РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року

Підволочиський районний суд
Тернопільської області в складі:

головуючої судді - Кузьменко І.О.,

за участю секретаря судового
засідання - Сачка Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт.
Підволочиськ цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Представник ТзОВ «Колекторська
компанія «Вердикт» - представника
позивача Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» звернувся в
суд з позовом про стягнення з
відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3
заборгованості за кредитним договором,
мотивуючи свої вимоги тим, що 10.07.2007
року між АКІБ «УКРСИББАНК», який у
подальшому змінив свою назву на ПАТ
«УКРСИББАНК» та ОСОБА_2 було укладено
договір про надання споживчого кредиту
№0, згідно якого відповідачу було
надано кредит у розмірі 9429 дол. США з
кінцевим терміном повернення 09.07.2014
року та з оплатою 13, 00 % річних за
користування кредитом. Відповідно до
договору купівлі-продажу прав вимоги
за кредитами від 08.12.2011 року ПАТ
«УкрСиббанк» своє право вимоги за
даним договором передало ПАТ «Дельта
банк».

В забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_2 за вказаним договором між АІКБ
«УкрСиббанк», яке змінило найменування
на ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було
укладено договір поруки №1.

У зв'язку з недотриманням ОСОБА_2
зазначених умов кредитного договору,
станом на 19.03.2013 року загальна
заборгованість відповідача перед
позивачем складає 9 715, 91 дол. США, що
згідно курсу НБУ складає 77 659, 27 грн.

Однак боржник ОСОБА_2 та поручитель
ОСОБА_3 не виконали умов кредитного
договору та договору поруки
відповідно, що є предметом позовних
вимог.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, надіслав на
адресу суду заяву про розгляд справи у
його відсутності, позовні вимоги
підтримав в повному обсязі. Проти
ухвалення заочного рішення не
заперечив.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав і
пояснив: він не отримував валютних
коштів, банк перерахував гривні у
автомагазин для придбання ним
автомобіля. Він оплатив частину коштів,
а у 2011 році по причині скрутного
матеріального становища перестав
виплачувати кошти, на даний час, по його
підрахунках до сплати належить біля 15
тис. гривень. Жодних претензійних вимог
від позивача він не отримував.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала і
підтримала пояснення ОСОБА_2 Жодних
претензійних вимог від позивача вона
не отримувала, що підтверджено
вказівкою у всіх документах її
квартири №106, тоді як згідно паспорта
вона проживає у квартирі №406.

Представник відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_5 позов не визнав і пояснив:

Позивачем не надано належних доказів
права звернення до суду - передачі йому
права вимоги у встановленому порядку.

Так, позивач ствердив, що за договором
від 08 грудня 2011 року про купівлю-продаж
прав вимоги за кредитами він набув
права кредитора відносно зобов'язань
ОСОБА_2 Первісний кредитор у
зобов'язанні повинен передати новому
кредиторові документи, які засвідчують
права, що передаються, та інформацію,
яка є важливою для їх здійснення згідно
частини першої статті 517 ЦК України).
Пунктом 4.2. договору від 08 грудня 2011
року передбачено, що ПАТ «УкрСиббанк»
зобов'язаний передати Дельта Банку всі
документи, які засвідчують кредитні
зобов'язання, та інформацію, яка є
важливою для виконання кредитних
зобов'язань. Факт передачі документів
та інформації підтверджується шляхом
підписання відповідного акту прийому
передачі документів. Однак позивач не
довів, що йому було передано оригінали
кредитного договору №0 від 10.07.2007
року, договору поруки, а також
інформацію про розрахунки між
попереднім кредитором та боржником.

Що стосується наданого позивачем Акту
прийому-передачі від 10.01.2012 р.,
представник позивача зазначив, що він є
неналежним доказом, адже не містить
відомостей про представника ПАТ
«Дельта Банк» як приймаючої сторони,
так і повноваження ОСОБА_7 на право
підпису документів від імені ПАТ
«Дельта банк».

За наведених обставин, вважати, що було
дотримано процедуру відступлення
права вимоги підстав немає. Позивач
належним кредитором вважатися не може.

Крім того, позивачем не надано жодних
доказів надання ОСОБА_2 кредиту в
розмірі 9 429,00 Дол. США, а також не надано
доказу отримання відповідачем
кредитних коштів, готівкою які нібито
були надані ПАТ «Дельта Банк» -
видатковий касовий ордер, розписка про
отримання грошових коштів, квитанції
тощо.

Що стосується договору про
купівлю-продаж прав вимоги за
кредитами до позивача від 08 грудня 2011
року, він не наданий в повному обсязі,
зокрема до матеріалів справи надано
три копії сторінок (титульну, сьому, та
тридцять шосту з тридцяти шести), таким
чином повний текст договору в суд
надано не було, але навіть за умови
доведеності дотримання процедури
відступлення права вимоги (про що було
зазначено вище), необхідно врахувати
те, що відповідно до статті 516 ЦК
України заміна кредитора у
зобов'язанні здійснюється без згоди
боржника, якщо інше не встановлено
договором або законом. Якщо боржник не
був письмово повідомлений про заміну
кредитора у зобов'язанні, новий
кредитор несе ризик настання
несприятливих для нього наслідків.

Відповідно до ч 2 ст. 517 ЦК України
боржник має право не виконувати свого
обов'язку новому кредиторові до
надання боржникові доказів переходу до
нового кредитора прав у зобов'язанні.

Докази переходу до нового кредитора
прав у зобов'язанні позивач до
звернення до суду ні поручителю ОСОБА_3,
ні основному боржнику не надавав.

Заслухавши сторону, дослідивши та
оцінивши зібрані по справі докази в їх
сукупності, суд встановив факти:

10.07.2007 року між АКІБ «УКРСИББАНК» та
ОСОБА_2 було укладено договір про
надання споживчого кредиту №0,
згідно якого відповідачу було надано
кредит у розмірі 9429 дол. США з кінцевим
терміном повернення 09.07.2014 року та з
оплатою 13, 00 % річних за користування
кредитом.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти, а частиною
3-ю цієї статті передбачено, що
особливості регулювання відносин за
договором про надання споживчого
кредиту встановлені законом.

Згідно ст.60 ЦК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень, докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Відповідач, заперечуючи позов,
послався на відсутність доказів
отримання грошових коштів у валюті,
неправильність нарахування
заборгованості, поставила під сумнів
законність уступки вимоги
колекторській фірмі.

Враховуючи заперечення відповідача,
судом надіслана позивачу вимога про
надання письмових доказів, які вимагав
відповідач. Відповідно до письмової
заяви представника позивача випливає,
що вимога суду ним була отримана, однак
суду необхідні докази не були подані.

Таким чином, позивачем не надано
оригінали документів: кредитного
договору №0 від 10.07.2007 року;
договору поруки; договору
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами № б/н від 08.12.2011 р., заяви
позичальника на транш в сумі 9429,00 дол.
США або первинних документів,
підтверджуючих факт надання кредитних
коштів готівкою, видатковий касовий
ордер, розписку про отримання грошових
коштів, квитанції тощо; акту
приймання-передачі зазначених
договорів та документів; докази на
підтвердження повноваження начальника
відділення №80 ОСОБА_8 на підписання
договору від імені АКІБ «УкрСиббанк»;
докази правонаступництва (зміни назви)
АКІБ «УкрСиббанк» на ПАТ «УкрСиббанк».

Також позивачем не подано
обґрунтований розрахунок
заборгованості ОСОБА_2 за кредитним
договором №0 від 10.07.2007 р.

Проаналізувавши наведене у сукупності,
суд прийшов до висновку що вимоги
позивача не доведені, а тому у
задоволенні їх слід відмовити за
недоведеністю.

На підставі ст. ст. 526, 1054 Цивільного
кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 31,
58, 60, 212-215, 223, 294 Цивільного
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості по кредитному договору
- відмовити за недоведеністю позовних
вимог.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Тернопільської
області шляхом подачі апеляційної
скарги через суд першої інстанції
протягом десяти днів з дня складення
рішення у повному обсязі.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя
І.О. Кузьменко