У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 лютого 2014 року м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,суддів:
Касьяна О.П., Коротуна В.М.,Ступак О.В.,
Штелик С.П.

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом заступника прокурора
Житомирської області до Житомирської
районної державної адміністрації,
ОСОБА_6 про визнання протиправним та
скасування розпорядження голови
Житомирської районної державної
адміністрації, визнання недійсним
державного акта на право власності на
земельну ділянку, за касаційною
скаргою заступника прокурора
Житомирської області на рішення
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Житомирської області від 17 жовтня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року заступник прокурора
Житомирської області звернувся до суду
із зазначеним позовом до Житомирської
районної державної адміністрації,
ОСОБА_6, мотивуючи його тим, що
Житомирська районна державна
адміністрація на порушення вимог
земельного законодавства та пункту 10
Порядку зміни цільового призначення
земель, які перебувають у власності
громадян або юридичних осіб,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 11 квітня 2002 року
№ 502, винесла розпорядження від 28
листопада 2012 року № 991 «Про
затвердження проекту із землеустрою
щодо відведення земельної ділянки з
метою зміни цільового призначення
громадянина ОСОБА_6 на території
Глибочицької сільської ради», на
підставі якого було змінено цільове
призначення земельної ділянки ОСОБА_6,
чим перевищила свої повноваження. На
підставі незаконного розпорядження
Житомирської районної державної
адміністрації ОСОБА_6 отримав
державний акт на право власності на
земельну ділянку.

Посилаючись на зазначені обставини,
позивач просив суд визнати
протиправним та скасувати
розпорядження голови Житомирської
районної державної адміністрації від 28
листопада 2012 року № 991 «Про
затвердження проекту із землеустрою
щодо відведення земельної ділянки з
метою зміни цільового призначення
громадянина ОСОБА_6 на території
Глибочицької сільської ради» та
визнати недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку,
виданий на ім'я ОСОБА_6

Заочним рішенням Житомирського
районного суду Житомирської області
від 20 серпня 2013 року позов заступника
прокурора Житомирської області
задоволено.

Скасовано розпорядження голови
Житомирської районної державної
адміністрації від 28 листопада 2012 року
№ 991 «Про затвердження проекту із
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки з метою зміни цільового
призначення громадянина ОСОБА_6 на
території Глибочицької сільської
ради».

Скасовано державний акт на право
власності на земельну ділянку, виданий
на ім'я ОСОБА_6

Вирішено питання про стягнення судових
витрат.

Рішенням колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Житомирської області від 17 жовтня 2013
року заочне рішення Житомирського
районного суду Житомирської області
від 20 серпня 2013 року скасовано та
ухвалено нове рішення, яким в
задоволенні позову заступника
прокурора Житомирської області
відмовлено.

У касаційній скарзі заступник
прокурора Житомирської області
просить суд касаційної інстанції
скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі заочне рішення суду
першої інстанції, мотивуючи свою
вимогу порушенням судом норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню на таких підставах.

Відмовляючи в задоволенні позову
заступника прокурора Житомирської
області, апеляційний суд виходив із
того, що при винесенні спірного
розпорядження «Про затвердження
проекту із землеустрою щодо відведення
земельної ділянки з метою зміни
цільового призначення громадянина
ОСОБА_6 на території Глибочицької
сільської ради» від 28 листопада
2012 року № 991 Житомирська районна
державна адміністрація діяла в межах
своїх повноважень, порушень земельного
законодавства при винесені спірного
розпорядження не було допущено.

Проте з такими висновками апеляційного
суду повністю погодитись не можна,
оскільки вони не ґрунтуються на нормах
матеріального закону.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати; 7) чи є
підстави допустити негайне виконання
судового рішення; 8) чи є підстави для
скасування заходів забезпечення
позову.

Однак висновки суду апеляційної
інстанції не відповідають вимогам
вищезазначеного положення
процесуального закону.

Судами встановлено, що ОСОБА_6 є
власником земельної ділянки загальною
площею 1,000 га, що розташована на
території Глибочицької сільської ради
Житомирського району Житомирської
області із цільовим призначенням для
ведення особистого селянського
господарства, що підтверджується
державним актом на право власності на
земельну ділянку від 6 січня 2012 року
серії ЯМ № 094644 (а.с. 27).

На підставі розпорядження голови
Житомирської районної державної
адміністрації від 26 січня 2012 року № 87
«Про надання ОСОБА_6 дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки, з метою
зміни цільового призначення з ведення
особистого селянського господарства
на землі іншого призначення для
розташування об'єкта сервісного
обслуговування населення (кафе, СТО,
стоянка автомобілів) для
обслуговування територіальної громади
району на території Глибочицької
сільської ради», ОСОБА_6 надано дозвіл
на розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею
1,000 га на землі промисловості,
транспорту, зв'язку, енергетики,
оборони та іншого призначення для
розташування об'єкта сервісного
обслуговування населення для
обслуговування територіальної громади
району на території Глибочицької
сільської ради (а.с. 25-26).

На підставі вищезазначеного
розпорядження було розроблено проект
із землеустрою щодо відведення
земельної ділянки з метою зміни
цільового призначення з ведення
особистого селянського господарства
на землі промисловості, транспорту,
зв'язку, енергетики, оборони та іншого
призначення для розташування об'єкта
сервісного обслуговування населення
для обслуговування територіальної
громади району на території
Глибочицької сільської ради (а.с. 18-69).

Відповідно до статті 20 ЗК України,
чинної на час виникнення спірних
правовідносин, віднесення земель до
тієї чи іншої категорії здійснюється
на підставі рішень органів державної
влади, Верховної Ради Автономної
Республіки Крим, Ради міністрів
Автономної Республіки Крим та органів
місцевого самоврядування відповідно
до їх повноважень. Зміна цільового
призначення земель провадиться
органами виконавчої влади або органами
місцевого самоврядування, які
приймають рішення про передачу цих
земель у власність або надання у
користування, вилучення (викуп) земель
і затверджують проекти землеустрою або
приймають рішення про створення
об'єктів природоохоронного та
історико-культурного призначення.
Зміна цільового призначення земель,
які перебувають у власності громадян
або юридичних осіб, здійснюється за
ініціативою власників земельних
ділянок у порядку, що встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

На підставі розпорядження голови
Житомирської районної державної
адміністрації від 28 листопада 2012 року
№ 991 «Про затвердження проекту із
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки з метою зміни цільового
призначення громадянина ОСОБА_6 на
території Глибочицької сільської
ради» затверджено проект із
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки з метою зміни цільового
призначення з ведення особистого
селянського господарства на землі
промисловості, транспорту, зв'язку,
енергетики, оборони та іншого
призначення для розташування об'єкта
сервісного обслуговування населення
для обслуговування територіальної
громади району загальною площею 1, 000 га
на території Глибочицької сільської
ради.

Затверджено розрахунок розмірів
витрат сільськогосподарського
виробництва на земельній ділянці
площею 1, 000 га в сумі 52 828 грн.

Змінено категорію земельної ділянки
площею 1, 000 га із земель
сільськогосподарського призначення на
землі промисловості, транспорту,
зв'язку, енергетики, оборони та іншого
призначення на території Глибочицької
сільської ради (а.с. 7).

На підставі вищезазначеного
розпорядження голови Житомирської
районної державної адміністрації
ОСОБА_6 отримав державний акт на право
власності на земельну ділянку
загальною площею 1,000 га, що розташована
на території Глибочицької сільської
ради Житомирського району
Житомирської області, із цільовим
призначенням землі промисловості (а.с.
9).

Мотивуючи свої позовні вимоги,
заступник прокурора Житомирської
області зазначав, що Житомирською
районною державною адміністрацією при
виданні оскаржуваного розпорядження,
зокрема, порушено пункт 10 Порядку зміни
цільового призначення земель, які
перебувають у власності громадян або
юридичних осіб, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 11 квітня 2002 року № 502 (а.с. 3-6).

Згідно зі ст. 22 ЗК України землями
сільськогосподарського призначення
визнаються землі, надані для
виробництва сільськогосподарської
продукції, здійснення
сільськогосподарської
науково-дослідної та навчальної
діяльності, розміщення відповідної
виробничої інфраструктури, у тому
числі інфраструктури оптових ринків
сільськогосподарської продукції, або
призначені для цих цілей.

Частиною 2 зазначеної статті
передбачено, що до земель
сільськогосподарського призначення
належать: а) сільськогосподарські
угіддя (рілля, багаторічні насадження,
сіножаті, пасовища та перелоги);
б) несільськогосподарські угіддя
(господарські шляхи і прогони,
полезахисні лісові смуги та інші
захисні насадження, крім тих, що
віднесені до земель
лісогосподарського призначення, землі
під господарськими будівлями і
дворами, землі під інфраструктурою
оптових ринків сільськогосподарської
продукції, землі тимчасової
консервації тощо).

Із довідки Державного комітету України
із земельних ресурсів від 10
січня 2012 року про склад угідь земельної
ділянки, яка передбачена до відведення
з метою зміни цільового призначення,
вбачається, що земельна ділянка ОСОБА_6
рахується за складом угідь як рілля
(а.с. 43). Зазначене також
підтверджується класифікацією
земельної ділянки по складу угідь
відповідно до форми 6-зем та
кадастровим планом земельної ділянки
(а.с. 45, 65-66).

Зміна цільового призначення земель,
які перебувають у власності громадян
або юридичних осіб, здійснюється
відповідно до Порядку, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 11 квітня 2002 року № 502.

Пунктом 2 Порядку зміни цільового
призначення земель, які перебувають у
власності громадян або юридичних осіб,
(далі - Порядок) передбачено, що зміна
цільового призначення земельної
ділянки проводиться за поданням заяви
(клопотання) її власника до сільської,
селищної, міської ради, якщо земельна
ділянка розташована в межах населеного
пункту, або районної
держадміністрації, якщо земельна
ділянка розташована за межами
населеного пункту.

Проект відведення земельної ділянки
погоджується або перепогоджується з
органом земельних ресурсів,
природоохоронним і
санітарно-епідеміологічним органами,
органом містобудування і архітектури
та охорони культурної спадщини, а також
підлягає державній землевпорядній
експертизі, після якої замовник подає
проектні матеріали відповідно до
сільської, селищної, міської ради або
до районної держадміністрації для
прийняття рішення (пункт 6 Порядку).

Відповідно до пункту 8 Порядку районна
держадміністрація розглядає подані
проектні матеріали та приймає рішення
про зміну цільового призначення
земельної ділянки, яка знаходиться за
межами населеного пункту, якщо така
зміна пов'язана з наступним
використанням цієї ділянки для
сільськогосподарських потреб, ведення
лісового і водного господарства,
будівництва об'єктів, призначених для
обслуговування членів територіальних
громад району (шкіл, лікарень,
підприємств торгівлі тощо).

Пунктом 10 Порядку встановлено, що якщо
зміна цільового призначення
стосується земельних ділянок - ріллі,
багаторічних насаджень для
несільськогосподарських потреб, лісів
першої групи площею понад 10
гектарів, а також земельних ділянок
природоохоронного, оздоровчого,
рекреаційного призначення та особливо
цінних земель, що проводиться за
рішенням Кабінету Міністрів України,
районна держадміністрація подає
проектні матеріали разом із своїм
висновком до Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, обласної
держадміністрації.

Рада міністрів Автономної Республіки
Крим, обласна держадміністрація
розглядає подані проектні матеріали і
готує свій висновок для подання
Кабінету Міністрів України для
прийняття відповідного рішення.

Враховуючи вищезазначене, положення
матеріального закону щодо зміни
цільового призначення земель, які
перебувають у власності громадян або
юридичних осіб, а також те, що земельна
ділянка ОСОБА_6 рахується за складом
угідь як рілля, апеляційний суд
помилково вважав, що Житомирською
районною державною адміністрацією при
видачі оскарженого розпорядження від 28
листопада 2012 року № 991 не було
перевищено своїх повноважень, оскільки
відповідно до пункту 10 Порядку до
компетенції районної державної
адміністрації належить виключно
подання проектних матеріалів із своїм
висновком до обласної
держадміністрації, яка в свою чергу
розглядає подані проектні матеріали і
готує свій висновок для подання
Кабінету Міністрів України для
прийняття відповідного рішення.

Крім того, апеляційний суд не звернув
уваги на висновки Державної інспекції
сільського господарства в
Житомирській області викладені, у
листах на виконання доручення
прокуратури Житомирської області від
7 травня 2013 року № 01/2367 та від 13
травня 2013 року № 01/2410, щодо порушень
положень земельного законодавства
Житомирською районною державною
адміністрацією при видачі оскарженого
розпорядження від 28 листопада
2012 року № 991 (а.с. 11-17).

Викладене вище свідчить, що суд
апеляційної інстанції припустився
порушень норм матеріального та
процесуального права, котрі згідно зі
ст. ст. 336, 338 ЦПК України є
підставою для скасування судового
рішення з направленням справи на новий
апеляційний розгляд.

Керуючись статтями 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу заступника прокурора
Житомирської області задовольнити
частково.

Рішення колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Житомирської області від 17 жовтня 2013
року скасувати.

Справу передати на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.О.
Дьоміна

Судді:

О.П. Касьян

В.М. Коротун

О.В. Ступак

С.П. Штелик