Справа №489/9308/13-ц 22.01.2014 22.01.2014 22.01.2014
Провадження №22-ц/784/204/14 Головуючий
суду першої інстанції: Рум’янцева Н.О.
Суддя-доповідач апеляційного
суду: Локтіонова О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Колосовського С.Ю.,

суддів: Локтіонової О.В., Кутової Т.З.,

із секретарем судового засідання -
Рудніком Є.М.,

за участю:

представника позивача - Зимовець І.А.,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за

апеляційною скаргою

ОСОБА_5

на рішення Ленінського районного суду
м.Миколаєва

від 27 листопада 2013 року,

ухвалене за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю "НПК Бриз"
(далі - ТОВ "НПК Бриз") до ОСОБА_5, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмета спору, - приватне
акціонерне товариство "Страхова
компанія "Лафорт", про відшкодування
матеріальної шкоди, заподіяної
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди,

В С Т А Н О В И Л А:

29 жовтня 2013 року ТОВ "НПК Бриз"
пред'явило до ОСОБА_5 позов про
стягнення 13 473 грн.73 коп. матеріальної
шкоди та 400 грн. витрат на проведення
експертної оцінки транспортного
засобу.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 23
травня 2013 року на
вул.Південій в м.Миколаєві відбулась
дорожньо-транспортна пригода,
внаслідок якої відповідачка, керуючи
транспортним засобом М2140, державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, порушивши
Правила дорожнього руху, допустила
зіткнення з автомобілем "Фіат Добло",
державний реєстраційний номер НОМЕР_3,
належним позивачу.

Постановою Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 17 червня 2013 року
відповідачку було визнано винною у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.124
КУпАП та накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу у сумі 350
грн.

Позивач зазначав, що висновком
спеціаліста було встановлено, що
вартість відновлювального ремонту
його транспортного засобу складає
13 473 грн.73 коп.

Посилаючись на вказані обставини,
позивач просив стягнути зазначену суму
шкоди з її заподіювача, а також
стягнути витрати на проведення оцінки.

Рішенням Ленінського районного суду
м.Миколаєва від 27 листопада 2013
року позов ТОВ "НПК Бриз" задоволено.
Розподілено судові витрати.

Не погодившись із зазначеним рішенням,
відповідачка через свого представника
подала апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
просила рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовну заяву ТОВ «НПК
Бриз», суд першої інстанції вважав, що
за наявних у справі доказів, саме
відповідачка повинна нести
цивільно-правову відповідальність за
спричинену шкоду.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, з огляду на таке.

Згідно зі ст.3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (далі - Закон) обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та (або)
майну потерпілих унаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

Пунктом 22.1 ст.22 Закону визначено, що у
разі настання страхового випадку
страховик у межах страхових сум,
зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до п.п.33.1.4 п.33.1 ст.33 Закону в
разі настання дорожньо-транспортної
пригоди, яка може бути підставою для
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати), водій
транспортного засобу, причетний до
такої пригоди, зобов'язаний
невідкладно, але не пізніше трьох
робочих днів з дня настання
дорожньо-транспортної пригоди,
письмово надати страховику, з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності (у випадках,
передбачених ст. 41 цього Закону, -
Моторному (транспортному) страховому
бюро України (далі - МТСБУ),
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду встановленого МТСБУ зразка, а
також відомості про місцезнаходження
свого транспортного засобу та
пошкодженого майна, контактний телефон
та свою адресу. Якщо водій
транспортного засобу з поважних причин
не мав змоги виконати зазначений
обов'язок, він має підтвердити це
документально.

Отже, у разі невиконання
страхувальником обов'язку,
передбаченого ст. 33 Закону, він
позбавляється права на відшкодування
шкоди за його винні дії страховиком у
порядку, передбаченому ст.1194 ЦК
України.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в
п.16 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01 березня 2013 року №4 "Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки", оскільки
відповідно до ст.3 Закону обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється як з
метою забезпечення відшкодування
шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або
майну потерпілих унаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, так і
захисту майнових інтересів
страхувальників, враховуючи положення
ст.1194 ЦК України, питання про
відшкодування шкоди самою особою,
відповідальність якої застрахована,
вирішується залежно від висловленої
нею згоди на таке відшкодування та
виконання чи невиконання нею
передбаченого ст. 33 Закону обов'язку
щодо письмового надання страховику, з
яким укладено відповідний договір (у
передбачених випадках - МТСБУ),
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду встановленого зразка.

У разі невиконання особою,
відповідальність якої застрахована,
обов'язку письмового надання
страховику, з яким укладено договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
(у передбачених випадках -
МТСБУ), повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого МТСБУ зразка, шкода
відшкодовується завдавачем шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи, 23
травня 2013 року на вул. Південій в
м.Миколаєві сталася
дорожньо-транспортна пригода, під час
якої ОСОБА_5, керуючи
автомобілем М2140, державний номер
НОМЕР_2, при виїзді з дворового проїзду
на вул.Південу не виконала вимогу
дорожнього знаку 2.1 "надати дорогу",
внаслідок чого допустила зіткнення з
автомобілем Фіат Добло, державний
номер НОМЕР_1, належним позивачу
(а.с.29-30).

Постановою Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 17 червня 2013 року ОСОБА_5
визнано винною у вчинені
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в сумі 350 грн. на користь держави
(а.с.31).

Розмір матеріальної шкоди, спричиненої
позивачу пошкодженням автомобіля,
становить 13 473 грн.73 коп. (а.с.10-27
висновок суб'єкта оцінювальної
діяльності від 02.07.2013 р.).

Згідно з полісом АЕ №0694238 відповідачка
застрахувала свою цивільно-правову
відповідальність у страховій компанії
«Лафорт» строком з 22.02.2013 р. до 21.02.2014 р.
(а.с.48).

Між тим, в порушення вищенаведеного
Закону вона не здійснила належного
повідомлення страховика про
дорожньо-транспортну пригоду, оскільки
матеріали справи не містять належних
доказів письмового повідомлення
страховика, як того вимагає Закон.

Надане відповідачкою повідомлення про
страховий випадок не містить у собі
даних про його отримання страховою
компанією, а отже тільки його наявність
не може вважатися належним здійсненням
відповідачкою її обов'язку про
повідомлення страховика про
дорожньо-транспортну пригоду.

За таких обставин шкода, яка була
заподіяна внаслідок вказаної
дорожньо-транспортної пригоди,
підлягає відшкодуванню саме ОСОБА_5

Оскільки суд першої інстанції був
такої ж думки, то його рішення зміні або
скасуванню не підлягає.

Посилання відповідачки на те, що саме
страхова компанія повинна
відшкодовувати шкоду, оскільки вона з
нею уклала договір про страхування,
колегія суддів вважає безпідставним,
оскільки обов'язок страховика
відшкодувати шкоду відповідно до
вищенаведеного Закону виникає при
наявності двох умов: наявності
договору про страхування та належного
повідомлення страховика про
дорожньо-транспортну подію.

Оскільки відповідачка останнього не
зробила, то страховик звільняється від
обов'язку відшкодовувати шкоду, яку
вона спричинила.

Керуючись ст.ст.303, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду
м.Миколаєва від 27 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і з цього часу може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: