Справа № 567/1653/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської
області у складі:

головуючий суддя - Поліщук Т.М.

секретар - Гічиновська Я.В.

з участю відповідача ОСОБА_1

його представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Острог справу
за позовом публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за договором кредиту

встановив:

в Острозький районний суд з позовом до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором в сумі 21113 гривень
82 копійки звернулось ПАТ КБ
"ПриватБанк".

ПАТ КБ "ПриватБанк" зазначає, що 10.12. 2007
року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1
було укладено договір кредиту,
відповідно до якого останній отримав
кредит в розмірі 5000 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків у
розмірі 30 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом .

Зазначив, що відповідач підтвердив
свою згоду на те, що підписана заява
разом з Умовами надання банківських
послуг, Правилами користування
платіжною карткою складає між ним та
банком договір.

При укладенні договору сторони
керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно
якої договором приєднання є договір,
умови якого встановлені однією із
сторін у формулярах або інших
стандартних формах, який може бути
укладений лише шляхом приєднання
другої сторони до запропонованого
договору в цілому і друга сторона не
може запропонувати свої умови
договору.

Відповідно до п.9.12 Умов та правил
надання банківських послуг, договір
діє протягом 12 місяців з моменту
підписання і якщо протягом цього
терміну жодна із сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він автоматично лонгується
на такий же термін.

Зазначив, що відповідно до п. 6.5 Умов та
правил надання банківських послуг
відповідач зобов'язався погашати
заборгованість за кредитом, відсотками
за його використання, за перевитрати
платіжного ліміту, а також оплачувати
комісії на умовах, передбачених
договором.

Вказує, що відповідно до п.8.6 Умов та
правил надання банківських послуг, при
порушенні клієнтом строків платежів по
будь-якому з грошових зобов'язань,
передбачених договором, більш ніж на 120
днів останній зобов'язаний сплатити
банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від
суми позову.

Зазначаючи про те, що відповідач
порушив умови договору по поверненню
коштів та ст.. 526, 1054 ЦК України, позивач
просить стягнути з нього
заборгованість за кредитом станом на
31.10.2013 року на суму 21113 грн. 82 коп., яка
складається: 4867,23 - заборгованість за
кредитом; 14764,98 - заборгованість по
процентам за користування кредитом; 500
грн. - штраф (фіксована частина) та
981,61грн. - штраф (процентна складова).

В судове засідання представник
позивача не з'явився та подав суду
заяву з проханням справу слухати в його
відсутності.

Відповідач та його представник позов
заперечили ,пояснивши що
заборгованості перед банком
відповідач не має, що підтвердив своєю
довідкою позивач, крім того рахують ,що
позивач пропустив термін звернення до
суду.

Суд вивчивши матеріали справи
,заслухавши відповідача та його
представника , рахує що позов не
обґрунтований та не підлягає до
задоволення із наступних підстав.

З письмових доказів, досліджених в
судовому засіданні встановлено
наступне.

Відповідно до заяви ОСОБА_1 на
отримання карткового кредиту, яку
сторони визнали як угоду, вбачається,
що 10 грудня 2007 року між ПАТ КБ
"ПриватБанк" та ОСОБА_1 було укладено
договір, відповідно до якого банк надав
йому кредит в сумі кредитного ліміту
5000 грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 30% на
місяць на залишок заборгованості.
Термін дії картки -два роки.

Таким чином відповідач обґрунтовано
стверджує що позивач в першу чергу
пропустив термін звернення до суду з
даною позовною заявою так як строк дії
договору від 10.12.2009 року закінчився 10
грудня 2009 року. Як вказав відповідач в
своїх запереченнях картка в нього була
вилучена по закінченню терміну дії
договору ,а нова йому не видавалася.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено
загальну позовну давність тривалістю у
три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 258 ЦК
України для окремих видів вимог
законом може встановлюватися
спеціальна позовна давність: скорочена
або більш тривала порівняно із
загальною позовною давністю. Сплив
позовної давності є підставою для
відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Крім того отримавши копію позовної
заяви ОСОБА_1 звернувся до позивача з
вимогою дати пояснення відносно боргу
,так як він дійсно отримував свого часу
кредит ,однак повністю з ним
розрахувався. На його вимогу було
видано довідку від 31 грудня 2013 року за
№ 1120423 за підписом головного
бухгалтера банку Коротіної Л.І. та
завіреної керівником філії «Волинське
головне регіональне управління ПАТ КБ
«ПриватБанк» Бабак М.В. із котрої
вбачається ,що ОСОБА_1 ІНД.НОМЕР_1, не має
заборгованості перед ПАТ «ПриватБанк».

Суд не може взяти до уваги доводи
позивача про те , що кредит видавався
відповідачу на інший ідентифікаційний
номер ,так як наявність такого суду не
довів. До матеріалів справи долучено
ксерокопію паспорту відповідача та
його ідентифікаційного номера а саме
інд. НОМЕР_1. Іншого ідентифікаційного
номера в матеріалах справи не має.
Немає такого і в представника банку.
Сам відповідач стверджує ,що будь коли
іншого ідентифікаційного номера не мав
і в банк не подавав.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень, а
ч. 2 ст. 59 ЦПК України визначено, що
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Оскільки позивач не надав суду будь
яких доказів про отримання кредиту на
інші документи відповідача ,а
відповідач надав суду довідку видану
позивачем про відсутність в нього будь
яких боргових зобов'язань перед
позивачем , то суд рахує позовні вимоги
публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
договором кредиту , не обґрунтованими
та такими що не підлягають до
задоволення за безпідставністю.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
634, 1046, 1054 ЦК України, ст. 10, 57, 60, 88, 212, 214-215
ЦПК України, суд

вирішив:

в позові публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за договором кредиту в
розмірі 21113,82 гривні відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Острозький районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Сторони, які не були присутніми під час
проголошення рішення можуть подати
апеляційну скаргу в цей же строк з дня
отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. В разі подання
апеляційної скарги рішення якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Острозького районного
судуПоліщук Т.М.