Справа № 197/187/14-ц
Номер провадження № 2/197/170/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року . Суддя Широківського
району Дніпропетровської області
Ліснецький І.В. розглянувши позовну
заяву публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява від
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, яку в порядку ст.
11-1 ЦПК України була розподілена судді
Шевченко О.В. . Ухвалою судді від 04.02.2014
року суддя заявила самовідвід і
прийняла рішення .

При повторному авторозподілі справу
було передано судді Ліснецькому І.В. .
Вивчаючи матеріали справи встановлено,
що ОСОБА_2 - колишня дружина
головуючого по справі Ліснецького І.В..

Стаття 6 Конвенції "Про захист прав
людини і основоположних свобод"
встановлює право на справедливий
судовий розгляд. Кожна людина при
визначенні її громадських прав та
обов`язків або при висуненні проти неї
будь-якого обвинувачення, має право на
справедливий і відкритий розгляд
впродовж розумного строку незалежним і
безстороннім судом.

Щодо безсторонності, Європейський суд
з прав людини висуває дві вимоги:
по-перше, бути суб`єктивно вільним від
упередженості чи зацікавленості у
результаті розгляду справи, по-друге,
бути об`єктивно безстороннім - тобто
суд повинен гарантувати виключення
будь-якого обґрунтованого сумніву
стосовно його безсторонності. Щоб
задовольнити ці вимоги, суд повинен
відповідати суб`єктивному і
об`єктивному тесту: безсторонність для
цілей пункту 1 статті 6 Конвенції
повинна визначатися суб`єктивним
тестом, тобто на підставі особистого
переконання окремого судді в даній
справі , і за об`єктивним тестом, тобто
з`ясування, чи має суддя гарантії,
достатні для виключення будь-якого
законного сумніву стосовно його
безсторонності.

Європейський суд стверджує, що
будь-який суддя, стосовно
неупередженості якого є обґрунтований
сумнів, повинен заявити самовідвід.

Зважаючи на те, що ОСОБА_2 - колишня
дружина головуючого по справі
Ліснецького І.В., що може викликати
сумнів у сторін відносно
неупередженості , тому вважаю за
необхідне і заявляю про самовідвід.

Зважаючи на уже заявлений і
задоволений суддею Шевченко О.В.
самовідвід , а також відсутність суддів
у суді , неможливо утворити новий склад
суду для розгляду справи .

Виходячи з вище викладеного керуючись
ч.3 ст. 25 , ч. 2 ст. 116 ЦПК України, суддя
вважає направити справу за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором , за підсудністю ,
до найбільш територіально наближеного
до Широківського районного суду
Дніпропетровської області, а саме до
Інгулецького районного суду м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області.

Керуючись ч.3 ст. 25 , ч. 2 ст. 116 ЦПК
України, ст. 6 Конвенції "Про захист прав
людини і основоположних свобод" ,
суддя , -

УХВАЛИВ:

Заяву судді Ліснецького Ігоря
Валентиновича про самовідвід
задовольнити.

Направити справу за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, за підсудністю ,
до найбільш територіально наближеного
до Широківського районного суду
Дніпропетровської області, а саме до
Інгулецького районного суду м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на ухвалу
суду подається протягом п'яти днів з
дня її проголошення , а якщо її
постановлено без участі особи , яка її
оскаржує , апеляційна скарга подається
протягом пяти днів з дня отримання
копії ухвали .

СУДДЯ
І.В.ЛІСНЕЦЬКИЙ