Справа № 748/2549/13-ц Провадження №
22-ц/795/163/2014 Головуючий у I інстанції
-Хоменко Л.В. Доповідач - Шитченко
Н. В.Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючої - судді Шитченко Н.В.

суддів: Бобрової І.О., Бойко О.В.,

при секретарі - Зіньковець О.О.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

представника апелянта ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Чернігівського районного
суду від 04 грудня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до територіальної
громади в особі Іванівської сільської
ради Чернігівського району
Чернігівської області, ОСОБА_3 про
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Чернігівського районного
суду від 04 грудня 2013 року позовні
вимоги задоволено. Визначено ОСОБА_4
додатковий строк - два місяці з моменту
набрання законної сили рішення суду
для подання заяви про прийняття
спадщини після померлого ОСОБА_5

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на ухвалення рішення з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати вказане рішення суду першої
інстанції та постановити нове рішення.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що судом першої інстанції при
вирішенні спору не враховані
роз'яснення постанови Пленуму ВСУ «Про
судову практику у справах про
спадкування», в зв'язку чим зазначені
позивачем причини пропуску строку для
прийняття спадщини визнані поважними.

Апелянт зазначає, що суд не дав
належної оцінки наведеним нею
запереченням відносно причин пропуску
ОСОБА_4 строку для подання заяви про
прийняття спадщини, зокрема тому, що
останній було відомо про існування
заповіту на її ім'я та час смерті
ОСОБА_5, зазначивши при цьому, що дані
твердження в судовому засіданні не
підтверджені належним чином.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового розгляду,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду залишенню
без змін, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції прийшов до висновку,
що незнання позивачкою про смерть
спадкодавця та про існування заповіту
на її користь, було поважною причиною,
що об'єктивно позбавило її можливості
звернення до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини в
установлений законом шестимісячний
строк.

З таким висновком районного суду
погоджується апеляційний суд, оскільки
він ґрунтується на матеріалах справи
та відповідає вимогам законодавства,
яким регулюються спірні
правовідносини.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
ОСОБА_5 (а.с. 4). Після його смерті
відкрилась спадщина. До спадкового
майна, зокрема, належить земельна
ділянка площею 5,45 га, що розташована на
території Іванівської сільської ради
та належала померлому на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю серії ІІ-ЧН № 040069
(а.с. 69).

Згідно заповіту від 12 червня 2008 року,
посвідченого державним нотаріусом
Чернігівської районної нотаріальної
контори, ОСОБА_5 заповів вищевказану
земельну ділянку позивачці, ОСОБА_4 (а.с.
5).

З матеріалів справи вбачається, що за
заявою ОСОБА_3 про прийняття спадщини
за заповітом, яка доводилась рідною
сестрою померлого, 24 червня 2011 року
відкрита спадкова справа після смерті
ОСОБА_5 (а.с. 17).

Статтею 1270 ЦК України передбачено, що
для прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Приписами ч.ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України
передбачено, якщо спадкоємець протягом
строку, встановленого ст. 1270 цього
Кодексу, не подав заяву про прийняття
спадщини, він вважається таким, що не
прийняв її. За позовом спадкоємця, який
пропустив строк для прийняття спадщини
з поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Відповідно роз'яснень п.п. 24 Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику у справах про
спадкування» від 30 травня 2008 року № 7,
вирішуючи питання про визначення особі
додаткового строку, суд досліджує
поважність причини пропуску строку для
прийняття спадщини. При цьому
необхідно виходити з того, що поважними
є причини, пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Звернувшись до суду з вимогою про
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини,
позивачка зазначила причинами
пропуску вказаного строку незнання про
смерть ОСОБА_5 та існування заповіту,
складеного на її ім'я.

На думку апеляційного суду, суд першої
інстанції, проаналізувавши
вищенаведені норми, прийшов до
правильного висновку про наявність
підстав для задоволення позову,
пославшись на поважність причин
пропуску строку.

Як вбачається з довідки Іванівської
сільської ради, ОСОБА_5 на день смерті
був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1
(а.с. 27). В той же час позивачка
зареєстрована та проживає за адресою:
АДРЕСА_2.

Враховуючи проживання спадкодавця та
спадкоємця в різних населених пунктах,
а також те, що позивач не мала родинних
або приятельських відносин з померлим,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що ОСОБА_4 могла не бути обізнаною про
смерть ОСОБА_5 Твердження представника
апелянта про те, що про смерть
спадкодавця був обізнаний батько
позивача належними доказами не
підтверджені. При цьому колегія суддів
вважає, що навіть у такому випадку це не
свідчило б безумовно про обізнаність
про відкриття спадщини для ОСОБА_4

Залишились неспростованими також
пояснення позивача про те, що державний
нотаріус, перевіряючи можливість
видачі свідоцтва про право на спадщину
ОСОБА_3 в серпні 2013 року, встановив
наявність у спадковій справі іншого
заповіту, складеного на ім'я ОСОБА_4, про
що повідомив останню. В дублікаті
заповіту, що має силу оригіналу,
зазначено, що цей дублікат було видано
ОСОБА_4 31 серпня 2013 року (а.с. 5). З
повідомлення Чернігівської районної
державної нотаріальної контори
вбачається також, що позивач
зверталась з заявою про прийняття
спадщини, проте їй в усному порядку
було відмовлено у прийнятті заяви.
Таким чином, доводи позову про те, що
ОСОБА_4 не знала про смерть спадкодавця
до серпня 2013 року підтверджені
матеріалами справи.

Не беруться до уваги також доводи
апелянта про необхідність оскарження
ОСОБА_4 постанови нотаріуса про відмову
у видачі свідоцтва про право на
спадщину у зв'язку з пропуском
відповідного строку звернення,
оскільки вони являються довільним
тлумаченням правових норм, що
регулюють спадкування. Крім цього,
відповідь нотаріальної контори
свідчить про те, що саме нотаріусом при
зверненні позивача в усному порядку
було роз'яснено необхідність звернення
до суду з позовом про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини.

Наведені обставини справи в сукупності
колегія суддів вважає об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для позивача, що унеможливили
своєчасне подання нею заяви про
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5
Доводи апеляційної скарги цих
висновків суду першої інстанції не
спростовують і не дають підстав для
скасування судового рішення, яке
постановлене з дотриманням вимог
закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317,
319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Чернігівського районного суду
від 04 грудня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: