Номер провадження № 22-ц/785/1649/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Панасенков В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - судді
Панасенкова В.О.

суддів:
Парапана В.Ф.

Громіка Р.Д.,

при секретарі:
Горновій А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_3, - ОСОБА_4, на заочне рішення
Київського районного суду м. Одеси від
14 серпня 2013 року за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю
"КЕЙ-КОЛЕКТ" до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

в с т а
н о в и л а:

10 квітня 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "КЕЙ-КОЛЕКТ"
звернулося до суду з вказаним позовом,
обґрунтовуючи вимоги тим, що 26 лютого
2008 року між Акціонерним комерційним
інноваційним Банком "УкрСиббанк" (далі -
Банком) та відповідачкою ОСОБА_3 був
укладений договір про надання
споживчого кредиту № 0, за яким
позичальнику було передано грошові
кошти в іноземній валюті в розмірі 48500
дол. США, що за курсом НБУ еквівалентно
244925,00 грн. на строк до 26 лютого 2015 року
з погашенням кредиту та відсотків за
користування кредитом щомісячно
згідно Графіку. Одночасно в
забезпечення зобов'язань за кредитним
договором між Банком та відповідачем
ОСОБА_5 був укладений договір поруки, за
яким поручитель зобов'язався перед
Банком відповідати солідарно в повному
обсязі за своєчасне та повне виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором. У порушення умов кредитного
договору позичальник не виконує
зобов'язання за кредитним договором,
станом на 06 лютого 2013 року
заборгованість за кредитним договором
від 26 лютого 2008 року становить 61781,50
дол. США, що за курсом НБУ еквівалентно
493819,53 грн., в тому числі: за кредитом -
39113,35 дол. США, що за курсом НБУ
еквівалентно 312633,01 грн., за відсотками -
22668,15 дол. США, що за курсом НБУ
еквівалентно 181186,52 грн.

28 жовтня 2008 року між Банком та
відповідачкою ОСОБА_3 був укладений
договір про надання споживчого кредиту
№ 0, за яким позичальнику було
передано грошові кошти в розмірі 250000
грн. на строк до 28 жовтня 2015 року з
погашенням кредиту та відсотків за
користування кредитом щомісячно
згідно Графіку. Одночасно в
забезпечення зобов'язань за кредитним
договором між Банком та відповідачем
ОСОБА_5 був укладений договір поруки, за
яким поручитель зобов'язався перед
Банком відповідати солідарно в повному
обсязі за своєчасне та повне виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором. У порушення умов кредитного
договору позичальник не виконує
зобов'язання за кредитним договором,
станом на 06 лютого 2013 року
заборгованість за кредитним договором
від 28 жовтня 2008 року становить 284600,41
грн., з яких: за кредитом - 149348,72 грн., за
процентами - 135251,69 грн.

12 грудня 2011 року між Банком та ТОВ
"КЕЙ-КОЛЕКТ" було укладено договір
факторингу № 1 та договір відступлення
права вимоги за договорами іпотек, за
якими Банк відступив ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ"
своє право грошової вимоги до боржника
- відповідно до ст. 1077 ЦК України. ТОВ
"КЕЙ-КОЛЕКТ" набуло право вимагати
погашення заборгованості за даними
кредитними договорами та договорами
поруки.

Посилаючись на ці обставини, та на ст.
ст. 525, 526, 553-554, 611, 612, 1050, 1054 ЦК України,
позивач, ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ", просив суд
позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в судове
засідання не з'явилися, відповідачка
ОСОБА_3 неодноразово надавала суду
заяви про відкладення судового
засідання за різними причинами, в
останнє судове засідання не з'явилася.

Заочним рішенням суду першої інстанції
позов задоволено. Суд стягнув
солідарно з відповідачів ОСОБА_3,
ОСОБА_5 на користь ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ"
заборгованість за договором № 0 в
розмірі 493819,53 грн., за договором №
0 в розмірі 284600,41 грн. та судові
витрати в сумі 3441 грн. (а.с. 104-107).

Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 19 вересня 2013 року заява
представника відповідачки ОСОБА_3 -
ОСОБА_4, про перегляд заочного рішення
залишена без задоволення (а.с. 118-119).

В апеляційній скарзі представник
відповідачки ОСОБА_3 - ОСОБА_4, просить
заочне рішення суду першої інстанції
скасувати й ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову,
мотивуючи тим, що суд першої інстанції
порушив норми процесуального і
матеріального права.

Сторони у справі в судове засідання не
з'явилися, про розгляд справи сповіщені
належними чином.

За змістом ст. ст. 11, 27 ЦПК України особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми процесуальними
правами на власний розсуд.

Тому у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК
України у даному випадку їх неявка в
суд не перешкоджає розглядові справи і
не порушує право на доступ до суду
апеляційної інстанції.

В запереченні на апеляційну скаргу
представник позивача, Банку, просить
скаргу відхилити у зв'язку з
безпідставністю її доводів.

Заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги представника
відповідачки ОСОБА_3 - ОСОБА_4,
перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість заочного
рішення суду в межах позовних вимог та
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
представника відповідачки ОСОБА_3
задоволенню не підлягає, оскільки
заочне рішення суду постановлено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Судом першої інстанції встановлено, що
26 лютого 2008 року між Банком та
відповідачкою ОСОБА_3 був укладений
договір про надання споживчого кредиту
№ 0, за яким позичальнику було
передано грошові кошти в іноземній
валюті в розмірі 48500 дол. США, що за
курсом НБУ еквівалентно 244925,00 грн., на
строк до 26 лютого 2015 року з погашенням
кредиту та відсотків за користування
кредитом щомісячно згідно Графіку (а.с.
30-38).

Одночасно в забезпечення зобов'язань
за кредитним договором між Банком та
відповідачем ОСОБА_5 був укладений
договір поруки, за яким поручитель
зобов'язався перед Банком відповідати
солідарно в повному обсязі за
своєчасне та повне виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором (а.с. 48-49).

У порушення умов кредитного договору
позичальник не виконує зобов'язання за
кредитним договором, вимоги ТОВ
"КЕЙ-КОЛЕКТ" про виконання зобов'язань
за договором позичальник та поручитель
залишили без задоволення (а.с. 81-82, 87-88).

Станом на 06 лютого 2013 року
заборгованість за кредитним договором
від 26 лютого 2008 року становить 61781,50
дол. США, що за курсом НБУ еквівалентно
493819,53 грн., в тому числі: за кредитом -
39113,35 дол. США, що за курсом НБУ
еквівалентно 312633,01 грн., за відсотками -
22668,15 дол. США, що за курсом НБУ
еквівалентно 181186,52 грн. (а.с. 6-15).

28 жовтня 2008 року між Банком та
відповідачкою ОСОБА_3 був укладений
договір про надання споживчого кредиту
№ 0, за яким позичальнику було
передано грошові кошти в розмірі 250000
грн. на строк до 28 жовтня 2015 року з
погашенням кредиту та відсотків за
користування кредитом щомісячно
згідно Графіку (а.с. 39-47).

Одночасно в забезпечення зобов'язань
за кредитним договором між Банком та
відповідачем ОСОБА_5 був укладений
договір поруки, за яким поручитель
зобов'язався перед Банком відповідати
солідарно в повному обсязі за
своєчасне та повне виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором (а.с. 50-52).

У порушення умов кредитного договору
позичальник не виконує зобов'язання за
кредитним договором, вимоги ТОВ
"КЕЙ-КОЛЕКТ" про виконання зобов'язань
за договором позичальник та поручитель
залишили без задоволення (а.с. 83-84, 85-86).

Станом на 06 лютого 2013 року
заборгованість за кредитним договором
від 28 жовтня 2008 року становить 284600,41
грн., з яких: за кредитом - 149348,72 грн., за
процентами - 135251,69 грн. (а.с. 16-29).

12 грудня 2011 року між Банком та ТОВ
"КЕЙ-КОЛЕКТ" було укладено договір
факторингу № 1 та договір відступлення
права вимоги за договорами іпотек, за
якими Банк відступив ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ"
своє право грошової вимоги до боржника
(а.с. 53-56).

За таких обставин, вирішуючи спір, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що
позичальник, відповідачка ОСОБА_3, та
поручитель, відповідач ОСОБА_5, не
виконали взяті на себе зобов'язання за
кредитним договором в сумі, строки та
на умовах, що передбачені кредитним
договором та договором поруки. Тому
права позивача були порушені і у
відповідності до ст. ст. 15, 16 ЦК України
підлягають судовому захисту шляхом
стягнення заборгованості за
договорами кредиту з відповідачів
солідарно.

Таким чином, перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції виконав всі вимоги
цивільного судочинства і вирішив
справу згідно із законом.

Твердження представника відповідачки
ОСОБА_3, ОСОБА_4, в апеляційній скарзі
про те, що рішення суду не відповідає
вимогам закону, судом не застосований
строк позовної давності, оскільки
відповідачка ОСОБА_3 перестала
виконувати зобов'язання за договором
кредиту у 2009 році, а з позовом ТОВ
"КЕЙ-КОЛЕКТ" звернувся у 2013 році, не
приймаються до уваги за таких підстав.

Пунктом 31 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
судам роз'яснено, що у спорах щодо
споживчого кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв'язку із цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак за договорами про надання
споживчого кредиту від 26 лютого 2008 року
та від 28 жовтня 2008 року строк виконання
не настав ( відповідно 26 лютого 2015 року
та 28 жовтня 2015 року).

Відповідно до частин третьої і
четвертої статті 267 ЦК України позовна
давність застосовується лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
рішення. Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови в позові.

Оскільки рішення по суті спору
ухвалюється судом першої інстанції, а
на стадії апеляційного провадження
здійснюється лише перевірка
законності й обґрунтованості рішення
суду (стаття 303 ЦПК України), то заява
про застосування позовної давності
може бути розглянута, якщо вона подана
під час розгляду справи в суді першої
інстанції.

Безпідставними є і посилання
представника відповідачки ОСОБА_3 -
ОСОБА_4, в апеляційній скарзі на
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, а саме, ст. ст. 27,
128 ЦПК України, оскільки з матеріалів
справи вбачається, що відповідачка
неодноразово зверталась з заявами про
відкладення розгляду справи з різних
причин (а.с. 93, 99), що свідчить про те, що
вона зловживала своїми процесуальними
правами. Не відповідає дійсності і
твердження представника про те, що у
останній день судового засідання - 14
серпня 2013 року, представник позивача
подав суду заяву про зміну вимог (а.с.
104).

Таким чином, наведені в апеляційній
скарзі доводи не спростовують
висновків суду і не містять підстав для
висновків про порушення або
неправильне застосування судом норм
права, які привели до неправильного
вирішення справи.

Отже, законних підстав для скасування
рішення суду першої інстанції й
ухвалення нового рішення про відмову у
задоволенні позову немає.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 315, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3,
- ОСОБА_4, відхилити, заочне рішення
Київського районного суду м. Одеси від
14 серпня 2013 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції може
бути оскаржена в касаційному порядку
до суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили ухвалою.

Судді апеляційного суду Одеської
області: В.О.
Панасенков

В.Ф. Парапан

Р.Д. Громік