У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:

головуючої судді - Шеремет А.М.,

суддів: Мельника Ю.М., Хилевича С.В.

секретар судового засідання
Ковальчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу
Сільськогосподарського приватного
підприємства „Рудники" на рішення
Радивилівського районного суду від 14
серпня 2013 року в справі за позовом
ОСОБА_1 до Сільськогосподарського
приватного підприємства „Рудники"
(далі СПП „Рудники") про поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу,
відшкодування моральної шкоди,
стягнення компенсації за
невикористану відпустку, -

в с т а н о в и л
а :

Рішенням Радивилівського районного
суду від 14 серпня 2013 року позов ОСОБА_1
задоволено частково.

ОСОБА_1 поновлено пропущений строк
звернення до суду.

ОСОБА_1 поновлено на посаді
комерційного директора СПП "Рудники" з
30 квітня 2012 року.

Стягнуто з СПП "Рудники" на користь
ОСОБА_1 середній заробіток за час
вимушеного прогулу з 30 квітня 2012 року
по 14 серпня 2013 року в розмірі 21426 грн.
без утримання податків та обов'язкових
платежів, компенсацію за невикористану
відпустку в сумі 996 грн. 40 коп. та
заборгованість по зарплаті в сумі 750
грн.

Стягнуто з відповідача на користь
держави судовий збір в сумі 229 грн. 40
коп.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Рівненської області від 10 жовтня 2013
року скасовано рішення
Радивилівського районного суду від 14
серпня 2013 року та ухвалено нове рішення
про відмову в задоволенні позовних
вимог по даній справі.

Ухвалою колегії суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 грудня 2013 року рішення
апеляційного суду Рівненської області
від 10 жовтня 2013 року в частині позовних
вимог ОСОБА_1 про стягнення компенсації
за невикористану відпустку,
заборгованості із заробітної плати та
моральної шкоди скасовано, справу в
цій частині передано на новий розгляд
до суду апеляційної інстанції.

Рішення в частині відмови в поновленні
ОСОБА_1 на посаді комерційного
директора СПП "Рудники" з 30 квітня 2012
року та стягнення на його користь
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу з 30 квітня 2012 року по 14 серпня
2013 року в розмірі 21426 грн. без утримання
податків та обов'язкових платежів є
чинним.

В апеляційній скарзі СПП „Рудники",
покликаючись на невірне застосування
судом норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
Радивилівського районного суду від 14
серпня 2013 року скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні
позову.

Перевіривши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, беручи до
уваги пояснення учасників процесу,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
працював на посаді комерційного
директора СПП "Рудники" з 01 липня 2011
року.

Відповідно до наказу №14/к від 30 квітня
2012 року ОСОБА_1 звільнено із займаної
посади за прогули, відповідно до п. 4 ст.
40 КЗпП України.

Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок.

Відповідач не провів усіх
розрахунків з позивачем в передбачений
ст. 116 КЗпП України.

З довідки СПП „Рудники" № 67 від 14
травня 2013 року вбачається, що СПП
„Рудники" заборгувало ОСОБА_1
компенсацію за невикористану
відпустку в розмірі 996, 40 грн. та
заборгованість по заробітній платі 750
грн.

Дана позовна вимога була визнана
відповідачем в суді першої інстанції,
тобто встановлено та доведено
порушення норм ст. 116 КЗпП України.

Частиною 2 ст. 233 КЗпП України
передбачено, що у разі порушення
законодавства про оплату праці
працівник має право звернутися до суду
з позовом про стягнення належної йому
заробітної плати без обмеження
будь-яким строком.

Відповідно судом першої
інстанції цілком правомірно стягнуто з
відповідача компенсацію за
невикористану відпустку в розмірі 996
грн. 40 коп. та заборгованість по
зарплаті 750 грн.

У зв"язку з тим, що судом першої
інстанції доведено, що ОСОБА_1 в
результаті винних дій, а саме
допущення ним прогулів без будь-яких
пояснень, був звільнений згідно п. 4 ст.
40 КЗпП України, колегія суддів
погоджується і з висновками суду
першої інстанції щодо відмови у
задоволенні позовної вимоги про
відшкодування йому моральної шкоди.

Крім того, рішення суду першої
інстанції про відмову в задоволенні
позову в частині відшкодування
моральної шкоди в сумі 25000 грн. не було
оскаржено ОСОБА_1

Таким чином, судова колегія не
знаходить правових підстав не
погодитися з висновками суду першої
інстанції в частині стягнення
компенсації за невикористану
відпустку та заборгованість по
зарплаті, а також відмови в задоволенні
позовної вимоги про відшкодування
моральної шкоди, оскільки вони
ґрунтуються на матеріалах справи, які
ретельно досліджені у ході розгляду
справи. Висновки суду першої інстанції
вірно обґрунтовані у мотивувальній
частині рішення і судова колегія з ними
погоджується оскільки вони повністю
відповідають обставинам справи, яким
суд дав вірну оцінку.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 11, 58, 64, 303, 304, 308, 313, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу
Сільськогосподарського приватного
підприємства „Рудники" відхилити.

Рішення Радивилівського районного
суду від 14 серпня 2013 року в частині
стягнення з Сільськогосподарського
приватного підприємства „Рудники" на
користь ОСОБА_1 компенсації за
невикористану відпустку в сумі 996
(дев"ятсот дев"яносто шість) грн. 40 коп.
та заборгованість по зарплаті в сумі 750
(сімсот п"ятдесят) грн., а також відмови
в задоволенні позовної вимоги про
відшкодування моральної шкоди
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуюча
А.М. Шеремет

Судді:
Ю.М. Мельник

С.В. Хилевич