РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/19054/13-ц

пр. № 2/759/1017/14

30 січня 2014 року Святошинський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Борденюка В.В.,

при секретарі - Трегубенку М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на дитину, яка досягла
повноліття,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2013 року позивач звернувся
до суду із позовом до ОСОБА_2 про
стягнення додаткових витрат на
утримання повнолітньої дочки - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім того, просив стягнути
судові витрати.

У позовній заяві він посилається на те,
що у зареєстрованому шлюбі з
відповідачем вони перебували до 20
травня 2011 року. Від шлюбу мають
повнолітню дочку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 і
неповнолітню доньку, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування своїх доводів про
стягнення аліментів на дочку, яка
досягла повноліття і додаткових витрат
на її утримання, позивач посилається на
витрати на навчання у зв'язку із
вступом дочкою до технікуму за
комерційною формою навчання.

У судовому засіданні позивач позов
підтримав, просив суд його
задовольнити.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечував,
посилаючись на те, що відповідач на час
розгляду справи сплачує аліменти на
утримання неповнолітньої дочки,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які складають 70%
від його заробітної платні, а відтак,
він не має матеріальної змоги брати
участь в утриманні повнолітньої дочки -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує
навчатися.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про відсутність
підстав у задоволенні даного позову,
виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи і
встановлено судом, 28.01.1995 року ОСОБА_1
зареєструвала шлюб з ОСОБА_2, про що
відділом РАЦС Радянського району м.
Києва було видано свідоцтво про
укладення шлюбу від 28.01.1995 року за
НОМЕР_1 та зроблено відповідний актовий
запис №38.

Від цього шлюбу у сторін є повнолітня
дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
неповнолітня дитина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом із
ОСОБА_1 (а.с. 9-11).

За рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 20.05.2011 року, справа №
2-3678 шлюб позивачки і відповідача було
розірвано.

До досягнення дочкою ОСОБА_3 повноліття
Відповідач сплачував аліменти на її
утримання.

За рішенням Сокальського районного
суду Львівської області від 10 вересня
2012 року у справі № 1231/2307/2012 за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 був позбавлений
батьківських прав відносно дочок -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач ще сплачує аліменти у
розмірі 1000 грн. (одна тисяча) грн. на
неповнолітню дочку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Крім того Відповідач написав за
власним бажання заяву з проханням
утримувати з його заробітної плати
суму більшу, ніж передбачено чинним
законодавством, а саме 70% від заробітку,
що підтверджується довідками №16/1 від 16
січня 2013 року та №161 від 05 грудня 2013
року.

Згідно довідки №16/1 від 16 січня 2014 року
розмір заробітної плати відповідача, з
вирахуванням всіх передбачуваних
законодавством податків, становить 1
220,00 грн.

Позовна заява мотивована тим, що у
вересні 2011 року ОСОБА_3 вступила на
денну комерційну форму навчання на
факультет «Виробництво авіаційних
літальних апаратів» до Київського
авіаційного технікуму. Вартість
навчання згідно договору про надання
освітніх послуг складає 6000 грн. на рік.
За навчання доньки на першому та
другому курсі позивачкою було сплачено
12 000 грн. Строк навчання у вищевказаному
навчальному закладі встановлено до
01.07.2015 року (про що свідчить довідка №493
від 09.09.2013 року). Викладене
підтверджується наявними у матеріалах
справи копіями платіжних квитанцій,
договору на навчання фахівців № 07 4/11
від 29.08.2011 року, довідки про відсутність
стипендії і характеристикою з місця
навчання (а.с. 13-14, 21-24).

Відтак, враховуючи викладене і
посилаючись на положення частини 2
статті 166, частини 1 статті 182, частини 1
статті 199 Сімейного кодексу України,
ОСОБА_1 заявила позов про стягнення з
ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3,
яка продовжує навчання, у розмірі 1000
грн. щомісяця, починаючи з 26.11.2013 року та
до закінчення навчання останньої, чи до
досягнення нею двадцятитрьохрічного
віку; стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 6 000,00 грн. додаткових витрат з
оплати навчання ОСОБА_3 за період з
01.09.2011 року по 01.09.2013 року; стягувати з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частину
витрат по оплаті за навчання дитини
ОСОБА_3, які будуть проведені ОСОБА_1 за
період навчання ОСОБА_3 з вересня 2013
року до закінчення навчання останньої,
чи до досягнення ОСОБА_3
двадцятитрьохрічного віку.

Згідно з частиною 2 статті 166 СК України
особа, позбавлена батьківських прав, не
звільняється від обов'язку щодо
утримання дитини.

Відповідно до частини 1 статті 199
Сімейного кодексу України якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

З приводу застосування статті 199
Сімейного кодексу України Пленум
Верховного Суду України у своїй
постанові № 3 від 15.05.2006 р. у пункті 20 дав
такі роз'яснення: «Обов'язок батьків
утримувати повнолітню дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття, виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу, тобто батько чи мати
відповідно до свого матеріального,
сімейного стану та стану здоров'я мають
бути спроможні надавати таку допомогу.

Відтак, умовою стягнення аліментів на
повнолітню дочку, сина є спроможність
батьків надавати утримання з
урахуванням їх матеріального,
сімейного становища, стану здоров'я.

При цьому враховується у платника
аліментів наявність інших членів сім'ї,
яких він зобов'язані утримувати за
законом (непрацездатні батьки,
неповнолітні діти. непрацездатні
дружина, чоловік); розмір заробітної
плати (доходу), а якщо на пенсії, - розмір
пенсії; стан здоров'я - є тяжкохворим,
інвалід І групи, яка потребує
стороннього догляду тощо.

Таким чином, враховуючи те, що на час
вирішення даного спору, ОСОБА_2 сплачує
аліменти у розмірі 1000 грн. (одна тисяча)
грн. на утримання спільної з позивачкою
неповнолітньої дочки, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що складає 70% від його
заробітку, який становить 1 220,00 грн., то
у даному випадку, враховуючи майнові
інтереси сторін, їх матеріальне
становище, суд доходить до висновку про
те, що додаткове стягнення з
відповідача аліментів на утримання
повнолітньої дочки, яка продовжує
навчатися, може зумовити виникнення у
відповідача важкого матеріального
становища, що свідчить про відсутність
у відповідача фінансової можливості
сплачувати даний вид матеріальної
допомоги на утримання повнолітньої
дочки.

Наведене є підставою для відмови у
задоволенні позову у частині аліментів
на утримання ОСОБА_3, яка продовжує
навчання, у розмірі 1000 грн. щомісяця.

При вирішенні спору у частині вимог про
стягнення з відповідача додаткових
витрат на утримання ОСОБА_3, суд
виходить із такого.

Відповідно до статті 185 Сімейного
кодексу України, той з батьків, з кого
присуджено стягнення аліментів на
дитину, а також той з батьків, до кого
вимога про стягнення аліментів не була
подана, зобов'язані брати участь у
додаткових витратах на дитину, що
викликані особливими обставинами
(розвитком здібностей дитини, її
хворобою, каліцтвом, тощо).

Згідно із статтею 6 Сімейного Кодексу
України правовий статус дитини має
особа до досягнення нею повноліття.

Обов'язок батьків утримувати
повнолітніх дочку, сина випливає із
вимог статті 199 Сімейного кодексу
України; водночас за змістом статті 201
Сімейного кодексу України, до відносин
між батьками і дочкою, сином щодо
надання їм утримання застосовуються
норми ст.ст. 187, 189-192 і 194-197 Сімейного
кодексу. В переліку статей, які
застосовуються у разі вирішення
питання про надання повнолітній особі
матеріальної допомоги не вказана
стаття 185 Сімейного кодексу України на
яку посилається позивачка як на
обґрунтування заявлених вимог.

Наведене свідчить про те, що предмету
регулювання положень статті 185 СК
України не входять правовідносини між
батьками і їх повнолітніми дочкою,
сином, що зумовлює неможливість
застосування наведеної правової норми
і є підставо для відмови у задоволені
даного позову і у частині стягнення з
відповідача додаткових витрат на
утримання повнолітньої ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відтак, із викладеного вбачається, що
вимоги даного позову спростовуються
обставинами справи і суперечать нормам
матеріального права, а отже у їх
задоволені слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 57, 58, 60, 88, 208, 209, 212, 215
ЦПК України, ст.ст. 150, 166, 182, 185, 199, 201 СК
України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду м.Києва шляхом
подачі через суд першої інстанції
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: