АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/200/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 48 Прокулевич В. С.
Доповідач в апеляційній інстанції
Дмитренко М. І. УХВАЛА
10 лютого 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Дмитренко М. І. суддів
Вініченко Б. Б. , Бондаренко С. І. при
секретаріАнкудінові О.І. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на
рішення Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 18
листопада 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення
аліментів на утримання дітей ,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року ОСОБА_7 звернулася до
суду з вказаним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що вона з відповідачем 27
жовтня 2006 року зареєструвала шлюб у
ВРАЦС по м. Умань Уманського
міськрайонного управління юстиції,
актовий запис № 653. Від шлюбу мають
неповнолітнього сина ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1
від 23.07.1999 року, та неповнолітню доньку
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_2 від 30.11.2004 року,
батьком яких є відповідач. Зазначала,
що на даний час вони з відповідачем
перебувають у шлюбі, проте однією
сім'єю фактично не проживають з жовтня
2013 року. Діти проживають з нею. Кошти на
утримання дітей в добровільному
порядку не надає. Просила суд стягувати
з ОСОБА_6 на її користь аліменти на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та неповнолітню доньку
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3
частини його заробітку, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму на кожну дитину
відповідного віку, до повноліття дітей
щомісячно.

Рішенням Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 18 листопада 2013 року позов
задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням,
ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, як незаконне та
необґрунтоване, постановлене з
неправильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, колегія суддів приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
підлягає до відхилення.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено,
що рішення повинно бути законним і
обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до
цих правовідносин.

Рішення Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 18
листопада 2013 року відповідає
зазначеним вимогам.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_7
суд першої інстанції виходив з того, що
батьки зобов'язані утримувати своїх
неповнолітніх дітей, а відповідач
кошти на утримання дітей в
добровільному порядку не надає.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду, та вважає, що суд повно
та всебічно дослідив матеріали справи,
надав належну оцінку зібраним доказам,
правильно застосував норми
матеріального та процесуального права,
і в результаті ухвалив законне та
обґрунтоване рішення, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
27 жовтня 2006 року ОСОБА_7 та ОСОБА_6
зареєстрували шлюб у ВРАЦС по м. Умань
Уманського міськрайонного управління
юстиції, актовий запис № 653. Від шлюбу
мають неповнолітнього сина ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1
від 23.07.1999 року, та неповнолітню доньку
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_2 від 30.11.2004 року,
батьком яких є відповідач.

Згідно довідки КП «ВЖ РЕУ-1» №1501 від
29.10.2013 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 проживають
разом з матір'ю - ОСОБА_7 в АДРЕСА_1.

За загальним правилом способи
виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначаються за
домовленістю між ними.

З'ясовано, що між сторонами така
домовленість відсутня.

Відповідно до статті 180 Сімейного
кодексу України (далі - СК України)
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Згідно зі статтею 181 СК України способи
виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначаються за
домовленістю між ними. За домовленістю
між батьками дитини той із них, хто
проживає окремо від дитини, може брати
участь у її утриманні в грошовій і (або)
натуральній формі. За рішенням суду
кошти на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду про стягнення з ОСОБА_6 у
відповідності до ст. 181 СК України на
користь ОСОБА_7 аліментів на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та неповнолітню доньку
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3
частини його заробітку, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму на кожну дитину
відповідного віку, до повноліття дітей
щомісячно.

Доводи апелянта є необґрунтованими та
не підтверджені жодними доказами, як
того вимагає ст. 60 ЦПК України, згідно
якої кожна сторона зобов'язана довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Колегія суддів відхиляє як
безпідставні доводи апелянта, щодо
необхідності розгляду даної справи у
наказному провадженні, оскільки,
вимоги, перелічені у ч. 1 ст. 96 ЦПК,
повинні бути документально
підтвердженими та безспірними, тобто
не може викликати сумнівів ні момент
настання права вимоги, ні сума грошових
коштів. У наказному провадженні не може
розглядатися спір про право.
Відповідач не погоджується з позовними
вимогами та їх розміром, отже є спір про
право.

Колегія суддів приходить до висновку,
що доводи апеляційної скарги ОСОБА_6
правильності висновків суду не
спростовують і не дають підстав для її
задоволення, тому суд апеляційну
скаргу відхиляє, а рішення суду першої
інстанції залишає без змін.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 18 листопада 2013
року - відхилити.

Рішення Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 18 листопада 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про
стягнення аліментів на утримання дітей
- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :