АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 22-ц/774/1345/14
Головуючий у 1-ій інстанції
категорія №27
суддя Маймур Ф.Ф.
Доповідач суддя Рудь В.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Козлова
С.П., Повєткіна В.В.

при секретарі: Кравець
Є.С.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Кіровського
районного суду м.Дніпропетровська від
20 грудня 2013 року за позовом Кредитної
спілки «Дніпропетровська Ощадна
Кредитна Спілка» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, за зустрічним позовом
ОСОБА_1 до Кредитної спілки
«Дніпропетровська Ощадна Кредитна
Спілка» про визнання кредитного
договору недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2011 року Кредитна спілка
"Дніпропетровська Ощадна Кредитна
Спілка" звернулась з позовом, який
уточнено у жовтні 2012 року, до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором(а.с.1-2, 59-61).

Позивач зазначав, що 29 травня 2007 року
між Кредитною спілкою
"Дніпропетровська Ощадна Кредитна
Спілка" та ОСОБА_1 укладено кредитний
договір №47 87-Д, за умовами якого
останній отримав кредит в розмірі 30000
гривень строком на 12 місяців до 29
травня 2008 року, з виплатою відсотків за
користування кредитом в розмірі 40%
річних.

Відповідно до п.п.1.2, 3.1 договору
ОСОБА_1 зобов'язався повертати кредит
та відсотки за користування кредитом в
строки та на умовах, передбачених цим
договором.

Пунктом 5.1 договору встановлено, що
за несвоєчасне повернення щомісячної
частини кредиту позичальник сплачує
кредитній спілці відсотки за
користування неповерненою сумою в
розмірі: до 5 днів прострочки платежу -
0,3% від суми простроченого платежу за
кожний день прострочки платежу; понад 5
днів - 1% за кожний день за весь час
прострочки платежу.

Відповідно до п.5.2 договору
відповідач зобов'язався при здійсненні
платежів в першу чергу сплачувати
відсотки, а потім кредит.

В день одержання кредиту відповідач
здійснив такі проплати: 20 грн. -
вступний членський внесок відповідно
до п.14.4 Статуту кредитної спілки; 100 грн.
- обов'язковий пайовий членський
внесок; 3000 грн. внесок в додатковий
капітал, цільовий внесок відповідно до
п.1.4 договору; 1500 грн. - внесок в резерв
кредитної спілки.

Після одержання кредиту відповідач
здійснив такі платежі: 18.10.2007 року - 4000
грн. - сплата відсотків за користування
кредитом при несвоєчасному його
поверненні; 1200 грн. - сума повернення
кредиту; 4000 грн. - сплата відсотків за
користування кредитом; 12.11.2007 року - 4 900
грн. - повернення кредиту.

У встановлений договором строк
відповідач кредит не повернув, у
зв'язку з чим склалась заборгованість
за кредитним договором на загальну
суму 17547 6 грн.

18 червня 2008 року Кіровський районний
суд м.Дніпропетровська за заявою
Кредитної спілки "Дніпропетровська
Ощадна Кредитна Спілка" видав судовий
наказ про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості за кредитним договором,
який скасовано ухвалою суду від 27
травня 2009 року.

Рішенням Кіровського районного суду
М.Дніпропетровська від 04 лютого 2010 року
у справі за позовом дружини
відповідача визнано недійсним
кредитний договір №4787-Д від 29.05.2007 року.
Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 22

лютого 2011 року вказане рішення суду
першої інстанції скасовано, ОСОБА_3 у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

За таких обставин позивач вважає, що
строк звернення до суду за захистом
порушеного права не пропустив.

Уточнивши позов, позивач в позовній
заяві в редакції від 08 жовтня 2012 року
просив стягнути з ОСОБА_1
заборгованість за кредитним догором у
сумі 175476 грн., яка склалась станом на 02
жовтня 2012 року, та складається із
наступного: 13100 грн. - сума кредиту; 30783
грн. - сума відсотків за користування
кредитом; 117836 грн. - сума відсотків за
користування кредитом при
несвоєчасному його поверненні та
судові витрати(а.с.59-61).

У березні 2013 року ОСОБА_1 звернувся з
зустрічним позовом до Кредитної спілки
"Дніпропетровська Ощадна Кредитна
Спілка" про захист прав споживачів,
визнання кредитного договору
недійсним(а.с.79-83).

В обгрунтування вимог ОСОБА_1
послався на те, що кредитний договір
№4787-Д від 29 травня 2007 року укладено під
впливом обману з боку позивача, який
полягав у тому, що у п.1.1 договору, в
якому закріплений предмет договору, та
п.3.1, в якому передбачений порядок
повернення кредиту, наявна
суперечність в частині розміру
процентів за користування кредитом.
Розмір відсотків за користування
кредитом, передбачений п.3.1, є значно
завищеним у порівнянні з п.1.1.

Також ОСОБА_1 послався на не
ознайомлення його із детальним
розписом сукупної вартості кредиту та
факт приховування кредитором важливої
інформації перед підписанням договору
щодо умов договору.

Рішенням Кіровського районного суду
М.Дніпропетровська від 20 грудня 2013 року
стягнуто з ОСОБА_1 на користь Кредитної
спілки "Дніпропетровська Ощадна
Кредитна Спілка" заборгованість за
кредитним договором №47 87-Д від 29 травня
2007 року в сумі 175476 грн., з яких 13100 грн. -
заборгованість за тілом кредиту, 148619
грн. - заборгованість за процентами за
користування кредитом, а також у
рахунок повернення судових витрат - 1820
грн., а всього - 177296 грн.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_1 до Кредитної спілки
"Дніпропетровська Ощадна Кредитна
Спілка" про визнання кредитного
договору недійсним -
відмовлено(а.с.153-156).

Ухвалою Кіровського районного суду
М.Дніпропетровська від 26 грудня 2013 року
внесено виправлення в текст
резолютивної частини рішення
Кіровського районного суду
М.Дніпропетровська від 20 грудня 2013
року, та зазначено: вважати вірним
наступні складові загальної суми
заборгованості за кредитним договором:
13 100 грн. -заборгованість за тілом
кредиту; 3О 783 грн. - проценти за
користування кредитом, 117 836 грн. -
штрафні санкції у відповідності до п.5.1.
кредитного договору за несвоєчасне
повернення кредиту; 13 757 грн. -
інфляційне збільшення суми боргу
(а.с.160-161) .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове
рішення, яким Кредитній спілці
"Дніпропетровська Ощадна Кредитна
Спілка" в задоволенні позову відмовити,
задовольнити його, ОСОБА_1, зустрічний
позов, посилаючись на неповне
з'ясування обставин щодо укладання
кредитного договору, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права(а.с.163-167).

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з таких підстав.

Згідно ст.ст.3,11 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

За положеннями ст.ст.1, 21 Закону
України "Про кредитні спілки" кредитна
спілка є фінансовою установою,
виключним видом діяльності якої є
надання фінансових послуг, зокрема
надання кредитів своїм членам на
умовах їх платності, строковості та

забезпеченості в готівковій та
безготівковій формі. Кредитна спілка
має право самостійно встановлювати
розмір плати (процентів) за
користування кредитами, види кредитів
та умови надання та строки повернення
кредитів.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк
(кредитода-вець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України.

Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

За змістом ст.612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1048, ст.1049 ЦК
України позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором.

Позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

За правилами ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами, то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
ст.1048 цього Кодексу України.

По справі встановлено, що згідно
заяви ОСОБА_1 від 29 травня 2007 року між
ним, як позичальником та членом
Кредитної спілки "Дніпропетровська
Ощадна Кредитна Спілка", та Кредитною
спілкою "Дніпропетровська Ощадна
Кредитна Спілка" як кредитором, 29
травня 2007 року укладено кредитний
договір №4787-Д, за умовами якого
позичальник отримав кредит в розмірі
30000 гривень на строк 12 місяців(а.с.6-7).

Згідно п.1.1 кредитного договору
ОСОБА_1 зобов'язався повернути кредит
до 29 травня 2008 року, зі сплатою
процентів за користування кредитом у
розмірі 40% річних(а.с.7).

Пунктом 3.1. договору визначено, що
позичальник повертає кредит та сплачує
проценти за користування кредитом до 29
числа кожного місяця у розмірах:
щомісячно суму позики - 2500 грн. та суму
процентів - 1000 грн.

У відповідності до п.4.2.3. кредитного
договору кредитна спілка має право
достроково затребувати виданий кредит
та відсотки за фактичний час
користування кредитом при невиконанні
позичальником зобов'язань по
поверненню кредиту та відсотків за
користування, передбачених п.3.1. даного
договору, на протязі трьох місяців
поспіль(а.с.7 зворот).

Відповідно до п.4.3.2. кредитного
договору позичальник зобов'язаний не
пізніше строків, передбачених п.3.1.
даного договору повернути кредитній
спілці суму кредиту та сплатити
відсотки за фактичний час користування
кредитом.

Згідно п.5.1. кредитного договору за
несвоєчасне погашення щомісячної
частини кредиту позичальник сплачує
кредитній спілці проценти за
користування неповерненою сумою у
розмірі: до 5 днів прострочки платежу -
0,3 % від суми простроченого платежу за
кожний день платежу; більше 5 днів - 1% за
кожний день за весь час прострочки
платежу. При проведенні платежів
позичальник в першу чергу сплачує
проценти, а потім кредит(а.с.7 зворот).

Пунктом 7.1. кредитного договору
визначено, що цей договір вступає в
силу з моменту підписання його
сторонами та видачі позичальнику
кредиту та діє до остаточного
виконання сторонами своїх
зобов'язань(а.с.7 зворот).

Виконання позичальником договірних
зобов'язань за кредитним договором
№4787-Д від 29 травня 2007 року забезпечено
договором застави майна №4787 Д (3) від 29
травня 2007 року(а.с.8).

Як видно із справи, Кредитна спілка
"Дніпропетровська Ощадна Кредитна
Спілка" взяті на себе зобов'язання за
кредитним договором №4787-Д від4 29 травня
2007 року виконала у повному обсязі, що
підтверджується видатковим касовим
ордером №4 54 від 29.05.2007 року про видачу
позичальнику 30000 грн.(а.с.9).

Судом встановлено, що після 12
листопада 2007 року, коли ОСОБА_1 сплатив
частину грошових коштів на погашення
кредиту, останній перестав виконувати
зобов'язання щодо повернення кредиту
за кредитним договором №4787-Д від 29
травня 2007 року у визначений договором
строк, внаслідок чого утворилась
заборгованість, розмір якої станом на 02
жовтня 2012 року становить 175 476 грн., із
яких: 13 100 грн. -заборгованість за тілом
кредиту; - 3О 783 грн. - проценти за
користування кредитом (8000 грн. -
відсотки за користування кредитом
відповідно до п.3.1 кредитного договору,
22783 грн. - відсотки за користування
кредитом в період з 29.05.2008 року по 02.10.2012
року); 117 836 грн. - відсотки за
користування кредитом при
несвоєчасному його поверненні; - 13757
гривень - сума боргу з урахуванням
індексу інфляції. Зазначені суми
підтверджуються розрахунком
позивача(а.с.62-63).

Встановивши факт порушення
відповідачем зобов'язань за кредитним
договором щодо своєчасного повернення
сум отриманого кредиту та своєчасної
сплати нарахованих за користування
кредитом відсотків у встановленні
кредитним договором терміни, суд, з
урахуванням умов кредитного договору
та зазначених норм матеріального
права, які регулюють кредитні
правовідносини, дійшов правильного
висновку про необхідність задоволення
позову Кредитної спілки
"Дніпропетровська Ощадна Кредитна
Спілка".

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні
зустрічного позову про захист прав
споживачів, визнання кредитного
договору недійсним, суд прийшов до
правильного висновку, що такий позов не
грунтується на законі.

Так, згідно до ст.626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. За
змістом ст.627 ЦК України відповідно до
ст.6 ЦК України сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначення умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Відповідно до ст.638 ЦК України
договір вважається укладеним, якщо
сторони в належній формі досягли згоди
з усіх істотних умов договору, якими є
умови про предмет договору, умови,
визначені законом як істотні або є
необхідними для даного виду договору, а
також усі ті умови, щодо яких за заявою
хоча б однієї сторони має бути
досягнуто згоди.

Як видно із справи, кредитний договір
№4787-Д від 29 травня 2007 року, яким
передбачені відповідні умови щодо
надання та повернення кредиту,
укладено між Кредитною спілкою
"Дніпропетровська Ощадна Кредитна
Спілка" та ОСОБА_1 на підставі його
заяви від 29 травня 2007 року як
позичальника та члена Кредитної спілки
"Дніпропетровська Ощадна Кредитна
Спілка".

Заява про надання кредиту та кредний
договір №4787-Д від 29 травня 2007 року
підписані позичальником ОСОБА_1.(а.с.6-7).

Як вбачається із справи, на момент
укладання спірного договору сторони
мали необхідний обсяг цивільної
дієздатності, їх волевиявлення
відповідало їхній внутрішній волі,
було вільним, договір підписаний
сторонами правочину та містить печатку
фінансової установи. Отримавши у
кредитній спілці грошові кошти,
позичальник погодився з умовами даного
договору та здійснював відповідні
платежі згідно його умов.

Будь-яких доказів того, що в момент
укладання кредного договору №4787-Д від
29 травня 2007 року не були додержані
вимоги ст.203 ЦК України ОСОБА_1 не надав,
в ході розгляду справи такі докази
судом не встановлено.

Отже, наведені обставини свідчать, що
сторони договору: ОСОБА_1 та Кре дитна
спілка «Дніпропетровська Ощадна
Кредитна Спілка» при укладанні
кредитного до говору визначили на свій
розсуд умови надання та повернення
кредиту, які були ними погоджені, у тому
числі розмір відповідних процентів, що
не протирічить ст.ст.6,627 ЦК України, на
підставі якого між ними виникли
цивільні права та обов'язки.

Встановивши зазначені обставини, суд
прийшов до правильного висновку про
хиб ність тверджень ОСОБА_1 щодо обману
з боку позивача відносно п.1.1 та п.3.1
кредитного договору, доказів,
передбачених ст.ст.57,58 УПК Країни, які б
містили інформацію щодо таких
тверджень, ОСОБА_1 у порядку,
передбаченому ст.60 ЦПК України, не
надав, судом такі докази не
встановлено.

Належних та допустимих доказів в
підтвердження доводів щодо порушення
порядку надання фінансових послуг при
укладанні кредитного договору та щодо
факту прихову вання кредитором
важливої інформації перед підписанням
договору, ОСОБА_1 та кож не надав.

Таким чином, рішення суду першої
інстанції відповідає обставинам
справи та но рмам діючого
законодавства, що регулює встановлені
правовідносини, доказам у справі суд
дав оцінку відповідно до вимог ст.212 ЦПК
України, підстав для скасування судо
вого рішення не встановлено.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду
М.Дніпропетровська від 20 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий -

Судді -