Справа № 393/662/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року
смт.Новгородка

Новгородківський
районний суд Кіровоградської області

у складі:

головуючого судді Рачкелюка Ю.В.,

при секретарі Шуліці Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Новгородка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8 до ОСОБА_5, третя
особа - приватний нотаріус - ОСОБА_6 про
визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з
вищевказаним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла їхня
бабуся ОСОБА_7, яка є рідною сестрою
ОСОБА_8. Після її смерті ними, як
спадкоємцями першої черги було подано
до нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщину, а саме на все майно
та на земельну ділянку, яка належала
померлій на підставі державного акту
на право приватної власності на землю
№ 217. У приватного нотаріуса ОСОБА_9
вони дізналися, що 29.07.2011 року було
укладено заповіт на земельну ділянку
на ім'я ОСОБА_5, який було посвідчено
приватним нотаріусом
Новгородківського району
Кіровоградської області ОСОБА_6. Даний
заповіт підписаний не самою ОСОБА_7, а
сторонніми особами, посилаючись на
поганий зір ОСОБА_7. Хоча до останнього
часу свого життя ОСОБА_7 власноручно
підписувала усі документи і носила
окуляри, про що свідчить виписаний
рецепт на окуляри та підготовка її до
операції на зір. У 2013 році ОСОБА_7 за
власним підписом у 2013 році переводила
пенсійну справу у Кіровоград (за
останнім місцем свого проживання у
своєї сестри, яка була опікуном її
онуків допомогала їй у всьому).
Вважають, що нотаріус ОСОБА_6 вчинила
незаконне посвідчення заповіту при
наявності та можливості виявити власну
волю самої ОСОБА_7

Представники позивачів ОСОБА_10 та
ОСОБА_11 в судовому засіданні позов
підтримали в повному обсязі,
наполягали на його задоволенні.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
доповнив, що за згодою всіх внуків в
2010-2011 році, точної дати він не пам'ятає,
їхня бабуся ОСОБА_7 пообіцяла,
заповісти меншому брату ОСОБА_2
земельну ділянку, після чого йому
відомо, що вона їздила до нотаріуса в
смт. Новгородка та при свідках
оформляли заповіт. Одним з свідків був
його сусід по вулиці, особисто він при
укладені заповіту присутній не був.

Відповідач ОСОБА_5 та його представник
ОСОБА_13 в судовому засіданні
заперечували щодо задоволення позову,
свої заперечення мотивували тим, що в
ОСОБА_5 з 90 - х років в оренді
знаходилася земельна ділянка, яка
належала ОСОБА_7 та відповідач на
прохання ОСОБА_7 неодноразово надавав
їй матеріальну допомогу, крім виплат
передбачених договором оренди. Вранці
29.07.2011 року ОСОБА_7 з внуком ОСОБА_14
під'їхали до нього на роботу, і сказала
що бажає заповісти йому земельну
ділянку, так як неодноразово при
зустрічах повідомляла його, що
земельну ділянку переоформить на
нього. Після чого бабуся з внуком
поїхали до нотаріуса, а через деякий
час і він сам під'їхав. ОСОБА_7 вийшла з
кабінету нотаріуса та повідомила, що
нотаріус відмовляється посвідчувати
заповіт, оскільки вона через поганий
зір не може прочитати його, та
підписати. Для укладення заповіту
необхідно запросити трьох свідків. В
зв'язку з чим вона попросила
відповідача, щоб він разом з нею
допоміг знайти трьох осіб, як б стали
свідками укладення заповіту. Він на
автомобілі з ОСОБА_7 поїхали до нього на
роботу, і так як лише в ОСОБА_15, який в
нього працював водієм був при собі
паспорт то бабуся попросила його бути
свідком, потім проїхали в центр смт.
Новгородка та були ще запрошені
ОСОБА_17 та жінка, яка працювала в
комунальному господарстві, прізвище її
не пам'ятає. Свідки з ОСОБА_7
попрямували до кабінету нотаріуса та
деякий час були відсутні. Після того як
вийшла ОСОБА_7 з кабінету то віддала
йому документи. Інших подробиць
укладення заповіту йому не відомі,
укладати заповіт на ім'я відповідача,
ОСОБА_7 ніхто не примушував.

Третя особа, приватний нотаріус ОСОБА_6
в судовому засіданні пояснила, що
заповіт був посвідчений з дотриманням
норм чинного законодавства, жодних
порушень під час посвідчення заповіту
допущено не було. Під час укладення
заповіту в неї в кабінеті були присутні
заповідачка, двоє свідків та особа, яка
підписується за заповідача. Перед
укладанням заповіту вона
запропонувала ОСОБА_7 на окремому
аркуші паперу поставити власний
підпис, на що остання відмовилася і
повідомила, що погано бачить, але вона
наполягала на проставлені підпису, щоб
впевнитися чи дійсно вона не бачить,
після чого ОСОБА_7 поставила підпис на
весь аркуш паперу. В зв'язка з чим, вона
зробила висновок, що заповідачка не
може особисто підписати документ, та
роз'яснила останній, що якщо вона бажає
укласти заповіт, необхідно запросити
свідків для його посвідчення, що ОСОБА_7
й було зроблено.

Свідок ОСОБА_17 суду дав показання, що
декілька років тому, влітку, коли він
перебував в центрі смт. Новгородка, до
нього під'їхав на автомобілі ОСОБА_5 та
ОСОБА_7 (він її добре знав), та вона
попрохала, щоб він був свідком
укладення заповіту, на що він
погодився. До кабінету нотаріуса
ОСОБА_7 провів її онук ОСОБА_14, після
чого при укладенні заповіту були
присутні троє свідків, ОСОБА_7 та
нотаріус. У їх присутності ОСОБА_7
повідомила, що вона не бачить, тому
нотаріус в голос оголосив заповіт,
роз'яснив права, та всі свідки
поставили підписи на заповіті, у якому
йшлося про земельну ділянку близько 6
га., яку вона заповідала ОСОБА_5 Про те в
чому вона була одягнена, та хто її
виводив з кабінету він не пам'ятає, так
як пройшов великий проміжок часу від
його укладення. ОСОБА_7 адекватно себе
поводила, та не пояснювала чому саме
заповідає земельну ділянку ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_15 суду дав показання, що до
нього на автомобілі під'їхали ОСОБА_5 та
ОСОБА_7, яка попросила його, стати
свідком укладання заповіту. В кабінеті
нотаріуса, бабуся повідомила, що не
бачить та не може розписуватися, після
чого нотаріус зачитала вголос заповіт,
та перепитала чи вони зрозуміли про що
йдеться, на що ОСОБА_7 повідомила, що
зрозуміла. У тексті заповіту підписи
ставили лише свідки. ОСОБА_7 нічого не
підписувала. Про те в чому вона була
одягнена він не пам'ятає, так як пройшов
великий проміжок часу від дати
укладення заповіту.

Свідок ОСОБА_18 суду дала показання, що в
липні 2011 року коли вона поверталася з
центру зайнятості та переходила
пішохідний перехід в смт. Новгородка,
неподалік зупинився автомобіль, з
якого незнайома їй бабуся попросила
щоб вона була свідком при укладені
заповіту, так як вона не бачить. Після
чого вона разом з двома чоловіками, які
також були свідками та з бабусею
пройшли до кабінету нотаріуса. Бабуся
поводила себе адекватно та повідомила
що земельну ділянку близько 6 га. вона
бажає заповісти ОСОБА_5, з яких причин
вона не повідомляла. Нотаріус
роз'яснила права та прочитала в голос
заповіт, декілька раз перепитувала
бабусю, чи вона розуміє зміст заповіту
і чи відповідає він її волі, бабуся
відповіла так. Потім свідки по черзі
читали заповіт, та поставили підписи
біля своїх прізвищ.

Свідок ОСОБА_14, суду дав показання, що
його бабуся ОСОБА_7 близько 5 років
проживала з ним в будинку в с.
Тарасівка, через свій похилий вік та
поганий зір. Точної дати він не
пам'ятає, коли бабуся попросила
відвезти її до ОСОБА_5, для отримання
орендної плати за земельний пай, в той
час йшли жнива. Коли приїхали в смт.
Новгородка, і бабуся отримала орендну
плату то спочатку запропонувала на
нього переписати землю, але він
відмовився так як знав, що його брати
будуть невдоволені. Після того як він
відмовився, то вона сказала, що
земельний пай заповість ОСОБА_5, щоб не
було спірних стосунків між внуками за
земельну ділянку. Це рішення бабуся
прийняла самостійно з власної волі.
Потім вони поїхали до нотаріуса,
тримаючи її під руку він провів бабусю
в кабінет, так як вона погано бачила,
але нотаріус сказала що потрібні
свідки, так як бабуся через поганий зір
не могла прочитати і підписати
документ. Привезли свідків, один з них
був ОСОБА_17, інших він не знав, потім
бабуся вийшла з кабінету і вони поїхали
в село. Інших подробиць укладення
заповіту йому не відомо, так як в
кабінеті нотаріуса він не перебував.

Суд заслухавши пояснення сторін,
свідків: ОСОБА_17, ОСОБА_15, ОСОБА_18,
ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи,
прийшов до висновку, що позов
задоволенню не підлягає зі слідуючих
підстав:

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, за
життя 29.07.2011 року на випадок своєї
смерті зробила розпорядження, що
спадкоємцем земельної ділянки
переданої для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
загальною площею 6,35 гектарів,
розташованої на території
Новгородківської селищної ради і
належить їй на підставі державного
акту на право приватної власності на
землю серії КР № 0216, виданого 18.11.1999
року призначила ОСОБА_5. Заповіт
посвідчено приватним нотаріусом
Новгородківського районного
нотаріального округу Кіровоградської
області ОСОБА_6 та зареєстровано в
реєстрі за № 746. У зв'язку з тим, що
ОСОБА_7 внаслідок поганого зору не
могла особисто прочитати та підписати
текст заповіту уголос, за її
дорученням, та в присутності нотаріуса
текст заповіту до його підписання
зачитаний уголос запрошеними нею
свідками ОСОБА_17 та ОСОБА_15, а
підписаний ОСОБА_18 (а.с.35).

Відповідно до ст. 203 Цивільного Кодексу
України (в ред. 2003 р.) зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також інтересам держави і суспільства,
його моральним засадам. Особа, яка
вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності. Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до статті 1247
Цивільного Кодексу України, Загальні
вимоги до форми заповіту.

Заповіт складається у
письмовій формі, із зазначенням місця
та часу його складення. Заповіт має
бути особисто підписаний заповідачем.
Якщо особа не може особисто
підписати заповіт, він підписується
відповідно до частини четвертої
статті 207 цього Кодексу. Заповіт має
бути посвідчений нотаріусом або
іншими посадовими, службовими
особами, визначеними у статтях 1251-1252
цього Кодексу. Заповіти, посвідчені
особами, зазначеними у частині третій
цієї статті, підлягають державній
реєстрації у Спадковому реєстрі в
порядку.

Відповідно до статті 1248 ЦК
України, Посвідчення заповіту
нотаріусом.

Нотаріус посвідчує заповіт, який
написаний заповідачем власноручно або
за допомогою загальноприйнятих
технічних засобів. Нотаріус може на
прохання особи записати заповіт з її
слів власноручно або за допомогою
загальноприйнятих технічних засобів. У
цьому разі заповіт має бути вголос
прочитаний заповідачем і підписаний
ним. Якщо заповідач через фізичні
вади не може сам прочитати заповіт,
посвідчення заповіту має відбуватися
при свідках (стаття 1253 цього Кодексу).

Відповідно до статті 1253 ЦК
України, Посвідчення заповіту при
свідках.

На бажання заповідача його
заповіт може бути посвідчений при
свідках. У випадках, встановлених
абзацом третім частини другої статті
1248 і статтею 1252 цього Кодексу,
присутність не менш як двох свідків при
посвідченні заповіту є обов'язковою.
Свідками можуть бути лише особи з
повною цивільною дієздатністю.
Свідками не можуть бути: 1) нотаріус
або інша посадова, службова особа, яка
посвідчує заповіт; 2) спадкоємці за
заповітом; 3) члени сім'ї та близькі
родичі спадкоємців за заповітом; 4)
особи, які не можуть прочитати або
підписати заповіт. Свідки, при яких
посвідчено заповіт, зачитують його
вголос та ставлять свої підписи на
ньому. У текст заповіту заносяться
відомості про особу свідків.

Відповідно до статті 1257 ЦК
України, Недійсність заповіту.

Заповіт, складений особою, яка
не мала на це права, а також заповіт,
складений з порушенням вимог щодо
його форми та посвідчення, є нікчемним.
За позовом заінтересованої особи суд
визнає заповіт недійсним, якщо буде
встановлено, що волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідало його волі.

Суд не бере до уваги як доказ
висновок експерта № 196 від 05.12.2013 року, в
якому зазначається, що ОСОБА_7 могла
особисто вчинити напис та підпис у
заповіті, який був посвідчений
приватним нотаріусом ОСОБА_6
Новгородківського районного
нотаріального округу Кіровоградської
області 29.07.2011 року на момент його
складання з урахуванням ступеню
обмеження життєдіяльності ОСОБА_7 (вади
зору), оскільки він суперечить
поясненням нотаріуса ОСОБА_6, свідків
ОСОБА_17, ОСОБА_15, ОСОБА_18, ОСОБА_14 - онука
померлої ОСОБА_7, яка мешкала на час
складання заповіту у його помешканні,
близько 5 років, та матеріалам справи в
яких наявний заповіт від 25.10.2006 року
відповідно до якого ОСОБА_7 земельну
ділянку площею 6,35 га заповідала ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1. В якому зазначено що у
зв'язку з неписемністю заповідача на її
особисте прохання та за її дорученням
даний правочин у присутності
заповідача підписаний ОСОБА_19 (а.с.154).

Посилання позивачів на те, що
бабуся повинна була поділити спадщину
у вигляді земельної ділянки між усіма
внуками, та те що вона заповіла її не
близькому родичу, судом не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки згідно
вимог діючого законодавства заповідач
може призначити своїми спадкоємцями
одну або кілька фізичних осіб
незалежно від наявності з ними
родинних відносин, може без зазначення
причин позбавити права на спадкування
будь-яку особу з числа спадкоємців за
законом, має право скласти заповіт щодо
усієї спадщини або її частини.

Відповідно до ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися
на припущеннях.

Враховуючи, що при складанні заповіту
порушень щодо його оформлення та
посвідчення, передбачених ст.1247 ЦК
України, в судовому засіданні не
встановлено, а встановлено, що
волевиявлення заповідача було вільним
і відповідало його волі, тому підстав
для визнання заповіту недійсним не має.
Будь-яких доказів позивачі та їх
представники суду не надали, які б
свідчили про недійсність заповіту
посвідченого 29.07.2011 року. Їхні
пояснення як доказ суд не бере до уваги,
так як вони ґрунтуються на припущеннях.

У суду не має підстав ставити під
сумнів покази свідків ОСОБА_17, ОСОБА_15,
ОСОБА_18, ОСОБА_1, та таких доказів суду
не надано.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 60, 203, 1247, 1248, 1253, 1257 ЦК України,
ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214-215, 218, 222 ЦПК
України , суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні цивільного позову
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8 до
ОСОБА_5, третя особа - приватний
нотаріус - ОСОБА_6 про визнання заповіту
недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Кіровоградської області через
суд першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10 - денний строк з
дня його проголошення.

Копію рішення направити третій особі
ОСОБА_6

Суддя
Ю. РАЧКЕЛЮК