У х в а л а

10 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

головуючого Дьоміної О.О.,суддів:
Дем'яносова М.В., Касьяна О.П.,
Колодійчука В.М., Штелик
С.П.,розглянувши заяву ОСОБА_6 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 3 липня 2013 року в справі за
позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про визнання
особи такою, що втратила право на
проживання у квартирі та за зустрічним
позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу,
визнання права власності на Ѕ частину
майна, належного на праві спільної
сумісної власності,

в с т а н о в и л а:

У травні 2011 року ОСОБА_7 звернулася до
суду з позовом про визнання ОСОБА_6
таким, що втратив право на проживання у
квартирі.

У жовтні 2011 року ОСОБА_6 звернувся до
суду із зустрічним позовом про
встановлення факту проживання однією
сім'єю із ОСОБА_7 без реєстрації шлюбу
та визнання права власності на Ѕ
частину майна, належного їм на праві
спільної сумісної власності.

Рішенням Христинівського районного
суду Черкаської області від 30 серпня 2012
року в задоволенні позову ОСОБА_7
відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_6 задоволено
частково.

Встановлено факт, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з
травня 1998 року до лютого 2007 року
проживали однією сім'єю без шлюбу.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на Ѕ
частину квартири АДРЕСА_1.

Вимогу ОСОБА_6 за зустрічним позовом
про поновлення строку позовної
давності залишено без розгляду.

Рішенням апеляційного суду Черкаської
області від 18 квітня 2013 року рішення
Христинівського районного суду
Черкаської області від 30 серпня 2012
року змінено.

Встановлено факт, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з
грудня 1998 року до лютого 2007 року
проживали однією сім'єю без шлюбу.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

Не погодившись із вищезазначеними
судовими рішеннями, ОСОБА_7 оскаржила
їх у касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 3 липня 2013 року
оскаржувані судові рішення скасовані з
направленням справи на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Після постановлення цієї ухвали до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_6 про її
перегляд з підстав неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції норм матеріального права,
що потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах (пункт 1 частини 1
статті 355 ЦПК України).

Розглянувши заяву про перегляд
судового рішення і додані до неї
документи, колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що заява про перегляд
судового рішення не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями статті 355 ЦПК
України заява про перегляд судових
рішень у цивільних справах може бути
подана виключно з підстав:
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Постановлення касаційною інстанцією
ухвали про скасування рішення судів
нижчих інстанцій із передачею справи
на новий розгляд не означає
остаточного вирішення спору у справі й
застосування норм матеріального права
для вирішення спору по суті, тому
відповідні ухвали не можуть бути
предметом перегляду в порядку,
передбаченому главою 3 розділу V ЦПК
України.

Відтак, ухвала Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 3 липня 2013 року,
якою були скасовані ухвалені у цій
справі судові з направленням справи на
новий розгляд до суду першої інстанції,
не може бути предметом перегляду з
підстав неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах.

Крім цього, судовими рішеннями, на які
заявник посилається на підтвердження
підстави, передбаченої пунктом 1
частини першої статті 355 ЦПК України,
можуть бути рішення: Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ; Вищого адміністративного суду
України; Вищого господарського суду
України; Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України,
ухвалені як судом касаційної
інстанції; апеляційних судів загальної
юрисдикції як судів касаційної
інстанції в цивільних справах, яким
право на перегляд у касаційному
порядку цивільних справ було надано
Законом «Про внесення змін до Закону
України «Про судоустрій України щодо
забезпечення касаційного розгляду
цивільних справ» від 22 лютого 2007 року №
697-V.

Зазначений перелік таких судових
рішень є вичерпним. Обов'язковою є
умова, щоб цими рішеннями, які набрали
законної сили, вирішено спір по суті, та
в них судом (судами) касаційної
інстанції неоднаково застосовано одні
й ті самі норми матеріального права.

З огляду на це, не може здійснюватись
посилання як на підтвердження
підстави, встановленої пунктом 1
частини 1 статті 355 ЦПК України, на
ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 11 листопада 2013
року та ухвалу Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23 грудня 2013
року, оскільки ними спір не вирішувався
по суті, та в них судом касаційної
інстанції не застосовувалися норми
матеріального права.

Посилання на постанову Верховного Суду
України від 6 червня 2012 року також є
помилковим, адже така постанова
ухвалена ним не як судом касаційної
інстанції.

За таких обставин підстави для
задоволення заяви про перегляд
судового рішення Верховним Судом
України та допуску справи до
провадження відсутні.

Керуючись статтями 354-356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження справи за
позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про визнання
особи такою, що втратила право на
проживання у квартирі та за зустрічним
позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу,
визнання права власності на Ѕ частину
майна, належного на праві спільної
сумісної власності, за заявою ОСОБА_6
про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 3 липня 2013 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. ДьомінаСудді:М.В.
Дем'яносов О.П. Касьян В.М. Колодійчук
С.П. Штелик