникнення права вимоги. Крім того,
мають ураховуватися обставини, якщо із
доданих документів вбачається, що
боржник заперечує, не визнає або
оспорює свій обов'язок перед заявником;
із доданих документів вбачається
пропуск позовної давності. Така вимога
може бути вирішена лише у позовному
провадженні (ч. 3 ст. 264 ЦК України).

Згідно п. 13 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23.12.2011 року № 14 „Про практику
розгляду судами заяв у порядку
наказного провадження" якщо заявлено
вимогу про стягнення заборгованості за
надані житлово-комунальні,
телекомунікаційні послуги, послуги
телебачення та радіомовлення ( пункт 3
частини 1 ст. 96 ЦПК), судовий наказ може
бути видано за наявності відповідних
договорів про надання таких послуг,
інших письмових доказів, що
підтверджують фактичне надання та
отримання таких послуг. Крім того,
заявник має обґрунтувати свої вимоги
та додати документи, що вказують на
правильність і безспірність
розрахунків, а також застосування
тарифів на відповідні послуги.

З наданої заяви вбачається, що між
сторонами не був укладений письмовий
договір про надання відповідних
послуг. Заявник до своєї заяви не надав
договору про надання послуг, не надав
інших письмових доказів, що
підтверджують фактичне надання та
отримання таких послуг та безспірність
розрахунків.

Вказані обставини свідчать про
наявність спору про право, що є
підставою для відмови у прийнятті
заяви про видачу судового наказу.

Керуючись ст.100 ЦПК України,
Постановою Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справі від 23.12.2011 року № 14 „Про
практику розгляду судами заяв у
порядку наказного провадження", суд, -

ухвалив:

Відмовити у прийнятті заяви про
видачу судового наказу Кримського
Республіканського підприємства «Вода
Криму» в особі Феодосійської філії
Кримського Республіканського
підприємства «Вода Криму» про
стягнення заборгованості за
водопостачання та водовідведення у
розмірі 3676 грн. 66 коп. з ОСОБА_1.

Роз'яснити заявнику право
звернутися із відповідними вимогами у
порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим через
Феодосійський міський суд шляхом
подання на протязі 5 днів з дня її
проголошення апеляційної скарги. У
разі якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя :
Блейз І.Г.

Копія вірна: суддя:
секретар: