У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 лютого 2014 року
м. Київ Колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Висоцької В.С., Колодійчука В.М. Умнової
О.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за скаргою ОСОБА_4 на
постанови про відкриття виконавчого
провадження за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на ухвалу Суворовського
районного суду м. Херсона від 27 лютого
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Херсонської області від 10 квітня 2013
року,

встановила:

У лютому 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду зі скаргою, в якій просила визнати
неправомірними постанови про
відкриття виконавчих проваджень від 28
квітня 2012 року за № 32395133 та № 32394733, та
зобов'язати державного виконавця
відмовити стягувачам ОСОБА_5 та ОСОБА_6
у відкритті виконавчого провадження.

Ухвалою Суворовського районного суду
м. Херсона від 27 лютого 2013 року,
залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду Херсонської області
від 10 квітня 2013 року, скаргу залишено
без розгляду.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати постановлені ухвали
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч.3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Залишаючи скаргу без розгляду суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд, виходив із
того, що скаржником пропущено
встановлений законом строк звернення
до суду, про існування оскаржуваних
постанов боржнику було відомо.

Висновок суду підтверджено доказами,
поданими сторонами (ст. 212 ЦПК
України), а саме заявою представника
ОСОБА_4 до відділу державної виконавчої
служби Суворовського районного
управління юстиції Херсонської
області від 16 серпня 2012 року, в якій
боржниця просила звернути стягнення на
її пенсію (а.с.20).

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновок суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити,
ухвалу Суворовського районного суду м.
Херсона від 27 лютого 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Херсонської області
від 10 квітня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

О.В. Умнова